Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/911/15 2/382/345/15.
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2015 року Яготинський районний суд Київської області, в складі;

Головуючого- судді Карпович В.Д.

При секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_3, після смерті якої, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

14 жовтня 1996 року під час життя ОСОБА_3, було складено заповіт,

згідно якого, усе своє майно де воно не було і з чого воно не складалося, а також жилий будинок і господарські будівлі, що до нього прилягають і належить їй на праві особистої власності і взагалі все те, що буде належить їй на день смерті на, що вона за законом матиме право, заповідала йому - своєму внукові ОСОБА_1.

Згідно заповіту, відповідно до ст. 1223 ЦК України, він є спадкоємцем всього майна померлої.

Відповідачка по справі - ОСОБА_2 - дочка померлої - являється спадкоємицею першої черги за законом.

В передбачений ст. 1270 ЦК України термін, він звернувся до Яготинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом №27945849 від 31.08.2011 року.

Але, як з'ясувалося на даний час, під час свого життя ОСОБА_3 не встигла отримати свідоцтво про право власності на жилий будинок по АДРЕСА_1.

З довідки Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області від 14 травня 2015 року за №174 вбачається, що згідно запису №0204-1 погосподарської книги №03 виконкому Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, житловий будинок по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3, яка померла 1 березня 2011 юку. Свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок не видавалося.

Тобто, - ОСОБА_3 - за час свого життя не встигла отримати свідоцтво про право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, який вона побудувала, володіла ним та проживала в ньому до дня своєї смерті.

По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу (Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 "Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення"), встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Тобто прийняття об'єктів в експлуатацію та оформлення права власності на об'єкти, що збудовані в період до 5 серпня 1992 року, проводиться без участі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки з господарськими спорудами та будівлями, які збудовані до 5 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації, інших документів не потрібно. Далі треба звернутися до сільської, селищної чи міської ради, яка ухвалює рішення про оформлення права власності.

Так як будівництво даного будинку закінчено в 1960 році, то він, як спадкоємець майна померлої бабусі - ОСОБА_3. - звернувся до виконкому Капустинської сільської ради Київської області для оформлення права власності на будинок та надання необхідних документів, але виконком відмовив у вирішенні цього питання, пославшись на лист Київського обласного управління юстиції № 151 -01-01 від 3 березня 2005 року який містить роз'яснення, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватися у судовому порядку.

Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5 -126 від 23 березня 1999 року містить роз'яснення, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними.

Таким чином, його бабуся - ОСОБА_3 - за час свого життя не встигла отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, але мала на це право.

Згідно п.1 Постанови пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" за N 5 від 31 березня 1995 року "наведений у ст.273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що чають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності".

Відсутність в нього правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності) га житловий будинок, що підтверджує право власності спадкодавця - ОСОБА_3 - на будинок АДРЕСА_1, не дає йому права скористатись своїм правом як спадкоємця померлої бабусі та оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі оскільки згідно п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Просив:

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, володіла житловим будинком з господарським будівлями та спорудами АДРЕСА_1, на праві власності.

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, а саме; прибудову «а», сарай»Б», погріб з шийкою»В», колодязь №1.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. 1223 ЦК, 1270 України / в ред.. 2004 року / суд,-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, володіла житловим будинком з господарським будівлями та спорудами АДРЕСА_1, на праві власності.

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.