Справа № 461/5104/15 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/4933/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Романа Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 06 травня 2015 року у справі за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Роман Н.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

встановила:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 травня 2015 року у задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Роман Н.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом при постановлені ухвали було порушено норми процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Крім того вказує, що висновки суду про відсутність доказів ухилення від виконання боржником від виконання зобов'язання за рішенням суду не відповідають дійсності, оскільки боржник належним чином повідомлений про прийняття відповідних процесуальних рішень державного виконавця, на даний час рішення останнім суду не виконано, станом на сьогоднішній день боржником заборгованість не погашена, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не вчинено та жодних пояснень з приводу невиконання державному виконавцеві не надано. Звертає увагу суду, що за боржником зареєстроване на праві власності нерухоме майно, однак станом на сьогоднішній день звернення стягнення на майно є неможливим відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання державного виконавця (а.с. 34-36).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення державного виконавця на обґрунтування доводів апеляції, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Однак як вбачається з матеріалів справи, розгляд даного питання був здійснений судом без участі державного виконавця, якому не було відомо про час та місце розгляду внесеного на розгляд суду подання і останній був позбавлений надати суду відповідні пояснення на обґрунтування подання.

Такий порядок розгляду питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не відповідає положенням ст. 377-1 ЦПК України.

За наведених вище обставин, апеляційний вважає, що судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для вирішення питання про тимчасове обмеження Дмитришин У.Б. у праві виїзду за межі України, а відтак, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати та передати зазначене питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 травня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

Бойко С.М.