АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Кривов'яз А.П.
№22-ц/796/3830/2015 Доповідач - Борисова О.В.
Справа №759/7683/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарях: Греку А.Г., Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, комунальне підприємство РЕО 10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3811 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

В мотивування вимог посилався на те, що з вини відповідачів сталося залиття його квартири, що спричинило йому шкоду, яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у рівних долях на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди із урахуванням індексу інфляції 3811 грн., у відшкодування моральної шкоди 2000 грн., а всього стягнуто 5811 грн. та вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на його запит Департаментом систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства за вихідним номером 8/9-24/1-15 від 06 січня 2015 року було надано роз'яснення про те, що точками розподілу, в яких здійснюється передача від виконавця споживачеві послуг з центрального опалення в багатоквартирних будинках є відгалуження від стояків у межах квартири. Отже, оскільки муфта, що стала причиною залиття, знаходиться на самому стояку центрального опалення поза відгалуженням, тому відповідальність за її стан несе виконавець послуг, а не споживач.

Крім того, Акти №997 та №1070 не відповідають встановленим законодавством України вимогам, зокрема, вимогам наказу Держитлокомунгоспу №76 від 17 травня 2005 року, а отже відповідно до ЦПК України є недопустимими та неналежними доказами, які суд зобов'язаний не брати до уваги.

Зазначив, що відповідно до пункту 1.1.12.13. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд» №150 від 10 серпня 2004 року - оглядання та підтягування на трубах контргайок, муфт або їх заміна у системі центрального опалення являється обов'язком балансоутримувача.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідачів, які є співвласниками квартири №101, з якої було здійснено таке залиття.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони стверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідачів у залитті квартири позивача встановлена та підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, такий висновок суду є помилковим з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло позивач ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності в рівних долях ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які згідно з довідкою Форми №3 від 18 лютого 2013 року зареєстровані та проживають у вищевказаній квартирі.

З акту № 1070 від 06 грудня 2011 року затвердженого директором КП РЕО-10 ОСОБА_8 вбачається, що комісія в складі головного інженера ОСОБА_9, інженера ОСОБА_10, майстра технічної дільниці ОСОБА_11, монтажника сантехсистем ОСОБА_12 провели обстеження квартири АДРЕСА_2 на підставі заяви мешканки №441 від 31 жовтня 2011 року.

При обстеженні було виявлено: в кімнаті відсутній прилад опалення, труби опалення в квартирі знаходяться за шафою, плінтус почорнівший та злущений лак, на трубі центрального опалення зірване муфтове з'єднання, яке було проржавівше та перевищений термін експлуатації. Будинок зданий в експлуатацію в 1978 р. Вищевказаний будинок знаходиться на обслуговуванні КП «РЕО-10» з жовтня 2010 р., а балансоутримувачем являється КП ДУОЖФ на балансі якого знаходиться будинок, внутрішньо-будинкові мережі, та прилегла територія.

Згідно наказу «Держитлокомунгоспу» від 25 серпня 2005 року №76 термін експлуатації трубопроводу центрального опалення перевищений, власникам квартири № 101 рекомендовано звернутися до балансоутримувача КПДУОЖФ Святошинського району.

Згідно акту №1071 від 06 грудня 2014 року, затвердженого директором КП РЕО-10 ОСОБА_8, при огляді квартири АДРЕСА_2 було виявлено: в кімнаті на стелі плями (0,20х0,15), (0,05х1,0), (0,03х2,95); місцями вспучення набілу - пофарбовано водоемульсійною фарбою, в місцях з'єднання панелей виявлені мікротріщини; на стінах шпалери імпортного виробництва: виявлена пляма (0,4х1,00), випинання штукатурки (під шпалерами) (0,25х1,10); (2,50х0,20); (0,20х1,30); (0,50х0,50) відклеєні шпалери над вікном (0,30х1,00), та місцями не значне розкриття стикового з'єднання шпалер. В кухні біля газової труби на стелі пляма (0,60х0,30) вспучення набілу (0,07х1,90) - водоемульсійне фарбування; на стіні темні плями (0,036х0,02); (0,05х0,05); (0.03х0,6) поклеєні вінілові шпалери.

Залиття виникло внаслідок перевищеного терміну експлуатації труб центрального опалення. Будинок зданий в експлуатацію в 1978 році. Вищевказаний будинок знаходиться на обслуговуванні КП РЕО-10 з жовтня 2010 року, балансоутримувачем являється КП ДУОЖФ на балансі якого знаходиться будинок, внутрішньо будинкові мережі, та прилегла територія.

Згідно наказу «Держитлокомунгоспу» від 25 серпня 2005 року №76 термін експлуатації трубопроводу центрального опалення перевищений, власникам квартири № 76 рекомендовано звернутися до балансоутримувача КПДУОЖФ Святошинського району.

З акту №997 від 07 грудня 2012 року, затвердженого директором КП РЕО-10 ОСОБА_8 вбачається, що був проведений огляд квартири АДРЕСА_2. При огляді виявлено, що в кімнаті на трубі центрального опалення встановлено 2 кульових крани та встановлений на місце новий прилад опалення (а.с.9).

Відповідно до локального кошторису №1 затвердженого керівником КП РЕО-10 кошторисна вартість робіт і витрат в квартирі АДРЕСА_2 складає 3355 грн. (а.с.12-13).

Сторонами по справі не заперечувалося, що відповідно до журналу реєстрації поточних заявок СТС, 11 жовтня 2011 року від відповідачів надходила заявка про протікання радіатору опалення. Відповідно до відмітки у графі її виконання огляд даної несправності призначено на 12 жовтня 2011 року слюсарем ОСОБА_12 (а.с.34-35).

Так, апелянт вказує на те, що 12 жовтня 2011 року представники третьої особи КП РЕО-10 прийшли до квартири відповідачів з метою виконання заявки, залишеної 11 жовтня 2011 року щодо усунення дрібного протікання радіатора центрального опалення в їх квартирі. В цей день працівники третьої особи зняли радіатор опалення та встановили 2 кульові крани. Вказані кульові крани встановлено з метою запобігання течії системи ЦО в квартирі відповідачів, оскільки опалення по будинку було увімкнуто. В такому положенні система центрального опалення в кімнаті відповідачів залишилася до моменту залиття 30 жовтня 2011 року.

30 жовтня 2011 року в квартирі відповідачів почалося протікання труби центрального опалення у зв'язку зі згниттям муфти, що знаходиться на трубі центрального опалення. Муфта розташовується на трубі центрального опалення, що спрямовує потік гарячої води вже на виході з радіатора батареї після вихідного крану. Той факт, що причиною залиття стала згнила муфта, підтверджується витягом з журналів реєстрації заявок аварій на системі центрального опалення в графі «Характер виконаних робіт».

30 жовтня 2011 року, працівники третьої особи КП РЕО-10 зняли вказану згнилу муфту та поставили на її місце тимчасову заглушку, а 31 жовтня 2011 року, тобто на наступний день, представники третьої особи зняли тимчасову заглушку та встановили іншу постійну муфту і включили стояк центрального опалення, що було вимкнуто у зв'язку з протіканням муфти у квартирі відповідачів, про що свідчить запис у журналі (а.с.37).

Отже, причиною залиття квартири позивача стала відповідна муфта, що знаходиться на трубі центрального опалення в кімнаті відповідачів яка згнила.

Згідно листа Департамента систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства за вх.№ 8/9-24/1-15 від 06 січня 2015 року питання передачі послуг від виконавця споживачеві врегульовано пунктом 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення. Постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: у багатоквартирному будинку послуги з: централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири (а.с. 103,106,107).

Тобто, муфта, що стала причиною залиття, знаходиться на самому стояку центрального опалення поза відгалуженням, тому відповідальність за її стан несе виконавець послуг, а не споживач - власник квартири.

Точка розподілу послуг від виконавця споживачеві і навпаки від споживача виконавцеві встановлена на межі вхідного та вихідних кранів, які контролюють надходження та злив гарячої води до радіатора батареї з труби центрального опалення, і які вважаються межею розгалуження від стояка центрального опалення в межах квартири. Муфта на трубі центрального опалення, що стала причиною залиття, являється складовою частиною цілісної труби центрального опалення у кімнаті відповідачів і знаходиться поза межею точок розподілу послуг в напрямку вихідного потоку гарячої води з радіатора батареї .

Визнання судом першої інстанції достатніми пояснення представника КП РЕО-10, про те, що ймовірно слюсар ОСОБА_12, який на даний час вже не працює у РЕО-10 та його місцезнаходження не відомо, у вільний від роботи час за домовленістю з відповідачами, міг проводити якісь роботи у квартирі відповідачів, а будь-яких нарядів чи вказівок на проведення таких робіт керівництвом КП РЕО-10 офіційно йому не надавалось і це могла бути його власна ініціатива - є необґрунтованим, оскільки такі пояснення є голослівними, адже заявка відповідачів від 11 жовтня 2011 року про протікання радіатору опалення надходила та зафіксована у журналі, так як і зафіксовано виконання певних робіт від 30 жовтня 2011 року.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За приписами ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Відповідно до положень статей 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, тверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, в редакції постанови № 5 від 14 січня 2009 року, власник квартири зобов'язаний, зокрема, використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Згідно з п.18 Правил, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Тобто, з наведеного убачається, що залиття квартири відбулося не з вини відповідачів, оскільки вони не зобов'язані здійснювати ремонт чи заміну муфти, зношеність якої і стала причиною залиття.

Ремонт та заміна муфти не можна віднести до поточного будівельного та сантехнічного ремонту.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Пунктами 1 та 3 ч.1 ст.20 вищевказаного Закону визначено, що споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг

Згідно з п.2.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності.

Пунктом 2.1.5 Правил передбачено, що періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків наведена відповідно у додатках 2 та 3.

Графіки профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та їх результати записуються в відповідний журнал.

Відповідно до Додатку 2 вказаних Правил періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків, а саме системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання повинно становити кожні 3-6 місяців.

Пунктом 5.3.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно: - регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та ін.;- здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинково каналізаційної мережі; - усувати засмічення в системі.

Згідно пункту 5.1.3. Наказу Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства «Про затвердження Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території» №76 від 17 травня 2005 року, для забезпечення безперебійної роботи системи центрального опалення робітнику, що обслуговує системи, необхідно вчасно усувати виявлені несправності та відхилення в роботі системи теплопостачання. Пунктом 5.1.5. наказу передбачено, що скарги та зауваження на несправності та недоліки в роботі системи опалення заносять у спеціальний журнал, у якому повинна бути інформація щодо їх усунення. Виконання робіт з усунення скарг щотижня перевіряє інженер організації, що здійснює експлуатацію систем теплопостачання. Згідно пункту 5.1.9. - під час технічної експлуатації системи опалення необхідно регулярно проводити профілактичні огляди і поточний ремонт системи. Орієнтована тривалість експлуатації центрального опалення до проведення капітального ремонту становить у закритих схемах - 30 років, у відкритих схемах - 15 років, трубопроводи (будинкові магістралі) у закритих схемах - 20 років, у відкритих схемах - 15 років.

Як вбачається з пункту 1.1.12.13. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року №150 оглядання та підтягування на трубах контргайок, муфт або їх заміна у системі центрального опалення відноситься до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Разом з тим на виконавця послуг покладено обов'язок забезпечення здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів, в тому числі щодо заміни муфт на трубопроводі центрального опалення.

Крім того, як зазначено в Актах №1070 від 06 грудня 2011 року та №1071 від 06 грудня 2014 року, згідно наказу №76 від 25 серпня 2005 року «Держитлокомунгоспу» термін експлуатації трубопроводу центрального опалення перевищений, а тому власникам квартир №74 та №101 рекомендовано звернутися до балансоутримувача КП ДУОЖФ Святошинського району.

Тобто, самі Акти вказують на відсутність вини відповідачів у залитті квартири позивача.

Оскільки апеляційним судом не встановлено вини з боку відповідачів, то такі вимоги як відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що є похідними від встановлення вини.

Підсумовуючи викладене, апеляційна інстанція приходить до висновку про те, що вимоги позивача про відшкодування шкоди відповідачами є недоведеними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка мала відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Проте позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем або про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 -задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, комунальне підприємство РЕО 10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення набираєзаконної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді