Справа № 404/2308/15-ц
Номер провадження 2/404/1854/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

за участю прокурора - Снісар Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати на опікування органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради для подальшого влаштування.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що мати дитини ОСОБА_4 померла у 2004 році. Батько ОСОБА_1 за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2012 р. засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. За рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 27.03.2012 р. № 205 ОСОБА_1 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі свідоцтва про смерть (НОМЕР_1) матері ОСОБА_4 та постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2012 р. (справа № 1-385/11) про перебування під вартою батька ОСОБА_1 За рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 27.11.2012 р. № 957 над дитиною ОСОБА_1 встановлено опіку і призначено опікуном ОСОБА_2.

Згідно довідки про склад сім'ї від 13.03.2015 р., наданою квартальним комітетом № 2, дитина ОСОБА_1 проживає з бабусею-опікуном ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні. Відповідач з дитиною не проживає, хоча за інформацією Божковської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№16) від 13.02.2015 р. № 3/721 відповідач був звільнений умовно-достроково 26.11.2013 р. та вибув за адресою: АДРЕСА_1. Під час навчання дитини ОСОБА_1 у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 30 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області відповідач проживав окремо від доньки, не брав участі у вихованні, не цікавився навчанням, матеріально дитині не допомагав. Дівчинка знаходилась на повному утриманні бабусі ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ЗОШ № 30 від 19.02.2015 р. № 5.

Згідно з довідкою Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 25.02.2015 р. № 9239 відповідач не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання дитини ОСОБА_1 з початку стягнення з 12.08.2013 р. Дитина ОСОБА_1 в бесіді з працівником служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради пояснила, що проживає з бабусею, яка про неї піклується. Відповідач після звільнення з місця позбавлення волі до дитини не навідувався, не вирішив питання спільного проживання з дочкою. Дитина не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї.

В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та день слухання справи повідомлений в установленому законом порядку.

Третя особа в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Прокурор в судовому засіданні підтримала позовну заяву Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Суд, в межах наданих доказів, за участю органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради, заслухавши пояснення третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», які мають для суду характер правового звичаю і підлягають застосуванню через статтю 7 ЦК України, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.16 зазначеної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч.2 ст.171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року) суд надає дитині можливість висловити свою думку і приділяє цій думці належну увагу.

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті № 12 цього ж Закону вказано, що «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті № 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею».

В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.6, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції (а.с. 8).

ОСОБА_3 проживає разом з бабусею за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою квартального комітету № 2 (а.с. 10).

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано винним у вчиненні злочинну, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки (а.с.17-18).

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 205 від 27.03.2012 р. надано статус дитині позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 матері ОСОБА_4 та вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2012 року про позбавлення волі батька ОСОБА_1(а.с.11)

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 957 від 27.11.2012 р. призначено ОСОБА_2 опікуном над малолітньою онукою, що позбавлена батьківського піклування, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно характеристики загальноосвітньої школи інтернат І-ІІІ ступенів № 30, ОСОБА_3 навчалась з 3 класу до 5 класу. Протягом цього часу вихованням дитини займалася ОСОБА_2. Батько, ОСОБА_1, проживає від сім»ї окремо. У вихованні доньки участі не брав (не спілкувався з вчителями, не брав участі в батьківських зборах), матеріально сім»ї не допомагав. Дитина повністю знаходилася на утриманні бабусі ОСОБА_2 (а.с. 15).

Згідно характеристики спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 8 на ученицю 8-Б класу ОСОБА_3, бабуся, ОСОБА_2, яка є опікуном ОСОБА_1, завжди відвідує батьківські збори, належним чином виконує свої обов»язки, дбає про онуку. Для дівчинки створені всі необхідні умови для успішного навчання та розвитку. Тато дівчинки, ОСОБА_1, навчанням і вихованням доньки не цікавиться (а.с.14).

Згідно відповіді начальника Божковської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 16) віл 13.02.2015 р. за № 3721 вбачається, що ОСОБА_1, 1979 р.н. дійсно відбував покарання в Божковській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області в період з 08.08.2012 р. по 26.12.2013 р. Був звільнений 26.12.2013 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.12.2013 р. на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 р. 2 місяці 29 днів з адміннаглядом на 1 рік. Вибув за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1838/49-05-24 від 24.03.2015 р. є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22-23).

Відповідно до підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини, службою у справах дітей за місцем походження дитини можуть бути підготовлені документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав.

В судовому засіданні встановлено, що вихованням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_1 займається одна бабуся, яка створила всі умови для її всебічного розвитку, не перешкоджала та не перешкоджає спілкуванню матері з донькою.

При розгляді даної цивільної справи було достовірно встановлено, що відповідач по справі, ОСОБА_1, протягом тривалого часу не займається вихованням своєї доньки, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про здоров'я доньки, матеріально не утримує.

Крім цього, при вирішенні даної справи, суд враховує думку неповнолітньої ОСОБА_1 щодо позбавлення батька батьківських прав.

Все вищевикладене, є нічим іншим, як свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, тому суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме ОСОБА_1 необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу ст. 170 СК України, суд вважає за необхідне передати дитину на опікування органу опіки і піклування.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст.ст. 164, 165, 166, 171 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування службі у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради для вирішення питання про її влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,) в доход держави 243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда