Справа № 216/815/15-ц
Номер провадження 2/216/1166/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.04.2015 року.
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Філатова К.Б.
за участю секретаря Бондарєва є. С.
за відсутністю сторін
розглянувши заочно в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 Мерт, зацікавлені особи Центрально Міський районний відділ ДМС України в місті ОСОБА_1 Ріг, Комунальне підприємство Житлова організація № 20 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову пояснили, що вони є співвласниками квартири № 85, будинку № 20 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області. ОСОБА_7 з них володіє 1/ 4 частиною цієї власності.
21 жовтня 2014 року помер третій співвласник ОСОБА_8.
23 липня 2013 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 Мерт, був укладений шлюб, який було зареєстровано Центрально Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис № 340.
01 листопада 2013 року з дозволу позивачів, відповідача ОСОБА_6, як чоловіка ОСОБА_3, було зареєстровано Центрально Міським РВ у місті ОСОБА_1 ГУДМС України в Дніпропетровській області за адресою: АДРЕСА_1. 11 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 Мерт було розірвано Центрально Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Починаючи з травня 2014 року відповідач перестав користуватися житлом за місцем своєї реєстрації, і не користується ним до теперішнього часу, хоча перешкод у користуванні квартирою ніхто з співвласників йому не чинив, але в добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку також не знімається.
В зв`язку з тим, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у належній позивачам нерухомої власності, вони змушені сплачувати житлово комунальні послуги з урахуванням ОСОБА_6, як мешканця житла, при цьому позивач ОСОБА_2, є пенсіонеркою.
Також порушуються права володіння і користування позивачами своїм майном, а у подальшому реєстрація відповідача може призвести до порушення їх права розпорядженням своїм майном. В звязку з цим, позивачі просять суд винести рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, шляхом зняття його з реєстраційного обліку.
Представник позивачів ОСОБА_7 Д В. в судове засідання не з*явився, надав до суду заяву в якій просить суд справу розглядати за його та позивачів відсутності, на позовних вимогах наполягають, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлявся, в зв*язку з чим суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку.
Треті особи - Центрально-Міський РВ ДМС України в м. Кривий Ріг ГУ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області та Комунальне підприємство Житлова організація № 20 також не зявились до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви про розгляд справи у відсутності їх представників.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_7 з них володіє 1/ 4 частиною цієї власності.(а.с.11,12, 7, 8-9). 21 жовтня 2014 року помер третій співвласник ОСОБА_8 (а.с.14). 23 липня 2013 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 Мерт, був укладений шлюб, який було зареєстровано Центрально Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис № 340 (а.с.12,13)
01 листопада 2013 року з дозволу позивачів відповідача ОСОБА_6, як чоловіка ОСОБА_3, було зареєстровано Центрально Міським РВ у місті ОСОБА_1 ГУДМС України в Дніпропетровській області за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.6) 11 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 Мерт було розірвано Центрально Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.10).
Починаючи з травня 2014 року відповідач перестав користуватися житлом за місцем своєї реєстрації, і не користується ним до теперішнього часу, хоча перешкод у користуванні квартирою ніхто з співвласників йому не чинив, його фактичне місце проживання позивачам невідоме, його речей у спірній кватирі немає, комунальні послуги він за квартиру не платить, що підтверджується актом (а.с.5). В добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знімається.
В зв`язку з тим, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у належній позивачам нерухомої власності, вони змушені сплачувати житлово комунальні послуги з урахуванням ОСОБА_6, як мешканця житла, позивач ОСОБА_2, при цьому є пенсіонеркою.
Також порушуються права володіння і користування позивачами своїм майном, а у подальшому реєстрація відповідача може призвести до порушення права позивачем розпорядженням своїм майном.
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Неможливість відповідача знятися з реєстраційного обліку у квартирі №5, будинку №17 по Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обовязків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню.
Згідно статті 405 Цивільного кодексу України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно частини 2 ї статті 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від «28» січня 2013 року при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла.
Таким чином вбачається, що інакше як з допомогою суду позивачі не можуть захистити свої права, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачів, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 131, 179, 212-215,224-226 ЦПК України, ст. 150, 155 ЖК України, ст. ст. 15,16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_9 ОСОБА_5 Мерт ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою м. Кривий Ріг вул. Погребняка 20/85, шляхом зняття його з реєстраційного обліку з цієї адреси.
На рішення суду може бути подана апеляція в Дніпропетровський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку.
Суддя Філатов К.Б.