Справа № 369/5851/14-ц Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/992/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 47 19.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні дитини,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні дитини, посилаючись на те, що 28 травня 2006 року він уклав шлюб з ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28 травня 2006 року, зареєстрованим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, він намагається приймати участь у вихованні свого сина, однак відповідачка чинить йому в цьому перешкоди і не дозволяє зустрічатися з сином, що підтверджується актами депутата Вишневої міської ради ОСОБА_4 від 26 квітня 2014 року, від 29 квітня 2014 року та актами соціального інспектування №126 та №152 від 25 квітня 2014 року та від 25 квітня 2014 року.

Відповідно до рішення №16 від 16 квітня 2013 року (протокол №7) Комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області сторонам рекомендовано дійти спільної згоди щодо дотримання вимог ст.157 Сімейного кодексу України у визначенні участі у вихованні та спілкуванні з їх сином.

Визначено, що ОСОБА_2 має право щоденно приймати участь у вихованні дитини та спілкуватися з нею. Рекомендовано органу опіки та піклування встановити дні та години його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихідні дні: перша, третя субота та неділя з 10 години суботи до 19 години неділі та в буденні дні: вівторок та четвер з 16 години до 19 години. В рішенні також зазначено, що ОСОБА_1 не має права перешкоджати ОСОБА_2 спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні і якщо один із батьків буде ухилятися від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод.

Розпорядженням органу опіки та піклування Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області від 14 травня 2013 року №353 «Про встановлення участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3», встановлено дні та години його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною - сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихідні дні: перша, третя субота та неділя з 10 годин суботи до 19 годи неділі та в буденні дні: вівторок та четвер з 16 години та 19 години.

Однак, позивачем зазначено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зазначеного рішення органу опіки та піклування, а саме, за місцем своєї реєстрації не проживає, на телефонні дзвінки не відповідає, у зв'язку з чим він позбавлений можливості зустрічатися та спілкуватися зі своїм сином.

Враховуючи вищенаведене, позивач просив суд визначити йому способи участі у вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким чином: у вихідні дні: перша, третя субота та неділя з 10 годин суботи до 19 годи неділі та в буденні дні: вівторок та четвер з 16 години та 19 години; усунути йому перешкоди у вихованні та спілкування з дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язавши ОСОБА_1 надавати йому можливість приймати участь у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вихідні дні: перша, третя субота та неділя з 10 годин суботи до 19 годи неділі та в буденні дні: вівторок та четвер з 16 години та 19 години.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2014 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_2 способи участі у вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким чином: у вихідні дні: перша, третя субота та неділя з 10 годин суботи до 19 годи неділі та в буденні дні: вівторок та четвер з 16 години та 19 години.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язавши ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість приймати участь у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вихідні дні: перша, третя субота та неділя з 10 годин суботи до 19 годи неділі та в буденні дні: вівторок та четвер з 16 години та 19 години.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 травня 2006 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір'ю ОСОБА_1

Судом також встановлено, що між сторонами склалися конфліктні стосунки, у зв'язку з чим вони не можуть знайти порозуміння з питань участі кожного з батьків у вихованні дитини. Відповідачка чинить перешкоди ОСОБА_2 у прийманні участі у вихованні сина, за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актами депутата Вишневої міської ради ОСОБА_4 від 26 квітня 2014 року, від 29 квітня 2014 року та актами соціального інспектування №126 та №152 від 25 квітня 2014 року та від 25 квітня 2014 року відповідно і не відповідає на телефонні дзвінки, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості зустрічатися та спілкуватися зі своїм сином.

Відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Розпорядження органу опіки та піклування Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області від 14 травня 2013 року №353 «Про встановлення участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3», встановлено дні та години його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною - сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихідні дні: перша, третя субота та неділя з 10 годин суботи до 19 годи неділі та в буденні дні: вівторок та четвер з 16 години та 19 години.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що "в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини".

Згідно з ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. З тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що запропонований спосіб участі позивача у вихованні дитини шляхом зустрічей з дитиною достатньо відповідає його інтересам та можливості батька здійснювати свої обов'язки та права, не порушуючи при цьому прав матері. Крім того, як зазначила ОСОБА_1, вона не заперечувала щодо відвідувань батьком їхнього сина та не оспорювала розпорядження органу опіки та піклування Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області від 14 травня 2013 року №353 «Про встановлення участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3.».

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок у сукупності і прийшов до вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні дитини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.