233 № 233/4293/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Янюка Ю. Б. при секретарі Франчук А.О.

за участю

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідачів -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення майна з-під арешту. Вони обґрунтовували свої вимоги тим, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 по 1/2 її частині кожному. Маючи намір на відчуження цього майна, вони завернулись в реєстраційну службу Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, де їм повідомили, що відповідно до постанови слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Козловського С.В. від 21 лютого 2012 року по справі №38-2011-030-1317 на цю квартиру, власником якої є ОСОБА_1, був накладений арешт. Підставою такого арешту було притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч.3ст.185 КК України у зв'язку з викраденням майна, належного ОСОБА_4 та ОСОБА_5, для забезпечення цивільного позову останніх про стягнення матеріальної шкоди.

За вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 29 грудня 2012 року ОСОБА_1 відбув покарання за ч.3ст.185 КК України, яка не передбачає конфіскації майна, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з іспитовим строком на 2 роки, питання про зняття арешту з майна ОСОБА_1 у вироку суду не вирішувалось, потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ні в ході досудового слідства, ні при розгляді справи судом, з позовом про стягнення матеріальної чи моральної шкоди не звертались. Тому вони просять усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом звільнення квартири з-під арешту.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, та їх законний представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить актовий запис про смерть №11 від 28 травня 2015 року, а відповідач ОСОБА_4 на повторний виклик у судове засідання не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачі та їхній представник не заперечують проти такого вирішення справи.

Заслухавши позивачів, їхнього представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №12194961 є запис про арешт нерухомого майна, внесений Костянтинівською державною нотаріальною конторою 22 лютого 2012 року, відповідно до якого підставою для обтяження квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1, була постанова про накладення арешту, винесена слідчим Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Козловським С.В. 21 лютого 2012 року по справі №38-2011-030-1317 (а.с.13-15).

Відповідно до виписки з Реєстру про державну реєстрацію прав від 23 грудня 2011 року, на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 2011 року, виданого відділом по приватизації при комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 по 1/2 її частині кожному (а.с.9-11).

Таким чином, при накладенні арешту на майно ОСОБА_1 не було враховано, що 1/2 частина вказаної квартири належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, а тому її порушене право власності підлягає захисту шляхом зняття арешту.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 29 грудня 2012 року ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3ст.185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з іспитовим строком на 2 роки (а.с.16-17).

Санкція ч.3ст.185 КК України не передбачає додаткового покарання у виді конфіскації майна, від призначеного покарання за вказаним вироком ОСОБА_1 був звільнений відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду від 6 лютого 2015 року (а.с.18), цивільний позов потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ні в ході досудового слідства, ні при розгляді справи судом, заявлений не був, про що вказано у зазначеному вироку суду.

Оскільки підстави для арешту майна ОСОБА_1 відпали, право власності останнього на підставі ст.ст.386,391 ЦК України підлягає захисту і майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, слід звільнити з-під арешту (заборони).

Керуючись ст.ст.212-215,224,226 ЦПК України, ст.ст. 386,391 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту (заборони) квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 її частині кожному, накладену постановою слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Козловського С.В. від 21 лютого 2012 року по справі №38-2011-030-1317.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя