Справа № 2-436/11 Головуючий у І інстанції Слободян Н.П.
Провадження № 22-ц/780/2096/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 19 12.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іванківського районного суду Київської облaсті від 30 січня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Іванківського районного суду Київської області від 26 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Іванківської районної спілки споживчих товариств, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Київська обласна спілка споживчих товариств про визнання недійсними постанов правління і ради Іванківської районної спілки споживчих товариств, договорів купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді виселення, -

в с т а н о в и л а :

18 липня 2011 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до Іванківської районної спілки споживчих товариств та ОСОБА_4 про визнання недійсними постанов правління і ради Іванківської районної спілки споживчих товариств та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

22 листопада 2011 року рішенням Іванківського районного суду Київської області у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. 15 лютого 2012 року ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційна скарга була відхилена. Не погоджуючись з рішенням апеляційної інстанції ОСОБА_2 подав касаційну скаргу.

05 вересня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга була задоволена, рішення Іванківського районного суду Київської області від 22 листопада 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

26 квітня 2013 року рішенням Іванківського районного суду Київської області у задоволенні позову відмовлено. 12 вересня 2013 року Апеляційним судом Київської області апеляційна скарга задоволена частково, рішення Іванківського районного суду від 26 квітня 2013 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано недійсними постанови правління Іванківської РССТ від 11 липня 2005 року №27 та від 22 грудня 2005 року №511, визнано недійсними постанови Ради Іванківської РССТ від 06 вересня 2005 року №10 та від 30 грудня 2005 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення (магазин) по АДРЕСА_2 від 05листопада 2005 року, укладений між Іванківською РССТ та ОСОБА_4, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення (кондитерського цеху) по АДРЕСА_1 від 29 липня 2006 року, укладений між Іванківською РССТ та ОСОБА_4, стягнуто з Іванківської РССТ на користь ОСОБА_4 60000 грн., сплачених ним за договорами купівлі-продажу і повернуто у власність Іванківської РССТ зазначені нежилі приміщення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2013 року залишено без змін.

Після перегляду справи Верховним судом України ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року була скасована, а справа направлена на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

27 серпня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2013 року скасовано, а рішення Іванківського районного суду Київської області від 26 квітня 2013 року залишено у силі.

24 грудня 2014 року ОСОБА_2 подав до Іванківського районного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 26 квітня 2013 року.

В заяві просив рішення Іванківського районного суду від 26 квітня 2013 року скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити: визнати недійсними постанови правління Іванківської РССТ від 11.07.2005 року №27 та від 22.12.2005 року №511, визнати недійсними постанови Ради Іванківської РССТ від 06.09.2005 року №10 та від 30.12.2005 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення (магазину) по АДРЕСА_2 від 05.11.2005 року, укладений між Іванківською РССТ та ОСОБА_4, визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення (кондитерського цеху) по АДРЕСА_1 від 29.07.2006 року, укладений між Іванківською РССТ та ОСОБА_4, стягнути з Іванківської РССТ на користь ОСОБА_4 60000 грн., сплачених ним за договорами купівлі-продажу.

Підставою для перегляду рішення Іванківського районного суду Київської області від 26 квітня 2013 року заявник зазначив п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, а саме наявність істотної для справи обставини, що не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи судом.

Заявник посилався на те, що рішенням Господарського суду Київської області від 07 листопада 2014 року у справі№ 911/4042/14 було задоволено позов Київської обласної спілки споживчих товариств до Іванківської районної спілки споживчих товариств про визнання недійсною постанови конференції Іванківської районної спілки споживчих товариств «Про вихід Іванківської райспоживспілки зі складу Облспоживспілки та вступ до Укоопспілки» від 16.12.2003 року». Зазначав, що обґрунтовуючи рішення суду від 26.04.2013 року у справі №2-436/11 у якості підстав для відмови у позові суд вказав на те, що «на момент прийняття оспорюваних постанов та укладання оскаржуваних договорів Іванківська районна спілка споживчих товариств вийшла зі складу Київської облспоживспілки, що підтверджується постановою Конференції Іванківської районної спілки споживчих товариств від 16.12.2003 року», а тому, суд дійшов висновку про відсутність порушень при винесенні оскаржуваних постанов та укладенні оспорюваних договорів, зазначивши при цьому, що позивачем не доведено, що Іванківська РССТ не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення спірних правочинів.

В свою чергу, у рішенні Господарського суду Київської області від 07.11.2014 року було встановлено, що постанова Конференції Іванківської РССТ від 16.12.2003 року є незаконною у зв'язку з порушенням відповідачем вимог законодавства та Статуту.

Заявник вважав, що вищезазначені обставини мають суттєве значення для вирішення справи і є істотними для постановлення законного і обґрунтованого рішення. Обгрунтовуючи своє право на подачу заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, з дотриманням встановлених ч.1 ст.362 ЦПК України строків, заявник зазначив, що про рішення Господарського суду Київської області йому стало відомо 19.11.2014 року, коли воно надійшло на адресу Київської обласної спілки споживчих товариств.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської облaсті від 30 січня 2015 рокувідмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинамирішення Іванківського районного суду Київської області від 26 квітня 2013 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що обставина, на яку посилається заявник, не є істотною та нововиявленою в розумінні п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України , а тому не може бути підставою для скасування судового рішення.

Однак з таким висновком колегія суддів не може погодитися.

Відповідно до статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЩІК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вилинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки заявник не знав про неї та, відповідно, не міг надати суду дані про неї.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для перегляду рішення Іванківського районного суду Київської області від 26 квітня 2013 року заявник зазначив наявність істотних обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка зверталася із заявою на час розгляду справи судом.

Таким чином, заслуговують на увагу посилання заявника, як на нововиявлену обставину те, що рішенням Господарського суду Київської області від 07 листопада 2014 року було задоволено позов Київської обласної спілки споживчих товариств до Іванківскої районної спілки споживчих товариств про визнання недійсною постанови конференції Іванківської районної спілки споживчих товариств «Про вихід Іванківської районної спілки споживчих товариств із складу Облспоживспілки та входу до складу Укропспілки» від 16 грудня 2003 року.

Ця обставина, на думку колегії суддів, може вплинути на висновок суду при вирішенні справи по суті, а тому може бути підставою для ухвалення у справі іншого рішення.

Отже, відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції розглянув справу без участі позивачки ОСОБА_3 та не врахував вище зазначені доводи щодо нововиявлених обставин і прийшов до передчасного висновку, що та обставина, на яку посилається заявник, не є істотною та нововиявленою в розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України і тому не може бути підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, що є підставою для скасування ухвали, як постановленої з порушенням вимог процесуального закону, та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 30 січня 2015 рокускасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду Київської області оскарженню не підлягає.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.