Провадження № 2/520/4436/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.-

ВСТАНОВИВ :

23.07.15 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований 28.09.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Одеської міської ради, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №916 та спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишити проживати з матірю.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання надав заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити також в заяві зазначив.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності, до судового засідання надала заяву про згоду на розірвання шлюбу, а також просить слухати справу без її участі, також в заяві зазначено про згоду на визначення місця мешкання дитини з матірю. Також представником відповідача надано письмові пояснення щодо позову в яких зазначено відповідачем, що заперечень щодо розірвання шлюбу та проживання сина разом з матірю ОСОБА_1 не заперечує.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Одеської міської ради, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №916, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу стали різниця характерів, відсутність взаєморозуміння, шлюбні стосунки між сторонами припинені у 2013 році, у звязку з чим, шлюб носить формальний характер, збереження сімї неможливе, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть тривалий час, даний факт має істотне значення. Суд враховує той факт, що сторони дійшли згоди щодо визначення місця мешкання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_1.

З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити й розірвати шлюб.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України й ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Одеської міської ради, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №916.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луняченко В. О.