АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/215/К/15 Головуючий в суді першої
Справа № 193/109/14-ц інстанції - Тарасенко О.В.
Категорія 50 ( 1 ) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Ба рильської АК.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання матері, яка доглядає за спільною дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з грудня 2011 року до серпня 2013 року перебували у фактичному шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає із нею, проте у теперішній час вона не працює та самостійно утримувати дочку не в змозі. Відповідач допомогу на утримання дочки не надає, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_3, а також на своє утримання - в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені, з відповідача на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2014 року, на дочку ОСОБА_5 та аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, починаючи з 13 червня 2014 року щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 3-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 А також, з відповідача на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 487,20 грн.

28 серпня 2014 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення суду від 31 липня 2014 року, яка ухвалою суду від 06 листопада 2014 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування заочного рішення суду та просить постановити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, а в решті позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, судом не враховано, що рішенням Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року з нього вже стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання його другої неповнолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку. Крім того, суд не звернув увагу на те, що максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати. А також судом не враховано, що на даний час він проживає однією сім?єю з іншою жінкою, яка має дитину від першого шлюбу, і яких він матеріально забезпечує. Натомість, позивач отримує матеріальну допомогу при народженні дочки ОСОБА_5, є молодою працездатною особою, яка не позбавлена можливості влаштуватись на роботу для збільшення своїх доходів, оскільки дочка ОСОБА_5 ходить у дитячий садок.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з грудня 2011 року по серпень 2013 року та мають спільну дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає із матір'ю.

Згідно довідки про доходи від 07 листопада 2013 року за № 07-11 ОСОБА_3 працює в ТОВ "Інвестбудпроект" на посаді директора та отримав загальну суму доходу за 6 місяців з травня 2012 року по жовтень 2012 року у розмірі 17520 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та стягнув на її користь з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання дитини та 1/6 частину - на утримання позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 2-3 ст. 91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Правильно встановивши обставини справи, надавши їм вірну юридичну оцінку та застосувавши зазначені вище норми діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, посилання апеляційної скарги на те, що розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, перевищує 50 відсотків його заробітної плати, є безпідставними, оскільки цей розмір, визначений судом з урахуванням існуючих на момент ухвалення судового рішення обставин.

Посилання апеляційної скарги на неврахування судом рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року про стягнення з нього аліментів на утримання другої неповнолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 також не можуть бути взятими до уваги, оскільки вищевказане рішення суду ухвалене до постановлення заочного рішення, яке оскаржується відповідачем, а тому правового значення для вирішення даної справи не має.

Посилання відповідача на те, що він має на утриманні іншу жінку з її дитиною від першого шлюбу, а позивач має можливість забезпечувати себе та дочку ОСОБА_5 сама, влаштувавшись на роботу, також не можуть бути взятими до уваги, оскільки ці обставини не впливають на вирішення питання щодо розміру аліментів з огляду на положення ст.ст. 91,180 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять підстав для її задоволення.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів