Справа № 450/2809/14-ц Провадження № 2/450/289/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання недійсним договору дарування 1 / 2 частини будинку, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1 / 2 частину житлового будинку та визнання права власності на 1 / 2 частину спадкового майна,-

в с т а н о в и в :

07.10. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання недійсним договору дарування 1 / 2 частини будинку, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1 / 2 частину житлового будинку та визнання права власності на 1 / 2 частину спадкового майна. У позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним Договір дарування частини будинку від 25.02.2011 року, укладений між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3, ОСОБА_4 (обдаровувані), посвідчений ОСОБА_12 державним нотаріусом Четвертої Львівської держаної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-183, що знаходиться в селі Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по вул. Підлісній № 9; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 07.04. 2011 року на житловий будинок по вул. Підлісній № 9 в с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по 1 / 4 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину житлового будинку, що знаходиться в селі Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по вул. Підлісній № 9.

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

ОСОБА_11 та ОСОБА_13 є батьками позивача. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є рідними братом та сестрою позивача. 06.03.2002 року батько ОСОБА_11 отримав свідоцтво про право власності на спірний будинок в якому проживає позивач. Батьками сімї позивача було виділено 1 / 2 частину спірного будинку. 22.11.2005 року ОСОБА_11 зі згоди всіх членів сім'ї, подарував свою половину будинку ОСОБА_8. 26.04.2008 року ОСОБА_14 померла. На момент смерті у вказаному будинку проживав батько ОСОБА_11 та позивач. ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у встановлений законом термін із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. 25.02.2011 року мій ОСОБА_11 подарував 1 / 2 частину будинку по вул. Підлісна 9, в с. Лисиничі Чмух ОСОБА_15 та ОСОБА_4. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просили задоволити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги заперечили у їх задоволенні просять суд відмовити. Відповідачі пояснили, що внаслідок дій позивача та члені її сімї, в аспекті поводження та ставлення, настала смерть ОСОБА_13. Позивач та члени її сімї проживають у спірному будинку за згоди ОСОБА_5 та жодних майнових прав на спірне майно не мають.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 позовні вимоги заявлені позивачем підтримав та просить суд їх задоволити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

сторонами не оспорюється та із заяви ОСОБА_13 від 17.11. 2005 року (а.с. 49) слідує, що ОСОБА_11 зареєстрував шлюб із ОСОБА_13 зареєстровано шлюб 29.01.1962 року відділом ЗАГС Перемишлянського району Львівської області. ОСОБА_16 про право власності на житловий будинок серії КММ № 013960 від 06.03. 2002 року (а.с. 9) слідує, що право власності на житловий будинок № 9 по вул. Підлісна, с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області зареєстровано за ОСОБА_11. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з п. 1 розд. VII "Прикінцеві положення" СК України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 1 січня 2004 р. За статтями 16, 17 Закону України від 7 лютого 1991 р. N 697-XII "Про власність", ст. 22 КпШС України, який був чинним до 1 січня 2004 р., спільною сумісною власністю визнавалось майно, нажите подружжям за час шлюбу (майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю). В інших випадках спільна власність громадян визнавалась частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено й учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їхніх часток, то розмір частки кожного з них визначався ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Такими чином, зазначене вище майно було спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_13 та ОСОБА_5.

Встановлено, що 22.11. 2005 року ОСОБА_11, за згодою ОСОБА_13 подарував 1 / 2 ідеальну частину житлового будинку № 9 по вул. Підлісна, с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області з відповідною часткою господарських будівель ОСОБА_8, що стверджується Договором дарування 1 / 2 частини житлового будинку від 22.11. 2005 року, посвідчений ОСОБА_17 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 239 (а.с. 48). За змістом ч. 2 ст. 370 ЦК України, ч. 1 ст. 70 СК України частки ОСОБА_5 та ОСОБА_13 були рівними. Таким чином, право власності ОСОБА_5 на 1 / 2 частину ідеальну частину житлового будинку № 9 по вул. Підлісна, с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області з відповідною часткою господарських будівель було припинено. Відтак, у власності ОСОБА_13 залишилася 1 / 2 ідеальна частина житлового будинку № 9 по вул. Підлісна, с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області з відповідною часткою господарських будівель.

Встановлено, що ОСОБА_13 померла 26.04. 2008 року, що стверджується ОСОБА_16 про смерть серії 1 СГ № 150946 від 25.09. 2008 року (а.с. 41). У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_13 увійшло право власності на 1 / 2 ідеальну частину спірного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Із матеріалів Спадкової справи № 899/2008 від 19.11. 2008 року (а.с. 38 - 46) слідує, що ОСОБА_13 за час свого життя своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася та заповіту не склала, тому в силу вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_11 є спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_13. Факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та позивачем підтверджується ОСОБА_16 про народження серії VII УР № 0547249 від 04.12. 1965 року (а.с. 42). Прізвище «Кіндрат» змінено на «Клепар» внаслідок укладення шлюбу із ОСОБА_7, що стверджується ОСОБА_16 про укладення шлюбу серії І СГ № 482166 від 04.02. 1984 року (а.с. 42). Факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та ОСОБА_11 встановлено судом та зазначено вище. ОСОБА_18 № 2300 від 18.11. 2008 року, видана виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (а.с. 45 зворот), крім іншого, слідує, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_11 проживали разом із спадкодавцем, тому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_13. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Враховуючи, що спадкодавцеві належала 1 / 2 ідеальна частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, частки спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_5 складають по 1 / 4 частині спірного майна кожному.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_11 набули у власність у порядку спадкування після смерті ОСОБА_13 по 1 / 4 частині житлового будинку № 9 по вул. Підлісна, с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області з відповідною часткою господарських будівель.

Таким чином, заявлена позивачем позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в селі Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по вул. Підлісній № 9 підлягає задоволенню частково, в частині визнання за позивачем права власності на 1 / 4 частину спірного будинковолодіння.

Згідно Договору дарування частини будинку від 25.02.2011 року, укладений між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3, ОСОБА_4 (обдаровувані), посвідчений ОСОБА_12 державним нотаріусом Четвертої Львівської держаної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-183 (а.с. 57) ОСОБА_11 подарував, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4, прийняли у дар 1 / 2 частину спірного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, в річних частках кожний.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_11 укладаючи оспорюваний правочин розпорядився частиною майна, що йому не належала, а саме 1 / 4 частиною спірного майна, що як зазначено вище успадкована позивачем.

В силу вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Оспорюваний правочин суперечить зазначеній нормі закону та порушує право позивача закріплене Конституцією України (ст. 41), ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Відтак, Договір дарування частини будинку від 25.02.2011 року, укладений між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3, ОСОБА_4 (обдаровувані), посвідчений ОСОБА_12 державним нотаріусом Четвертої Львівської держаної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-183, є недійсним в частині дарування 1 / 4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в селі Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по вул. Підлісній № 9. Такий висновок слідує із змісту ч. 1 ст. 217 ЦК України.

Позовна вимога заявлена позивачем про визнання недійсним ОСОБА_16 про право власності на 1 / 2 ідеальну частину будинку № 9 по вул. Підлісна в с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області задоволенню не підлягає, оскільки позивачем всупереч вимог ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України не представлено суду належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України існування зазначеного свідоцтва.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 1 ст. 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ч. 1 ст. 22 КпШСУ, ст. 16 ЗУ Про власність, ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 1 ст. 328, ч.ч. 1 3 ст. 368, ч. 2 ст. 370, ст. ст. 1218 1223, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити частково.

Визнати недійсним Договір дарування частини будинку від 25.02.2011 року, укладений між ОСОБА_11 (дарувальник) та ОСОБА_3, ОСОБА_4 (обдаровувані), посвідчений ОСОБА_12 державним нотаріусом Четвертої Львівської держаної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-183, в частині дарування 1 / 4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в селі Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по вул. Підлісній № 9.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в селі Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по вул. Підлісній № 9.

У визнані недійсним ОСОБА_16 про право власності на 1 / 2 ідеальну частину будинку № 9 по вул. Підлісна в с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 /РНОКПП / в користь ОСОБА_1 // 81, 20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 /РНОКПП / в користь ОСОБА_1 // 81, 20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 /РНОКПП / в користь ОСОБА_1 // 81, 20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_19