РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/2543/15-ц

пр. № 2/759/2555/15

14 травня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація,

встановив:

ОСОБА_1 в лютому 2015 року заявила позов, за яким просила визнати ОСОБА_2 та дочку останньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що відповідачі понад рік без поважних на те причин не проживають за місцем реєстрації, відсутні в помешканні і їх речі, участі в утриманні житла не приймають, що в свою чергу створює позивачу перешкоди в користуванні власністю.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надали пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві, в обґрунтування вимог позову послались на пояснення свідків.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи в суд не з'явився.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала.

Судом встановлено таке.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору дарування квартири від 05.09.2007 року, що посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим №1-1847.

Даний будинок входить до складу житлово-будівельного кооперативу «Стріла».

З довідки керуючого будинком від 27.01.2015р. №26 вбачається, що в квартирі, разом з власником та іншими особами, на правах члена сім'ї власника також зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З огляду на дані наведені в довідці, суд приходить до висновку, що позивач фактично погоджувалась з тим, що в квартирі разом з нею будуть зареєстровані на правах членів сім'ї власника відповідач та її дитина.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є колишнім власником спірної квартири, разом з нею в квартирі проживала онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, остання після одруження в 2009 році покинула помешкання і з того часу в квартирі не проживає, проте в 2013 році, не повідомивши власника та інших членів сім'ї, зареєструвала в квартирі свою дочку ОСОБА_7

Той факт, що ОСОБА_6 була власником квартири АДРЕСА_1, підтверджується договором дарування квартири.

Доводи позивача, що відповідачі понад рік не проживають в належному їй житлі, знайшли своє підтвердження ще і поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що надані ними в судовому засіданні.

Наведене, за відсутності заперечень до позову, дає суду підстави прийти до висновку, що відповідачі понад один рік не проживає за місцем своєї реєстрації, без поважної на те причини.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Наявність реєстрації відповідачів в квартирі позивача, очевидно тягне для останньої додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1, а тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати позивач просила залишити за собою, що не суперечить приписам ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько