1Справа № 335/7400/15-ц 2/335/1846/2015
6 жовтня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
при секретарі Грішаєві Є.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди,
31.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.01.2015 він уклав з відповідачем договір-заяву № 313731/9041/5-15 від 14.01.2015 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» строком на 5 місяців у розмірі 200 000,00 гривень. Вказані грошові кошти на підставі меморіального ордеру № 11408200 від 14.01.2015 розміщені відповідачем на вкладному рахунку № 2360.2.062760.003. Строк дії вказаного банківського вкладу сплинув 14.06.2015.
З метою повернення вкладу шляхом перерахування коштів та процентів на рахунок позивача, він 04.06.2015 звернувся до відповідача із заявою, яка не була задоволена
Зазначеними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, переживаннях, погіршенні матеріального становища родини позивача, сімейних стосунків, що негативно відобразилось на його стані здоровя. Розмір моральної шкоди оцінюється позивачем у 20 000,00 гривень.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 23, 611, 625, 633, 1058, 1074 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) просив стягнути з відповідача суму депозиту 200 000,00 гривень, інфляційні витрати 800,00 гривень, проценти 5 068,49 гривень, моральну шкоду 20 000 гривень та витрати зі сплати судового збору (арк. справи 2 6).
Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. В заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (арк. справи 38).
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, а саме: поштове відправлення з повісткою на 21.09.2015 вручено уповноваженим особам відповідача; поштове відправлення з повісткою на 06.10.2015 вручено уповноваженим особам відповідача (арк. справи 33, 36).Причин неявки у судове засідання представник відповідача суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник відповідача суду не надавав.
За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
14.01.2015 позивач уклав з відповідачем договір-заяву № 313731/9041/5-15 від 14.01.2015 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» строком на 5 місяців у розмірі 200 000,00 гривень (арк. справи 7). Внесення коштів підтверджено меморіальним ордером від 14.01.2015 № 11408200 (арк. справи 8).
04.06.2015 позивач звернувся до банку із заявою про повернення вкладу (арк. справи 12), на яку 30.06.2015 (тобто, після закінчення терміну дії договору) отримав відповідь про необхідність звернення до банку для подальшого обслуговування із посиланням на Постанову НБУ від 3 березня 2015 р. № 160 (арк. справи 13). Тобто, вимоги позивача банк не задовольнив і депозитний вклад на вимогу позивача не повернув.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Як передбачено ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки банк порушив умови договору, прострочивши виконання зобовязання, чим позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення неповернутої суми вкладу у розмірі 200 00,00 гривень та 25% річних (на підставі п. 2 договору), що складає за період прострочення виконання зобовязання з 14.01.2015 по 31.07.2015 (згідно з позовною заявою) 5 068,49 гривень та 800,00 гривень інфляційних витрат за вказаний період.
Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, то суд вважає ці вимоги такими, не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Як вказує позивач, моральна шкода, спричинена йому відповідачем, полягає у душевних стражданнях, переживаннях, погіршенні матеріального становища родини позивача, сімейних стосунків, що негативно відбилось на його здоровї, підтвердженням чого є медична картка позивача (арк. справи 14 16).
Проте, правові відносини, які виникають з договору банківського вкладу, врегульовані нормами ЦК України (ст.ст. 625, 1058 1065), що не передбачають такого виду відповідальності банку, як відшкодування моральної шкоди.
Суд зазначає, що правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України). В умовах, коли законом можливість відшкодування моральної шкоди не передбачена, її відшкодування здійснюється лише у випадку, якщо сторони передбачили таку можливість в укладеному договорі.
У договорі, укладеному між сторонами, відсутні умови щодо відшкодування моральної шкоди, з огляду на що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень відсутні
Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення суми депозиту у розмірі 200 00,00 гривень та 25% річних, що складає за період прострочення виконання зобовязання з 14.01.2015 по 31.07.2015 5 068,49 гривень та 800,00 гривень інфляційних витрат за вказаний період.
На підставі частини третьої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 2 058,68 гривень (1% від задоволеної частини вимог у розмірі 205 868,49 гривень).
Керуючись ст.ст. 526, 625, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57 61, 84, 88, 208, 212 215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: місто Запоріжжя, вул. Кремлівська, будинок № 79/а, квартира 107) суму неповернутого вкладу за договором-заявою про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 місяців в національній валюті № 313731/9041/5-15 від 14 січня 2015 року у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок, 25% річних за період з 14 січня 2015 року по 30 липня 2015 року у розмірі 5 068 (пять тисяч шістдесят вісім) гривень 49 копійок, інфляційні витрати за період з 14 січня 2015 року по 30 липня 2015 року у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 058 (дві тисячі пятдесят вісім) гривень 68 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 207 927 (двісті сім тисяч девятсот двадцять сім) гривень 17 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення надіслати на адресу відповідача рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.П. Соболєва