Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №311/1314/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Степаненко Ю.А.
Провадження № 22-ц/778/4338/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі ТВБВ №10007/0265 філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк» в особі ТВБВ №10007/0265 філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 16 березня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк» в особі Орджонікідзевського відділення №7717 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №435, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 8 500,00 дол. США зі сплатою 13% річних з терміном остаточного погашення 16.03.2010 року.

Відповідно до п.п.4.3.2 п. 4.3 розділу 4 кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язаний повернути кредит в сумі 8 500,00 дол. США. своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановленні договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначенні договором.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору станом на 10.03.2015 року виникла заборгованість у сумі 8 832,13 доларів США, з них: заборгованість за кредитом 5 944,95 дол. США, заборгованість за відсотками - 1 417,72 дол. США, пеня за прострочення відсотків - 155,24 дол. США, пеня за прострочення кредиту - 650,97 дол. США, заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 127,71 дол. США, заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту - 535,53 дол. США.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 10.03.2015 становить 191 972,62 грн. за курсом НБУ на 10.03.2015 (2173,5710 грн. за 100 дол. США).

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії - Запорізьке обласне управління AT «Ощадбанк» заборгованість у сумі 8 832,13 доларів США, з них: заборгованість за кредитом 5 944, 95 дол. США, заборгованість за відсотками - 1 417,72 дол. США, пеня за прострочення відсотків - 155,24 дол. США, пеня за прострочення кредиту - 650,97 дол. США, заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 127,71 дол. США, заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту - 535,53 дол. США, що становить 191 972,62 грн. по курсу НБУ на 10.03.2015 (2173,5710 грн. за 100 дол. США), та судовий збір у сумі 1919,73 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ«Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії - ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

За кредитним договором №435, укладеним 16 березня 2007 року ОСОБА_3 отримав у ВАТ «Державний ощадний банк» кредит в сумі 8 500,00 дол. США зі сплатою 13 % річних з терміном остаточного погашення 16.03.2010 року (а.с.8-12).

Відповідно до п.1.5 договору, позичальник зобов'язується щомісячно до 16 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 236 доларів США та сплачувати відсотки, нараховані банком, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 16 квітня 2007 року на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у філії Орджонікідзевського відділення №7717 ВАТ «Ощадбанк».

Згідно з п.п.4.3.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит в сумі 8500 доларів США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановленні цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань у цьому Договорі, сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, визначених цим договором.

За змістом п.п. 5.1.1 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,03% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

30 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк» в особі Орджонікідзевського відділення №7717 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №1, за умовами якої, п.1.5 Кредитного договору викладено в наступній редакції : «Позичальник зобов'язується щомісячно не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком відсотками рівними частинами в сумі 236 доларів США шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 16 квітня 2007 року на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у філії Орджонікідзевського відділення №7717 ВАТ «Ощадбанк». Сплату останнього платежу здійснити - до 16 березня 2010 року».

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_3 станом на 10.03.2015 року має заборгованість в сумі 8 832,12 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 5 944,95 доларів США; заборгованості за відсотками - 1 417,72 доларів США; пені за прострочення відсотків - 155,24 доларів США; пені за прострочення кредиту - 650,97 доларів США; 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 127,71 доларів США; 3% річних від простроченої суми кредиту - 535,53 доларів США (а.с.25-29).

Розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено та підтверджується матеріалами справи, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав всі вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно зазначив про неможливість задоволення позовних вимог у зв'язку з застосуванням наслідків пропуску позивачем строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14,

Як вбачається з матеріалів справи, а саме змісту пункту 1 додаткової угоди №1, укладеної між ВАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_3 30 жовтня 2007 року, останній платіж позичальник повинен здійснити до 16 березня 2010 року.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З урахуванням викладеного, а також того, що кредит надавався до 16 березня 2010 року, суд дійшов обгрунтованого висновку, що перебіг позовної давності починається від цієї дати і спливає 16 березня 2013 року, оскільки з настанням строку виконання зобов'язань за кредитним договором позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10007/0265 філії - Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: