13.05.2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого: судді Шишкіна О.В.,
при секретарі Голуб Ю.О.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути з відповідача, ОСОБА_2, на його користь грошові кошти у сумі 101 829,58 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він надав відповідачу позику у розмірі 4800 доларів США, про що відповідачем власноруч та підписаною у його присутності складено розписку від 03.09.2011 року, відповідно до якої відповідач зобов'язувався повернути отриману позику суми коштів в розмірі 4800 доларів США (чотири тисячі вісімсот доларів США) до 05.10.2011 року.
У зв'язку із невиконанням зобов'язання, на суму заборгованості позивачем в порядку ст.ст. 536, 1048 ЦК України нараховано суму відсотків за користування грошима у розмірі 23 500,50 грн., інфляційні втрати позивачем розраховано на рівні 7 807,81 грн., 3 відсотки річних - у розмірі 5937,27 грн., а також позивач просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1018,29 грн. та суму правової допомоги у розмірі 3 тисяч гривень.
У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, у якій він зазначає, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Судова повістка, направлена на адресу відповідача рекомендованим листом із поштовим повідомленням, повернута на адресу суду за терміном зберігання.
За таких обставин, суд вважає можливим розглядати справу в порядку, передбаченому статтями 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 03.09.2011 року ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у еквіваленті 4 800 дол. США, які зобов'язався повернути до 05.10.2011 року, в обумовлений період отримані кошти не повернув, зобов'язання не виконав.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст. 525 ЦК України не допускається.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Отже, надана суду розписка про отримання відповідачем коштів, по суті, є підтвердженням укладання сторонами договору позики.
Таким чином, відповідач, відповідно до 509, 525, 526, 530, 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти у розмірі 4 800 доларів США до 05.10.2011 року.
Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
За ч.1 с. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Так, оскільки позивач просить суд стягнути на його користь суму коштів, які складають еквівалент позиченої суми на момент звернення до суду, відсотки за користування позиченими коштами мають нараховуватись саме на заявлену суму і складатиме
61 584,00 грн. х 12.83 /100 (%) х 1041/350 = 23 500.50 грн
з яких: 61 584,00 - сума боргу, 12.83 - середньо зважена облікова ставка НБУ за час неповернення кредиту, 1041 - кількість днів прострочення, 350 - умовна кількість днів у році.
Сума боргу із врахуванням інфляції за період з 05.10.2011 року по 11.08.2014 року в розмірі 69 391, 81 грн.. що складається: 61 584 х 100,0% х 100,1% х 100,2% х 100,2% х 100,2% х 100,3% х 100,0% х 99,7% х 99,7% х 99,8% х 99,7% х 100,1% х 100,0% х 99,9% х 100,2% х 100,2% х 99,9% х 100,0% х 100,0% х 100,1% х 100,0% х 99,9% х 99,3% х 100,0% х 100,4% х 100,2% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2% х 103,3 х 103,8 х 101,0 х 100,4. Отже, сума боргу із врахуванням інфляції складає 69 391, 81 - 61 584,00 = 7 807. 81 грн.
Крім того, на прострочену суму, за ст. 625 ЦК України, на прострочену суму нараховуються 3 відсотки річних. Так, сума трьох відсотків річних розраховується наступним чином s= (61 584,00 грн. + 7 807,81 грн.) х 0,03 x 1041/365 і складає 5937,27 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 79 ЦПК України складають сплачений судовий збір, витрати на правову допомогу та ін.
Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 101 829,58 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1049 ЦК України, 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 97 811, 29 грн. в рахунок повернення позичених грошових коштів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. - сума витрат на правову допомогу та 1018,29 грн. - сума сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, оформленою у відповідності до вимог ст. 229 ЦПК України та поданою протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Головуючий: суддя