Справа № 0915/1751/12
Провадження № 22-ц/779/1818/2015
Головуючий у 1 інстанції Дузінкевич І.М.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
У Х В А Л А

27 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.,

суддів Васильковського В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Яковин М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи:ОСОБА_3, відділ ДВС Тисменицького районного управління юстиції про зняття обмеження у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тисменицького районного суду від 17 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 17 липня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, відділ ДВС Тисменицького районного управління юстиції про зняття обмеження у праві виїзду за межі України - відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі із громадянкою Республіки Польща і, через тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, позбавлений можливості перебувати разом із сім'єю, заробляти кошти, оскільки працює за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_1, і тим самим здійснювати погашення заборгованості на Україні за виконавчим листом №0915/1751/12.

З цих підстав, ухвалу суду першої інстанції, апелянт просив скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити, знявши тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

В судове засідання сторони, будучи належно повідомленими про розгляд справи, не з'явилися. Від представника ОСОБА_2 надійшла заява з проханням відкласти розгляд справа, однак колегією суддів відхилена, зважаючи на відсутність будь-яких даних щодо поважності причин неявки як самого заявника, так і його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Тисменицького районного суду від 22.10.2013 року тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по аліментних платежах згідно виконавчого листа №0915/1751/12 виданого 26.03.2013 року Тисменицьким районним судом (а.с.4). На даний час ухвала є чинною, відомості щодо її оскарження боржником в матеріалах справи також відсутні.

25.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції, виходив з того, що питання про зняття обмеження у праві виїзду за межі України не віднесено до юрисдикції суду, а відноситься до компетенції ВДВС.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до правил статті 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.11.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), на підставі частини першої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження"; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-6, 8-9, 11-14 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження"; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Таким чином, у цивільному процесі відсутні норми, які б регламентували зняття судом обмежень у виїзді особи за межі України, оскільки, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду, покладено на державного виконавця.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про звернення заявника до суду у непередбачений законом спосіб, повністю відповідає чинному законодавству. А тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а підстави для її скасування відсутні..

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський