Справа № 740/518/15 Провадження № 22-ц/795/1656/2015 Головуючий у I інстанції -Скалозуб О. М. Доповідач - Страшний М. М.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Страшного М.М.,

суддів - Литвиненко І.В., Шарапової О.Л.,

при секретарі - Покладі Д.В.

з участю - позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено, в рахунок належної йому 1/2 частини нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, виділено торговий зал площею 34,6 кв.м. вартістю 157 119 грн. та визнано за ним право власності на вказану частину будівлі; в рахунок належної ОСОБА_3 1/2 частини останній виділено коридор площею 8,3 кв.м. вартістю 377 690 грн., санвузол площею 2,7 кв.м. вартістю 12 261 грн., приміщення площею 15,3 кв.м. вартістю 69 477 грн., всього вартістю 119 428 грн. та визнано за нею право власності на ці приміщення; зобов'язано сторони закласти дверний проріз між приміщеннями 1 та 2, та замовити проекти на переобладнання частин нежитлової будівлі для встановлення автономних систем опалення, водопостачання та електропостачання; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 18 846 грн. за недоотриману частку в майні; вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити дане рішення суду та провести поділ спірного приміщення за другим варіантом експертизи, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апелянт посилається на те, що судом не було обгрунтовано у відповідності до норм матеріального права обраний варіант поділу приміщення. Також апелянт вказує, що суду не потрібно було отримувати дозвіл у сільській раді на переобладнання приміщення. Наполягає на тому, що поділ приміщення повинен бути здійснений за другим варіантом експертизи, який є справедливим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, сторони є співвласниками приміщення, поділ якого можливий відповідно до ст. 364, 367 ЦК України; обираючи варіант поділу суд виходив із того, що даний варіант буде більшою мірою відповідати інтересам сторін.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є співвласниками в рівних частинах (по ? частині) нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 356, 364 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю і співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача про виділення кожній із сторін відповідної частини нежитлової будівлі.

Відповідно до висновку експерта №С-61 судової будівельно-технічної експертизи від 16 березня 2015 року було запропоновано два варіанти розподілу спірної будівлі.

При визначенні варіанту розподілу домоволодіння, суд першої інстанції виходив з того, що найдоцільніше провести поділ нежитлової будівлі за першим варіантом та виділити позивачу приміщення, які пропонуються як співвласнику № 1, а відповідачу - як співвласнику № 2.

Апеляційний суд погоджується із обраним судом варіантом поділу спірного приміщення, оскільки при такому варіанті враховується факт здійснення позивачем підприємницької діяльності та використання ним приміщення за його цільовим призначенням, проведення в ньому за життя спадкодавця необхідних облаштувань, а також те, що за даним варіантом кількість та вартість необхідних ремонтно-будівельних робіт для перепланування будівлі в ізольовані приміщення є найменшими.

Доводи апелянта про те, що судом безпідставно було отримано згоду сільської ради на проведення відповідних переобладнань не можуть бути прийняті до уваги, оскільки отримання цієї згоди не призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, а також оцінюючи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, апеляційний суд вважає законними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Таким чином, справа судом першої інстанції розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: