РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 01102015

пр. № 2/759/3856/15

01 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у травні 2015 р. звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 21.02.2015 р. її довірителька разом з громадянином ОСОБА_4 знаходились в кафе «Едем» за адресою: м. Київ, вул. Підлісна. Перебуваючи у даному закладі, близько 19 год. 00 хв. за стіл, що був поруч від позивачки розмістилась відповідачка ОСОБА_2 разом зі своїм братом ОСОБА_5 Через деякий час відповідачка в нетверезому стані розмістилась за столик позивачки та розпочала розмову в ході якої остання вела себе грубо та висловлювалась брутально в адресу позивачки, на зауваження якої відповідачка не реагувала. Для того аби припинити конфлікт, позивачка на деякий час залишила приміщення кафе, проте, відповідачка прослідувала за нею на вулицю, де почала завдавати позивачці удари в область грудної клітки, нижні кінцівки та голову, після чого позивачка впала на землю та таким чином отримала легкі тілесні ушкодження.

Представник позивачки зазначає, що в результаті падіння та ударів з боку відповідачки, був пошкоджений верхній одяг позивачки, а саме: шуба, що на думку представника підтверджується зробленими після конфлікту фотокартками, а також квитанцією про ремонт шуби, у зв'язку з чим, в результаті дій відповідача, позивачці було завдано матеріальної та моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі 2 000 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. та судовий збір.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 17, 22, 23), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що у задоволення позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено представником позивача, що 21.02.2015 р. позивачка ОСОБА_1 разом з громадянином ОСОБА_4 перебували в приміщенні кафе «Едем», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Підлісна та під час відвідування даного закладу, знаходячись на вулиці біля кафе відбувся конфлікт між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2

Представник позивачки в обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час розпалу конфлікту, відповідачка ОСОБА_2 завдала позивачці ОСОБА_7 удари в область грудної клітки, нижньої кінцівки та голови, після чого позивачка впала на землю, в підтвердження чого представник надала суду Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 314/Ж від 24.02.2015 р. (а.с. 5-6).

Відповідно до вказаного вище Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді синців у ОСОБА_1 утворилось від дії тупого предмету (тів), не виключно у зазначений строк, тобто 21.02.2015 р. та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров'я).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що був свідком конфлікту, який відбувся між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 в ході якої між останніми відбулась штовханина, в результаті якої, позивачка ОСОБА_1 впала на землю, а її шуба була порваною.

Інших свідків в судовому засіданні заявлено не було.

При цьому, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з будь-якими заявами щодо вищезазначеного інциденту з нанесення їй тілесних ушкоджень відповідачкою ОСОБА_2 до Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві не зверталась, оскільки як пояснила в судовому засіданні сама позивачка, у зв'язку з небажанням настання наслідків, пов'язаних з кримінальною відповідальністю.

Представником позивачки в судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимоги надано лише лист Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві від 23.09.2015 р. , відповідно до якого 22.02.2015 р. о 03 год. 05 хв. по спецлінії «102» надходило повідомлення лікаря про отримання позивачкою ОСОБА_1 тілесних ушкоджень (а.с. 28).

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено та представником позивачки не доведено причетність саме відповідачки ОСОБА_2 до події та наслідків, що настали в результаті конфлікту позивачки ОСОБА_1 з особою, відомості про яку, щодо вказаного конфлікту ніде не значяться.

Також, представник позивачки в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в результаті конфлікту між сторонами, була пошкоджена шуба позивачки, в якій остання була одягнута у день конфлікту, і у підтвердження останньою надано суду квитанцію про ремонт хутряного виробу в розмірі 2 000 грн.

Проте, відповідно до наданої представником квитанції № 6268 від 07.05.2015 р. зазначена сума - 2 000 грн., не свідчить про оплату внаслідок ремонту хутряного виробу, а свідчить лише про те, що даний вироб прийнятий на ремонт та його зовнішній вигляд оцінений у розмірі 2 000 грн. (а.с. 8).

Крім того, відповідно до вказаної квитанції: внесена передоплата у розмірі: 0,00 грн.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено та представником позивачки не доведено факт понесення будь-яких витрат щодо ремонту пошкодженої шуби позивачки, оскільки не надано письмових доказів понесення цих витрат.

Крім того, в судовому засіданні ні позивачка ні її представник не змогли пояснити та належно обґрунтувати звернення про ремонт хутряного виробу через тривалий період часу після конфлікту, в результаті якого була пошкоджена шуба позивачки, а саме: понад два місяці.

Позивачкою ОСОБА_1 та її представником, в судовому засіданні, відповідно до положень ст. 60 ЦПК України не надано інших доказів в підтвердження та обґрунтування позовних вимог, а наданий ним Висновок спеціаліста щодо визначення ступеню тілесних ушкоджень, не свідчить про нанесення цих ушкоджень саме відповідачкою ОСОБА_2

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та дослідженні матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки не мають правового обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :