Провадження № 2/643/5581/15
23.12.2015 року Московський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
при секретарі -Бахметьєвій Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Московський районний відділ у м. Харкові Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям її з реєстраційного обліку, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №21, розташованої по вулиці Блюхера, буд. №20-Б в м.Харкові, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1. В 2012році в зазначеній квартирі був зареєстрований її син, ОСОБА_2 В квартирі він проживав біля 6 місяців. Цього ж року, в травні, син зібрав особисте майно і став мешкати за адресою: м.Харків, вул. Височиненка, 7. Відповідач не проживає в спірній квартирі, не користується нею, витрати повязані з оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не сплачує.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав.
Представник третьої особи - Московський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від останнього до суду була подана заява про розгляд справи за відсутності представника відділу.
Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.
Заслухавши позивача, свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що квартира №21, розташована по вул. Блюхера, буд. №20Б в м. Харкові належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.05.2012року, р.№ 8-380 (а.с.6, 16).
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку за №2077 від 24.07.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №35, у квартирі №21, розташованій по вул. Блюхера, буд. №20Б в м.Харкові зареєстрований: ОСОБА_2 /син/ (а.с.7).
Згідно повідомлення Московського відділу (м.Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015року від ОСОБА_2 за період з 07.11.2015року по теперішній час заяв та повідомлень за фактом перешкоджання йому у проживанні в квартирі №21, розташованої по вул. Блюхера, буд. №20-Б в м.Харкові не надходило.
На запит суду, щодо надання інформації, чи звертався ОСОБА_2 за заявою про збереження за ним житлового приміщення, КП «Жилкомсервіс», повідомило суд, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований ОСОБА_2 з 23.01.2013року по наступний час. Іншою інформацією КП «Жилкомсервіс» не володіє.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.08.2011року та витягу про державну реєстрацію прав, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 /а.с.10-12/.
Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 більше року.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.
Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання.
Таким чином, вирішення питання про зняття з реєстрації судовим рішенням є зайвим, тому у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 169, 212-215, 218, 219, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Московський районний відділ у м. Харкові Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям її з реєстраційного обліку задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив за письмовою заявою відповідача,поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя Т.М.Довготько