Справа № 443/2000/14 Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5087/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Фейір К.О.

з участю: представника позивача - Ярмош В.А.,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 99 427,57 грн. та судові витрати в розмірі 994,28 грн.

Свій позов позивач обґрунтовував тим, що 23.11.2010р. між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 206/2010, згідно умов якого банк надавав відповідачці кредит у сумі 52 320 грн. строком до 23.11.2016р. включно зі сплатою за користування кредитом 13 % річних. Станом на 04.11.2014р. ОСОБА_3 не виконує умов кредитного договору згідно укладеного графіку, чим допустила заборгованість в розмірі 99 427,57 грн. на підставі наведеного позивач просив задовольнити його позов.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 99 427,57 грн. заборгованості за користування кредитом та 994,28 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема, зазначає, що вона не погоджується із розрахунками відсотків за користування кредитом, які суд стягнув з неї, суд задовольнив позов позивача, хоча строк виконання зобов'язання за кредитним договором не минув. Крім цього зазначає, що висновки суду в рішенні про те, що вона визнала позов, не відповідають дійсності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду а межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково: рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнутої неустойки, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 листопада 2010р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 206/2010 згідно умов якого банк надав позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 52 320 грн. зі сплатою за користування кредитом 13 % річних та щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 0,6 % від суми кредиту. Кредит видавався строком по 23 листопада 2016р. включно.

Факт одержання відповідачем ОСОБА_3 суми кредиту в розмірі 52 320 грн. підтверджується меморіальним ордером № 1190987 від 23 листопада 2010р. (а.с. 19).

За умовами п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник ОСОБА_3 зобов'язана щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку, підписаного сторонами (а.с. 11-12).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.

Згідно п. 2.8.1 загальної частини Кредитного договору у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань за цим договором, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань за цим договором.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не виконувала свої зобов'язання належним чином відповідно до умов договору у зв'язку з чим на дату розрахунку 04.11.2014р. виникла заборгованість в розмірі 38 472, 41 грн. по сплаті кредиту, 5235,73 грн. по сплаті відсотків, 8382,33 грн. та нараховано 47 337,10 грн. неустойки (а.с. 2).

Заперечуючи проти вказаного розрахунку заборгованості по відсотках відповідач ОСОБА_3 не надала свого контррозрахунку, а в судовому засіданні апеляційної інстанції її представник визнав неправильну методику розрахунку заборгованості по відсотках, вказану в апеляційній скарзі, тому доводи її апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу як голослівні і безпідставні.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд допустив порушення вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка забороняє кредитодавцеві без передбачених законом підстав вимагати повернення споживчого кредиту, строк виконання якого ще не настав.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі:

1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або

2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або

3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або

4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту.

Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що вперше прострочка сплати тіла кредиту виникла за період з 24.07.2012р. по 23.08.2012р. і з цього часу тіло кредиту не погашалось, а відсотки нараховувались не по графіку, а по факту на суму непогашеної заборгованості.

Згідно вказаного розрахунку прострочка платежів більше 3-х місяців є за періоди з 24.10.2012р. по 23.02.2013р., з 24.03.2013р. по 23.05.2013р.; з 24.06.2013р. по 23.12.2013р.; з 24.01.2014р. по 23.06.2014р.; з 24.07.2014р. по 05.11.2014р. (а.с. 2).

Таким чином встановлено, що ні банк, пред'являючи позов, ні суд, при ухваленні рішення, не порушив вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» оскільки за даним споживчим кредитом були прострочки сплати кредиту понад один місяць.

Колегією суддів встановлено, що нарахована банком плата за пропуск платежів у розмірі 47 337,10 грн. на підставі пунктів 4.2 і 4.3 кредитного договору є неустойкою, що підтвердила в судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача. Вказана неустойка розрахована за одинадцять місяців до пред'явлення позову, а саме з 23.01.2014р. по 05.11.2014р., що підтверджується розрахунком банку (а.с. 2).

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхній прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-100цс14 від 03.09.2014р. і згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України і не погодитись з таким правовим висновком у колегії суддів немає підстав.

Суд першої інстанції положень ч.3 ст. 551 ЦК України та правових висновків Верховного Суду України при ухвалення рішення не врахував, тому колегія суддів, установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання вважає необхідним застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки вдвічі до 23 668,55 грн., а загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню буде становити 75 759,02 грн.

В порядку розподілу судових витрат, понесених позивачем, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 757 грн. 59 коп. судового збору.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 рокучастково змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування кредитом в розмірі 99 427,57 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27-Т, тр/р 0 МФО 380537, ) 38 472 (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят два) грн. 41 коп. заборгованості по кредиту, 5235 (п'ять тисяч двісті тридцять п'ять) грн. 73 коп. відсотків, 8382 (вісім тисяч вісімдесят дві) грн. 33 коп. комісії та плати за пропуск платежів (неустойки) в розмірі 23 668 (двадцять три тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 55 коп., а усього 75 759 (сімдесят п'ять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27-Т, тр/р 0 МФО 380537, ) 757 (сімсот п'ятдесят сім) грн. 59 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк