РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №494/742/15-ц

Провадження 2/494/375/15

15 липня 2015 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю секретаря Козубенко О.О.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

відповідача - ОСОБА_2 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2015 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 03.06.2015 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

26.06.2015 року позивач виконав вимоги суду, передбачені ухвалою суду від 03.06.2015 року та надав уточнену позовну заяву.

Позивач в уточненій позовній заяві посилається на те, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 12 липня 2012 року виконавчим комітетом Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області. Від шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем. Спільне життя між ними не склалося, через те, що в останній час вони втратили взаєморозуміння, сварились з різних поглядів на сімейне життя. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки мають різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сімї суперечить її інтересам. Спір про розподіл майна не заявлений.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 15.07.2015 року позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та зазначив, що не бажає перебувати у шлюбі з дружиною. Поновлювати шлюбні стосунки з дружиною не має наміру.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…».

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.».

Судом встановлено, що позивач та відповідач 12.07.2012 року зареєстрували шлюб Розквітівською сільською радою Березівського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №01. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД 338076.

Суд вважає зазначити, що шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За статтею 51 Конституції України від 28.06.1996 року: «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка…».

Як вбачається з пояснень позивача та відповідача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Родина фактично розпалася і її відновлення неможливо при обставинах зазначених позивачем, у сторін відсутні які-небудь почуття один до одного, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не згодні.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110,112 СК України передбачено: «позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. …Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення».

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Спір про місце проживання дитини та поділ майна не заявлений.

Згідно частини другої статті 114 СК України: «У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу».

Керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 липня 2012 року у виконавчому комітеті Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №01 - розірвати.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення..

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15.07.2015 року

Суддя Римар І.А.