РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/297/15-ц

провадження у справі № 2/0285/294/15

25 лютого 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Юлії Геннадіївни, за участі секретаря судового засідання Гром Л.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибула

відповідач: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 22 листопада 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалось, однією сім'єю не проживають, перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги.

Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву, в якій, зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить шлюб розірвати, оскільки примирення з відповідачем неможливе; місце проживання неповнолітніх дітей визначити з матір'ю, після розірвання залишити прізвище - ОСОБА_1, просила позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не прибув подав письмову заяву в якій, зазначивши, що заявлені позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, оскільки примирення неможливе; місце проживання неповнолітніх дітей визначити з матір'ю, просить розглядати справу у її відсутність.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2008 (а.с.3).

Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,5).

Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом протягом тривалого часу.

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При розгляді даної справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. В своїх письмових заявах, поданих до суду, позивач та відповідач зазначивши, що примирення між ними неможливе, наполягали на розірванні шлюбу. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їхньої дитини, а відтак, існують підстави для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Питання щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторони вирішили відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, про що заявили суду.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянами України, зареєстрований 22 листопада 2008 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 583.

Місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - визначити з матір'ю.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Г. Романюк