Справа № 375/17/15-ц
Провадження № 2/375/51/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Куць В.А., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування належною їй квартирою, мотивуючи тим, що вона перебувала з 05.01.05 по 20.05.14 в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У її власності є квартира АДРЕСА_1 і в даній квартирі зареєстрований з 15.05.05 відповідач. З жовтня 2013 року відповідач залишив місце проживання і виїхав на постійне місце проживання в належний йому житловий будинок в АДРЕСА_2, де мешкає по даний час, при цьому він залишився зареєстрованим у квартирі. Протягом останніх років він не користується квартирою, не бере участі у витратах на її утримання та проживає в іншому будинку. Зараз в квартирі проживають позивачка та її діти.

В зустрічному позові відповідач ставить питання про усунення перешкод у користуванні 3-кімнатною квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов»язання ОСОБА_2 не перешкоджати користуватися вказаною квартирою та надати ключі від квартири посилаючись на те, що після купівлі даної квартири він власними силами зробив ремонт у квартирі. Відповідачка вигнала його з квартирри і він не може нею користуватися, неодноразово він просив її повернути ключі, але та не реагувала на його прохання.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що вказану квартиру вона придбала за свої та батьків кошти 14.11.2006 після продажу належної їй двокімнатної квартири. При цьому відповідач перед укладанням договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 надав нотаріально завірену заяву, що так як дружина - ОСОБА_2 купує вказану квартиру за власні кошти, він не буде мати на матеріальних, ні моральних претензій до вказаної квартири. З жовтня 2013 року відповідач забрав належні йому речі - холодильник, одежу, інструменти, велосипеди та перевіз до належного йому житлового будинку в АДРЕСА_2 де проживає з іншою жінкою. Вказана жінка та відповідач неодноразово телефонували на її мобільний телефон та погрожували, що ще раз підтверджує їх спільне проживання. Просить задовольнити її позов та відмовити в зустрічному, так як відповідач тривалий час не проживає в належній їй квартирі, не бере участі у витратах на її утримання, договору оренди квартири з нею не укладав, має у власності житловий будинок, в якому проживає з іншою жінкою і шлюб між ними розірваний 20.05.14, тобто він не є членом її сім»ї. Заперечує розмову з відповідачем, де він просив надати йому можливість проживати в квартирі, так як той з жовтня 2013 року не спілкувався з нею.

Відповідач в судовому засіданні первинний позов не визнав та підтримав зустрічний та пояснив, що з 05.01.2005 по 20.05.14 він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Під час шлюбу позивачка придбала квартиру, в якій він був згодом також зареєстрований. Він зробив ремонт у вказаній квартирі, але після сварок у січні 2013 року позивачка вигнала його з квартири. Згодом вони кілька разів мирилися і він повертався до квартири. У жовтні 2013 року позивачка знову вигнала його з квартири і він забрав частину належних йому речей - холодильник, одежу, речі особистого вжитку та переселився до належного йому будинку в АДРЕСА_2 де мешкає і зараз. Він проживає з матір»ю, а свою половину будинку здав в оренду сторонній особі. Вважає, що він має право на користування квартирою позивачки, так як він зробив ремонт. У квітні 2014 він деякий час проживав знову з позивачкою у вказаній квартирі, але йому ключ від квартири позивачка не давала. На право власності на квартиру він не претендує, так як позивачка сама її придбала, про що свідчить його заява, але просить зобов»язати позивачку не чинити перешкод у проживанні у вказаній квартирі.

Представник відповідача в судовому засіданні первинний позов не визнала, так як відповідач залишив проживати в квартирі не зі своєї волі, а позивачка вигнала його і забрала ключі. Він кілька разів просив примиритися і деякий час у 2014 році проживав з позивачкою, але ключі вона йому не дала і він перейшов на проживання до свого будинку. Підтримала зустрічний позов, так як позивач після розірвання шлюбу деякий час проживав з позивачкою і тому у відповідності до ст.ст.64 та 156 ЖК України має право користування вказаною квартирою.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що після шлюбу його сестри з відповідачем останній проживав у належній сестрі квартирі і був там зареєстрований. Потім у жовтні 2013 року він забрав свої речі і переїхав проживати в належний йому будинок і з вказаної дати в квартирі не проживає і не появляється.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що її дочка - позивачка, у 2006 році купила квартиру, в якій зараз проживає і де зареєстрований відповідач. Відповідач допомагав робити ремонт у квартирі, але в основному вона робила ремонт за власні кошти. Після жовтня 2013 року відповідач у квартирі не проживає і там не появлявся.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він на прохання відповідача - ОСОБА_3 у квітні 2014 року приїздив з ним до першої школи для розмови з його дружиною. Той просив дружину пустити проживати в квартиру, але дружина - ОСОБА_2 відмовила в цьому.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що кілька років тому на прохання ОСОБА_3 допомагав останньому заносити шафу до квартири по АДРЕСА_1 та кухню, які були в розібраному стані.

Заслухавши позивачку, відповідача. його адвоката, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов - відмові в задоволенні.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала з 05.01.05 по 20.05.14 в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У її власності є квартира АДРЕСА_1 і в даній квартирі з 15.05.05 зареєстрований відповідач. З жовтня 2013 року відповідач залишив місце проживання, при цьому забрав належні йому речі - холодильник, одежу, інструменти, велосипеди та перевіз до належного йому житлового будинку в АДРЕСА_2 де мешкає по даний час, при цьому залишився зареєстрованим у квартирі, належній позивачці. Протягом останніх років відповідач не користується квартирою, не бере участі у витратах на її утримання, договору оренди та умов оплати за комунальні послуги з позивачкою не укладав і проживає у власному будинку. Зараз в квартирі проживають позивачка та її діти.

Факт відсутності відповідача у квартирі позивачки підтверджено актом обстеження житлових умов, згідно якого у квартирі проживають позивачка та її доньки. Відповідач зареєстрований у квартирі, але не проживає з жовтня 2013 року.

Вказаний акт був складений після подання зустрічного позову і долучений до заперечень проти вказаного позову на підтвердження заперечень.

Суд важає, що пояснення відповідача ОСОБА_3 про те, що позивачка ОСОБА_2 вигнала його з квартири і він не мав можливості в подальшому нею користуватися спростовуються його поясненнями в судовому засіданні, що він забрав після сварки в жовтні 2013 року належні йому речі - холодильник, одежу, речі особистого вжитку та переселився до належного йому будинку в АДРЕСА_2 де мешкає і зараз. Тобто своїми діями ОСОБА_3 не виказував наміру повертатися до квартири, тим паче після розірвання шлюбу 20.05.14. Пояснення ж свідка ОСОБА_6, що він чув розмову ОСОБА_3 та його дружини, де той просив проживати спільно не свідчать про подальший намір користуватися квартирою.

Тим паче ремонт квартири під час шлюбу не надає права на користування квартирою в подальшому в разі втрати статусу члена сім»ї позивачки без відповідної угоди, так як ремонт робився задля власного та дружини користування і проводився за спільні кошти.

Ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

У відповідності до ст.156 ЖК члени сім"ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). За згодою власника будинку (квартири) член його сім"ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім"ї. До членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені ч .2 ст.64 ЖК України.

Згідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім»ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім»ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Так як відповідач не є членом сім"ї позивачки і договору оренди квартири та оплати комунальних послуг з позивачкою не укладав, має у власності житловий будинок, де проживає з жовтня 2013 року і на час слухання справи, суд вважає, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою необхідно задовольнити.

Пояснити суду мету користування чужою квартирою відповідач не зміг.

Керуючись ст.ст.64, 150, 156 Житлового Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, ст. ст.ст. 10, 14, 57, 88, 209 та 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, 1971 року народження таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В задоволенні інших вимог відмовити.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 02.03.15.

Суддя