АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Савчук М.В., Половінкіної Н.Ю.

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 21.05.2007 був укладений кредитний договір № CVNWAE00000049, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 14760,18 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 17.05.2012.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № CVNWAE00000049/1 від 21.05.2007. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за відповідачем станом на 26.12.2014 утворилась заборгованість в сумі 45607,03 дол. США. Просили стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 45607,03 дол. США, що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014 складає 718766,79 грн. за

22ц/794/1320/15 Головуючий в І інстанції Вівчар Г.А.

категорія 27 Доповідач Бреславський О.Г.

кредитним договором № CVNWAE00000049 від 21.05.2007 та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 45607,03 дол. США, що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014 складає 718766,79 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2015 року в частині відмови у стягненні суми заборгованості із поручителя скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.

Посилається на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов частково та відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення солідарно з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що договір поруки є припиненим оскільки кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 21.05.2007 був укладений кредитний договір № CVNWAE00000049, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 14760,18 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 17.05.2012.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № CVNWAE00000049/1 від 21.05.2007.

Заочним рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2012 року, у справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, поданим до суду у травні 2012 року, позовні вимоги Банку були задоволені. Передано у заклад ПАТ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_3 заставне майно, а саме: транспортний засіб марки Fiat, модель: Iveco, 2000 року випуску, тип: вантажопасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVNWAE00000049 від 21.05.2007 у розмірі 25874,09 дол. США, що за курсом 7,98 % відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.04.2001 складає 206475,24 грн. звернено стягнення на вказаний транспортний засіб (а.с. 72-73).

З довідки ПАТ «Приватбанк» від 13.07.2015 вбачається, що заставний автомобіль марки Fiat, модель: Iveco, 2000 року випуску, тип: вантажопасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, не реалізований згідно рішення суду (а.с.79 ).

З представлених розрахунків встановлено, що заборгованість відповідача станом на 26.12.2014 становить 45607,03 дол. США, з яких12163,05 дол. США - заборгованість за кредитом; 14011,80 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 867,94 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 18564,24 дол. США. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014 складає 718766,79 грн.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 п.1 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила відповідно до положень ч.1 ст. 261 ЦК України.

Отже, розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача виходячи з розрахунків заборгованості, слід стягнути в межах позовної давності за один рік, що становить 74861,74грн.

Отже, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за відповідачем станом на 26.12.2014 утворилась заборгованість у розмірі 27042,79 дол. США, що складається з : 12163,05 дол. США - заборгованість за кредитом; 14011,80 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 867,94 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014 складає 426194,37 грн.; та 74861,74 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 5-7, 133-143).

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору.

При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання боржником.

Згідно з ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2015 року Банк звернувся до боржника та поручителя з вимогою про погашення кредитної заборгованості (а. с.9-11).

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до абз. 2 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

У п.11, 12 Договору поруки зазначено, що сторони договору встановлюють, що цей договір вступає у силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом 5 (п'яти) років. (а.с.15).

З кредитного договору вбачається, що строк виконання основного зобов'язання встановлено до 17 травня 2012 року. (а.с.9-12).

За таких обставин, твердження відповідача ОСОБА_1 щодо сплину строку давності до вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором не заслуговують на увагу, оскільки вони є безпідставними.

Крім того, відповідно п. 9 до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет тощо) належить виключно позивачеві ( ч.1 ст.20 ЦК України, ст.3 і 4 ЦПК України).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Тобто, ПАТ КБ «Приватбанк» має виключне право на вибір способу судового захисту порушеного права, чим безпосередньо й скористався, звернувшись до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № CVNWAE00000049 від 21.05.2007, а посилання суду першої інстанції на те, що договір поруки є припиненим оскільки кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, є безпідставними.

Враховуючи зазначені обставини, суд неповно з'ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог частково, стягнувши солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 27042,79 дол. США, що складається з : 12163,05 дол. США - заборгованість за кредитом; 14011,80 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 867,94 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014 складає 426194,37 грн.; та 74861,74 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2740 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. ст.88, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду м. Чернівці від 10 серпня 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 27042,79 дол. США, що складається з : 12163,05 дол. США - заборгованість за кредитом; 14011,80 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 867,94 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014 складає 426194,37 грн.; а також 74861,74 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2740 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :