Справа №667/5298/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Бацокіна Сергія Вікторовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна іншуранс груп" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням пені та інфляції у розмірі 111104,43 грн, та моральну шкоду у розмірі 100000 гривень.

На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини:

24.01.2014 року ним було подано заяву до ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на страхування транспортного засобу. У зв'язку з цим, 24.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір страхування №К 0024139.

25.01.2014 року автомобіль позивача, що був застрахований, було підпалено, що підтверджується актом про пожежу..

На виконання вимог Договору, позивачем було повідомлено і відповідача, та надано останньому всі необхідні документи для виконання страхового відшкодування отриманої шкоди.

Відповідач відмовив у виплаті страхових відшкодувань, повідомивши позивача про це листом.

Підставою відмови у здійсненні виплат страхова компанія зазначила ту обставину, що на час пошкодження автомобіля договір між сторонами не набув чинності, оскільки страховий платіж, що був сплачений позивачем 24.01.2014 року не було отримано на поточний рахунок страховика.

Позивач вважає відмову страховика у виплаті страхового відшкодування безпідставною, оскільки це суперечить вимогам договору, законодавству України.

Відповідно до п.19.4.3. Договору страховик зобов'язувався при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в передбачений цим договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати пені відповідно до п.24.2 вказаного договору.

Пункт 14.2., на який посилався страховик, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, суперечить іншим пунктам договору.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладання, а відповідно до ч.4 ст.18 ЗУ "Про страхування" договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу.

Перший страховий платіж позивач вніс 24.01.2014 року.

Оскільки договір було укладено саме 24.01.2014 року, що підтверджується квитанцією, то дії відповідача суперечать вимогам законодавства України, та суттєво обмежують права позивача.

Позивач вважає, що відмова відповідача у виконанні страхових платежів, з наведеної вище підстави, є безпідставною та необґрунтованою.

Затягування відповідачем процесу виплати відшкодування вартості пошкодженого транспортного засобу позивача, порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором страхування та наступна відмова у виплаті, спричинили позивачу значні душевні хвилювання.

В судовому засіданні представник позивача, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 153 321,27 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

Представник відповідача, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Надав до суду заяву про відшкодування судових витрат.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, висновок експерта, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2014 року між сторонами було укладено договір страхування транспортного засобу Рено Логан д/н НОМЕР_1 №К 0024139 на період з 25 січня 2014 року строком на один рік, що сторонами не оспорюється.

Згідно Акту про пожежу від 25.01.2014 року внаслідок пожежі пошкоджено належний позивачу застрахований транспортний засіб (а.с.9).

Страховик відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, пославшись на те, що подія, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль сталася до набрання чинності договору страхування.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про страхування", який регулює відносини сторін, що виникають при страхуванні майна, Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Сторони у п.14.2 визначили, що договір набуває чинності на відповідний період страхування з 00 годин 00 хвилин за київським часом дня, наступного за днем надходження на поточний рахунок страховика страхового платежу у повному розмірі за відповідний період страхування відповідно до п.12.2 Договору урахуванням дат, визначених в п.12.1 Договору.

Позивач зазначав, що вказаний пункт договору щодо набуття чинності договором суперечить іншим положення цього договору, при цьому не зазначив конкретних пунктів договору, які б суперечили п.14.2 договору, а судом таких суперечностей не встановлено.

Позивач сплатив страховий платіж 24.01.2014 року через ПАТ Банк "Національний кредит", що підтверджується документом на переказ готівки (а.с.27).

Проте вказані кошти страховою компанією тільки 27.01.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням від 27 січня 2014 року ( а.с.28).

Оскільки сторони при укладанні договору визначили, що договір набуває чинності з дня, наступного за днем надходження коштів, то на час пошкодження автомобіля - 25.01.2014 року, договір страхування між сторонами не набув чинності, а відповідно у страховика не виникло обов'язку щодо сплати страхового відшкодування.

Позивач звертався до відповідача із вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за його клопотанням призначалася авто технічна-товарознавча експертиза, якою встановлено, що транспортний засіб Рено Логан д/н НОМЕР_1 дійсно отримав пошкодження і вартість відновлювального ремонту автомобіля є значно більшою за ринкову вартість аналогічного автомобіля. Проте позивачем не було доведено, що шкода автомобілю причинена відповідачем, а тому вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Позивач просив стягнути і з відповідача моральну шкоду з тих підстав, що у зв'язку із знищенням його автомобіля він зазнав душевних страждань. Проте у судовому засіданні не було встановлено вини відповідача у знищенні майна позивача, а тому підстави для стягнення з нього моральної шкоди відсутні.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов з підстав, викладених у мотивувальній частині рішення, задоволенню не підлягає.

Представник відповідача звернувся із заявою про відшкодуванням судових витрат у розмірі 5068,76грн.

На обґрунтування вказаної заяви зазначив такі обставини:

Позовні вимоги є повністю необґрунтованими.

Представник представляє інтереси свого клієнта згідно довіреності, виданої на підставі договору.

Згідно умов договору оплата винагороди представникові, а також компенсація витрат на відрядження здійснюється після законної сили рішення суду.

Законом України від 20.12.2011 №4 4191-VI, який набрав чинності з 01.01.2012 передбачений граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах та не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Представник відповідача підрахував, що судові засіданні за його участю тривали 4 години 53 хвилини, і з розрахунку 487,20 грн. за одну годину з позивача підлягає стягненню 5058,76 грн.

До заяви представник відповідача додав договір про надання послуг, документи, на підтвердження здійснення ним підприємницької діяльності.

Суд вважає, що витрати, про стягнення яких заявляє представник відповідача, не підлягають стягненню з позивача з наступних підстав.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судовими витратами є витрати на правову допомогу.

Участь представника сторони у судових засіданнях не означає надання представником правової допомоги.

Договір про надання послуг від 07 жовтня 211 року не містить посилань про надання ОСОБА_3 правової допомоги відповідачу при розгляді справи за позовом ОСОБА_1

Представник відповідача не надав документів, які б визначали вартість послуг з надання правової допомоги чи оплати такої допомоги, виплату йому послуг на правову допомогу, а посилання на Закон від 20.12.2011 №4 4191-VI є безпідставним, оскільки вказаним законом визначається лише граничний розмір оплати правової допомоги

Керуючись ст.ст.3,4, 10,11,60,79, 88, 89, 179, 212 ЦПК України, на підставі ст.26 Закону України "Про страхування" суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна іншуранс груп" про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Відмовити публічному приватному акціонерному товариству "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна іншуранс груп" у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Черниш О.Л.