Справа № 265/3385/15-ц
Провадження № 2/265/1628/15
У Х В А Л А

04 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

при секретарі Меляник К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

28 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання угоди з перереєстрації автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, недійсною. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що в проваджені Приморського районного суду м. Маріуполя знаходиться цивільна справа по розділу сумісного майна подружжя між ним та ОСОБА_2 Предметом даного спору є автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на імя ОСОБА_2 В забезпечення даного позову Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя від 13.05.2015 року в забезпечення позову було накладено арешт на даний автомобіль, однак до виконання даної ухвали ОСОБА_2 продала спірний автомобіль своєму батьку ОСОБА_3 без його згоди, що є підставою для звернення з даним позовом до суду.

03 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, посилаючись на те, що в нього є побоювання щодо збереження зазначеного автомобіля.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд розглянув дану заяву без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Статею 152 ЦПК України передбачено,що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України та розяснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обовязку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору на зберігання іншим особам, тощо.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевказані норми права, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 травня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову вже накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що виключає необхідність у повторному застосуванні заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на той самий автомобіль, та позивач не просить суд застосувати інший спосіб забезпечення позову в сенсі ст. 152 ЦПК України, що також є підставою для відмови у задоволені заяви, оскільки суд, відповідно до ст. 10 ЦПК України, розглядає заяву в межах заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.151- 153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дений строк з дня проголошення ухвали.

Суддя ______________