КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4393/15-ц
Провадження № 2/552/1767/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання Виноградної Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк фінанси та кредит про захист прав споживача
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів. В свої позовній заяві посилалась на те, що 20 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Банк фінанси та кредит та нею ОСОБА_1 укладено договір-заяву № 331832/123054/7-14 про банківський строковий вклад «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті на строк з 20 червня 2014 року по 20 січня 2015 року у порядку та умовах визначених в договорі. За вказаним договором вона передала, а банк прийняв на зберігання грошові кошти в сумі 8337 доларів США. Строк за вказаним договором закінчився 20 січня 2015 року, але відповідачем кошти повернуті частково, та не виплачені відсотки за період з 01.07.2015 року по 01.08.2015 року в сумі 36,90 доларів США та 3 % річних в сумі 8,99 доларів США.
В судове засідання позивач не зявився, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд керуючись ч. 4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів постановляє зі згоди позивача заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом, 20 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Банк фінанси та кредит» та ОСОБА_1 укладено договір-заяву №331832/123054/7-14 про банківський строковий вклад на строк 7 місяців з 20.06.2014 року по 20 січня 2015 року. За умовами вказаного договору позивачем на рахунок, відкритий в ПАТ Банк фінанси та кредит», внесено грошові кошти в сумі 8337 доларів США,але по закінченню строку договору повернуто лише частину коштів.
Відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 23.02.2015 року стягнуто з публічного акціонерного товариства Банк фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 4071,54 доларів США. за даним договором.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання за договором від 20 червня 2014 року укладений ним з ОСОБА_1, він зобовязаний на вимогу позивача сплатити три проценти річних від простроченої суми та відсотки за період з 01.07.2015 року по 01.08.2015 року відповідно до умов депозитного договору. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України при розгляді справ №6-39 цс13 від 29.05.2013 року, №6-140цс13 від 25.12.2013 року.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позовні вимоги задоволено на суму 45,88 доларів США, що по курсу НБУ на 10.09.2015 року складає 1007,52 гривень.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.1058 ЦК України, ст. ст. 212-215, 224-225 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.