Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"23" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просять суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 101 936 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 розмір понесених витрат за проведення дослідження в сумі 2 050 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень; стягнути з відповідачів на їх користь сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 23 січня 2015 року о 18 годині 48 хвилин по Дарницькому шосе - вул. Тепловозна в м. Києві у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_4, яка, керуючи автомобілем «УАЗ 3163», д.н.з. НОМЕР_3, не вибрала безпечної швидкості руху та не врахувала дорожню обставину, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Fiat» д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання тілесних ушкоджень водію ОСОБА_2 Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником транспортного засобу автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_4 є позивач ОСОБА_1 Довіреною особою, що має право керування автомобілем є позивач ОСОБА_2 Власником транспортного засобу автомобіля «УАЗ 3163», д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_5 На момент дорожньо-транспортної пригоди обов'язкова цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «УАЗ 3163», д.н.з. НОМЕР_3 була забезпечена ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу № АІ/3683759. 24 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 надала відповідачу ПрАТ СТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування. 25 липня 2015 року відповідачем ПрАТ СТ «Українська охоронно-страхова компанія» було прийнято рішення про виплату позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень. При цьому, пошкоджений транспортний засіб автомобіль «Fiat» д.н.з. НОМЕР_4 визнано фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 9129 від 15 травня 2015 року, складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 на замовлення позивача ОСОБА_1, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП складає 160 337,60 гривень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 9129/2 від 15 травня 2015 року, складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 на замовлення позивача ОСОБА_1, утилізаційна вартість автомобіля «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4 складає 8 401,59 гривень. Разом з тим, відповідач ПрАТ СТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень згідно прийнятого рішення, не здійснила. Таким чином, позивач вважає, що оскільки відповідач ПрАТ СТ «Українська охоронно-страхова компанія» не виплатила суму страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1, тому з цього відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню в судовому порядку сума страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень. В свою чергу, з відповідача ОСОБА_4 на підставі ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню різниця між фактичним розміром збитків (151936 гривень) і страховим відшкодуванням - 50 000 гривень, що становить 101 936 гривень (розмір матеріального збитку 160 337,60 гривень - 8 401,59 гривень утилізаційна вартість автомобіля - 50 000 гривень розмір страхового відшкодування = 101936 гривень. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у позивача ОСОБА_2, який з місця пригоди був доставлений до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, було виявлено забій грудей зліва, лівого коліна та лівої стопи, у зв'язку з чим позивач ОСОБА_2 був змушений з 23 січня 2015 року по 30 січня 2015 року перебувати на стаціонарному лікуванні у лікарні швидкої медичної допомоги. Ці обставини на деякий час позбавили позивача ОСОБА_2 можливості працювати, реалізувати свої плани та наміри, а також завдали шкоди здоров'ю, що в свою чергу спричинило певні моральні страждання та, відповідно, моральну шкоду, яку позивач ОСОБА_2 оцінює у 3000 гривень, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Крім того, розмір понесених позивачем ОСОБА_1 витрат за проведення дослідження становить 2050 гривень, які позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Пояснила суду, що ринкова вартість автомобіля «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4 становить 160 337,60 гривень, при цьому матеріальний збиток становить 101 936 гривень (160 337,60 гривень - розмір матеріального збитку, оскільки автомобіль визнано фізично знищеним) - 8 401,59 гривень - утилізаційна вартість автомобіля - 50 000 гривень - розмір страхового відшкодування).

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Пояснив суду, що після ДТП він був змушений змінити спосіб життя, оскільки отримав тілесні ушкодження та проходив реабілітацію.

Уповноважений представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та відповідача ОСОБА_4 та за згодою представника позивача та позивача ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7, позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2015 року приблизно о 18 годині 48 хвилин по Дарницькому шосе - вул. Тепловозна в м. Києві між автомобілем «УАЗ 3163», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілем «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, що спричинила пошкодження транспортних засобів та завдання тілесних ушкоджень водію ОСОБА_2

Відповідно до довідки, виданої ВДАІ Дарницького РУ м. Києва, автомобіль «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23 січня 2015 року приблизно о 18 годині 48 хвилин по Дарницькому шосе - вул. Тепловозна в м. Києві, отримав механічні пошкодження (а.с.8).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року, ОСОБА_4 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців (а.с.11).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року, постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року було змінено, пом'якшено вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на накладення штрафу на користь держави у розмірі 425 гривень. В решті постанову судді залишено без змін (а.с.12).

На даний час постанова Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «УАЗ 3163», д.н.з. НОМЕР_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронна страхова компанія» на підставі полісу № АІ/3683759 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.9).

Відповідно до п.п. 33.1.14. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.п. 34.1., 34.2., 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно відповіді Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» від 27 липня 2015 року, товариством прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень 00 копійок (а.с.13).

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до висновку № 9129 експертного дослідження, складеного 15 травня 2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП складає: 160 337,60 гривень. При цьому, вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 863 570,61 гривень, у зв'язку з чим відновлювати такий КТЗ економічно недоцільно (а.с.15-18).

Статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до відомостей полісу № АІ/3683759 від 22 вересня 2014 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну майну - 50 000 гривень, розмір франшизи 0 гривень.

Як встановлено судом, відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» не здійснило позивачу ОСОБА_1 жодних виплат страхового відшкодування, незважаючи на звернення із відповідною заявою про настання страхового випадку.

Враховуючи вищевикладене, відсутність виплати страхового відшкодування з боку Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», враховуючи розмір матеріального збитку, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень.

Крім того, статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як роз'яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, оскільки особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, роз'яснив, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Згідно висновку № 9129/2 експертного дослідження, складеного 15 травня 2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, утилізаційна вартість автомобіля «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4 складає 8401,59 гривень (а.с.20-21).

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat Scudo» д.н.з. НОМЕР_4, утилізаційну вартість автомобіля, розмір страхового відшкодування, загальний розмір збитків, які підлягають відшкодуванню з боку ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 становить 101 936 гривень (160 337,60 гривень (розмір матеріального збитку) - 8 401,59 гривень (утилізаційна вартість автомобіля) - 50 000 гривень (розмір страхового відшкодування)).

Крім того, позивачем ОСОБА_1 також були понесені витрати, пов'язані із проведення експертного дослідження загальною сумою 2050 гривень, що підтверджується квитанцією № 74 від 15 травня 2015 року на суму 1550 гривень 00 копійок та квитанцією № 75 від 15 травня 2015 року на суму 500 гривень (а.с.14).

З огляду на викладене, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 2050 гривень.

Також, як вбачається з виписки № 2125/132 із медичної картки стаціонарного хворого, виданої Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, ОСОБА_2 у період часу з 23 січня 2015 року по 30 січня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: забій грудей зліва, лівого коліна та лівої стопи (а.с.22).

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою.

З урахуванням обставин, які наведені позивачем ОСОБА_2 в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_2 в загальному розмірі 3000 гривень.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи, що відповідачами будь-яких доказів спростування заявлених позовних вимог суду не надано, суд приходить до висновку про задоволення позову

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 500 гривень, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 039 гривень 86 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 6, 22, 29, 30, 33 -35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 20 Закону України «Про страхування», ст. ст. 23, 1167, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 10, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень, та судовий збір в сумі 500 гривень, а всього 50 500 (п`ятдесят тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 101 936 гривень, витрати за проведення експертного дослідження в сумі 2050 гривень, та судовий збір в сумі 1 039 гривень 86 копійок, а всього 105 025 (сто п`ять тисяч двадцять п`ять) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: