Справа № 2-1515/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості 2/3 частки мана, що є у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію 2/3 часток квартири АДРЕСА_1, яка, на її думку, складає приблизно 560000,00 грн. та дійсну вартість якої можливо визначити шляхом призначення відповідної експертизи.

15.10.2014 року позивачка надала уточнення до позовної заяви та просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію 2/3 часток квартири АДРЕСА_1, а також визнати за відповідачем право власності 2/3 часток квартири АДРЕСА_1, а її право власності на 2/3 частки вказаної квартири припинити.

В обґрунтування позову посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2003 року вона є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, відповідач є власником решти 1/3 частки квартири. Квартира складається із двох житлових кімнат жилою площею 29,50 кв. м, загальною площею 45,10 кв. м.

Позивачка зазначала, що з підстав неподільності речі відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України та в порядку ч.2ст.364 ЦК України вона має право на отримання компенсації вартості вказаної частки квартири, оскільки користування квартирою з відповідачем неможливе, т. я. останній не дає їй можливості користуватися належною їй часткою квартири, постійно вчиняє сварки, застосовує по відношенню до неї фізичну силу, самовільно здійснив перепланування квартири і за рахунок кімнати площею 14,9 кв. м встановив в квартирі перегородку і облаштував вхідні двері. Квартира знаходиться в повному користуванні відповідача, а позивачка змушена проживати або в гуртожитку, або у знайомих.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи за зареєстрованим місця проживання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2003 року позивачка є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, відповідачу належить 1/3 частина зазначеної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

Як вбачається із висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №169 від 12.01.2015 року, квартира АДРЕСА_1 є неподільним майном і виділити зі спільної часткової власності в натурі 2/3 частини цієї квартири, що належать позивачці на праві власності, є технічно неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно з положеннями ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості такого виділу частини спільного майна співвласник, позбавлений можливості одержати у володіння та користування частину спільного майна, має право вимагати від інших співвласників, у яких залишається спільне майно, відповідної матеріальної компенсації. Матеріальна компенсація може бути здійснена у грошовому або в іншому майновому виразі. За відсутності згоди щодо виплати компенсації спір між співвласниками може бути вирішений у судовому порядку.

Враховуючи положення статей 319, 358, 361, 364 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом. Обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та залежність від мотивів (перешкоди в користуванні спільним майном (квартирою), забезпечення іншим житлом), з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

З урахуванням того, що частка позивачки 2/3 не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування квартирою є неможливим, що підтверджується матеріалами справи, а співвласник особисто заявила вимогу про виділ її частки в натурі шляхом отримання грошової компенсації вартості її частки в спільному майні, суд вбачає підстави для отримання позивачкою грошової компенсації вартості належної їй частки в спільній частковій власності спірної квартири.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №169 від 12.01.2015 року ринкова вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,1 кв. м становить 605400,00 грн., а вартість належної позивачці ? частини вказаної квартири - 403600,00 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що виділ у натурі 2/3 частки із спільного майна є неможливим, спірна квартира є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, суд дійшов висновку про те, що позивачка має право на отримання грошової компенсації вартості її частки, яка, виходячи з висновку експерта, становить 403600,00 грн.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 183,319, 358, 361, 364 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 16, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості 2/3 частки майна, що є у спільній частковій власності, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 403600,00 грн. та 3654,00 грн. судового збору.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: