Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Лаврушин О.М.

за участю секретаря Верній М.Г.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про виключення запису про батьківство із актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про виключення його як батька із актового запису про народження дитини мотивуючи тим, що з серпня 1995 року по серпень 1999 року він проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила доньку - ОСОБА_4.

Батьком відповідачки записано його, а матір»ю відповідачку.

В зв'язку з тим, що в 1998 році він проживав разом з відповідачкою, то і вважав себе батьком дитини.

В цей період вони проживали в смт.Новохаритоново Московської області.

З роками, на його погляд спільна дитина взагалі не схожа на нього і це викликало сумнів, що саме він є батьком дитини.

Крім того, при медичному обстеженні в 2013 році він дізнався від лікаря, що не може мати дітей.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і надав уточнену позовну заяву в якій просив поновити йому строк для подачі позову, оскільки підозра про те, що він не може бути батьком ОСОБА_4 у нього виникла у 2014 році.

Відповідачка позов не визнала і пояснила, що позивач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, він добровільно дав згоду на запис його батьком в свідоцтво про народження дитини.

Вважає, що причиною подання такого позову є велика заборгованість по виплаті аліментів, а саме, згідно довідки Державної виконавчої служби м.Добропілля розмір заборгованості на 15 вересня 2014 року складав 71507.88 гривень.

Проти показань свідка - рідної сестри позивача ОСОБА_5, яка стверджує, що нібито вона їй казала, що позивач не є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як стверджує позивач, підозра про те, що він не є батьком дитини у нього виникла в 2014 році, при розгляді даної справи слід керуватися СК України, а не КпШС України.

Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 даного Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

При розгляді справи позивачем було заявлено клопотання про проведення судово-генетичної експертизи в м.Дніпропетровськ, але позивачка та неповнолітня ОСОБА_4 на експертизу не поїхали.

Відповідачка пояснила, що особисто вона готова була їхати на експертизу, але донька ОСОБА_4 категорично відмовлялася.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що при розмові з відповідачкою остання повідомила, що позивач не є батьком дитини.

Суд дає критичну оцінку поясненням свідка, оскільки він є рідною сестрою позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з наступного.

При народженні неповнолітньої ОСОБА_4 діяв КпШС України і відповідно до ст.52 цього Кодексу, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір»ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

Таким чином, на час внесення в актовий запис про народження дитини відомостей про батька, позивач був впевнений, що саме він є батьком і тільки через пошти 16 років став в цьому невпевнений.

Згідно рішення Добропільського міського суду від 4 вересня 2000 року з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 було стягнуто аліменти у розмірі ? всіх видів заробітку.

За даними Державної виконавчої служби м.Добропілля розмір заборгованості по сплаті аліментів позивачем на користь відповідачу на 15 вересня 2014 року складав 71507.88 гривень.

Саме в цей час, як стверджує позивач у нього виникла підозра, що він не є батьком неповнолітньої ОСОБА_4

Доводи позивача про те, що він не може мати дітей нічим не підтверджені, оскільки відсутній відповідний медичний висновок.

Також суд не може визнати як підставу для задоволення позову відмову відповідача та неповнолітньої ОСОБА_4 від проведення судово-генетичної експертизи, оскільки найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу.

Керуючись ст.136 СК України, ст.52 КпШС України, та ст.ст.212-215,60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про виключення запису про батьківство із актового запису про народження дитини відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошена 18 травня 2015 року.

Рішення в повному обсягу складено 21 травня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донцької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня складання його в повному обсягу.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуюий

Суддя О.М.Лаврушин

21.05.2015