Справа № 285/2904/15-ц
провадження у справі № 2/0285/1144/15
15 вересня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……………Літвин О.О.
при секретарі………………...Гром Л.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - банк)
про стягнення кредитної заборгованості, -
27.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 16 135, 40 грн. і судові витрати, понесені ним при подачі позову.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного 11.09.2012 року між ним та відповідачем кредитного договору, останній своїх договірних зобов'язань належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, зокрема судова повістка направлялась за останнім відомим та вказаним у позовній заяві його місцем реєстрації та була отримана матір'ю відповідача 21.08.2015 року, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 11.09.2012 року банк, з однієї сторони, та відповідач ОСОБА_2, з другої, уклали договір № 297936 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (далі - Договір), за умовами якого останньому було відкрито рахунок в гривнях за тарифним пакетом «Зарплатний» та видано платіжну картку.
29.12.2012 року відповідач звернувся до банку з заявою про відкриття йому кредитної лінії та встановлення ліміту кредитування по картковому рахунку в сумі 15 000 грн.
31.01.2013 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до Договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, відповідно до якої відповідачу було встановлено кредит в сумі 15 000 грн. зі сплатою 24 % річних.
За умовами вказаних договорів відповідач зобов'язався повернути банку суму кредиту та сплатити проценти; а в разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк, або звільнення з організації, з якою банком укладено договорі про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати, - погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі (п.п. 1.1.4, 3.3 Договору).
Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).
Перед укладенням кредитного договору та додаткової угоди до нього відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту він був ознайомлений та погодився з ними, про що свідчать його підписи.
Строк даного договору не визначений моментом пред'явлення вимоги і діє до моменту повного виконання всіх зобов'язань сторонами. Відповідачу було надано право в будь-який момент дії договору ініціювати його розірвання шляхом звернення до банку з відповідною заявою. Доказів на підтвердження того, що відповідачем подавалася заява про припинення дії договору чи закриття карткового рахунку, суду надано не було.
Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20.07.2015 року склала 16 135, 40 грн., яка включає в себе: суму боргу - 14 998, 27 грн., відсотки - 1804, 49 грн., комісійні доходи за розрахунково-касове обслуговування клієнта - 10,16 грн.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, факт невиконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору перед позивачем відповідачем спростовані не були, вінне виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків, та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року №6-39цс13, зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки свої зобов'язання перед банком відповідач не виконав, то це дає право позивачеві на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, які складають 39,29 грн. інфляційних витрат та 3,19 грн. 3 % річних від простроченої суми. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного користування грошовими коштами однією стороною зобов'язання за рахунок іншої.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.
Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою.
З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 3, 57, 79, 88, 208, 212-216, 218, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, ч.2 ст. 625, 1054 Цивільного кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча О.О. Літвин