Справа № 404/7231/15-ц
Номер провадження 2/404/4027/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Домарецькому Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк »Приват Банк» про визнання дій та протоколу незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просить визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк »Приват Банк» щодо витіснення із системи заступника керівника Напрямку Credit Collection по юридичній роботі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приват банк» ; визнання незаконним п.21 Протоколу оперативної наради №13228309 від 31.08.2015 року щодо зміни робочого місця та визнати незаконним блокування, їй як заступнику керівника напрямку Credit Collection по юридичній роботі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приват банк» доступу до програмного комплексу ПК «Проминь-ПриватКолект-Активи-Список активів».

Вимоги мотивує тим, що з вересня 2007 року, вона, позивач працює у відповідача , та на даний час обіймає посаду заступника керівника Напрямку Credit Collection по юридичній роботі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приват банк». Відповідно до службової записки від 13.03.2015 року №Е.16.0.0.0/4-1872 «Про відзив виданих довіреностей на представлення інтересів Банку» Департаментом Служби Безпеки Кіровоградського РУ відносно неї проводяться заходи по витісненню із системи Банка , з якою згідно звіту поліграфічного тестування №КТ-БТ-2013/5-6515065(6527105) від 12.02.2013 року прийнято рішення «Про припинення трудового договору», в зв»язку з чим виникла необхідність відкликати та вилучити всі раніше довіреності на ім»я ОСОБА_1 на представлення інтересів Банку. Незважаючи на задачі службової записки документ, що засвідчував би припинення з нею трудового договору та вилучення виданих їй довіреностей , не підписувався. На протязі більше двох років , зокрема з 12.02.2013 року по квітень 2014 року Банк тільки тим і займався, що витісняв її із системи, та продовжує на даний час це робити, а саме проводить заходи по витісненню із системи Банку, шляхом блокування нарахованої їй премії за червень 2015 року ( спір розглядається в суді) , а в подальшому вживає заходи спрямовані на те, щоб вона звільнилася з роботи за власним бажанням. Так, згідно протоколу оперативної наради №13228309 від 31.08.2015 року, п.21 , в зв»язку з проведенням ремонтно-будівельних робіт на відділенні «Головне» по вул. Преображенській, 26/70, організувати робоче місце ОСОБА_1 на відділенні №58 за адресою: АДРЕСА_1 , в термін до 10.09.2015 року. Вважає, що відповідач змінюючи їй робоче місце , витісняє тим самим із системи Банку; порушує при цьому, трудове законодавство ст. 32 КЗпП України. Крім того, Банк з вересня 2015 року заблокував їй доступ до програмного комплексу ПК «Проминь-ПриватКолект-Активи-Список активів».

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити, на їх обгрунтування послалась на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач, його представник в суді позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити . Вказав, що вимоги є безпідставними, необгрунтованими. Доводи позивача щодо витіснення її із системи Банку є надуманими, та не свідчать про будь-які порушення трудових прав працівника з боку роботодавця .

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, з наступного.

Згідно з ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Трудові спори між працівниками та підприємствами, які розглядаються безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначені у ст.232 КЗпПУ.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В суді з»ясовано, що ОСОБА_1 працює у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк »Приват Банк» з 24 вересня 2007 року, а з 03.09.2012 року на підставі наказу №Э.KG-ПП-2012-296 від 31.08.2012 року переведена на посаду заступника керівника Напрямку Credit Collection по юридичній роботі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приват банк».

Згідно трудового договору , укладеного між сторонами за №365 від 24.09.2007 року і від 06.06.2008 року , робоче місце позивача обумовлене не було. Фактично позивач , з моменту переведення на посаду заступника керівника Напрямку Credit Collection працює за адресою : м. Кіровоград, вул.Преображенська, 26/70 .

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За порушення трудової дисципліни, як визначено у положенні ст.147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно законодавства України підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною цієї угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю і угодою сторін.

Переміщення є законним, якщо згідно ст.ст.21,31,32 КЗпП України воно буде проводиться в межах трудового договору і не передбачає істотних його змін. Виходячи зі змісту цих норм, істотними умовами праці є система та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інші умови, які за певних обставин слід вважати істотними.

Згідно з п. 31 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 7 «Про практику розгляду судами трудових спорів» переміщення не може бути невмотивованим, не обумовленим інтересами виробництва.

Поняття "переміщення" визначено в ч. 2 ст. 32 КЗпП України, згідно якої не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому самому підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. У разі переміщення трудова функція та місце роботи на відміну від переведення, не змінюються, змінюється лише конкретне робоче місце, конкретний структурний підрозділ (відділ), доручається робота на іншому механізмі чи агрегаті тощо. Переміщення не потребує згоди працівника, лише забороняє роботодавцю переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. У сенсі роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року № 9 (зі змінами та доповненнями) переміщення повинно бути мотивованим та зумовлено інтересами виробництва.

Позивач просить визнати незаконним п.21 Протоколу оперативної наради №13228309 від 31.08.2015 року щодо зміни їй робочого місця.

Так, згідно протоколу оперативної наради №13228309 від 31.08.2015 року, п.21 , в зв»язку з проведенням ремонтно-будівельних робіт на відділенні «Головне» по вул. Преображенській, 26/70, організувати робоче місце ОСОБА_1 на відділенні №58 за адресою: АДРЕСА_1 , в термін до 10.09.2015 року. Із даним протоколом позивач була ознайомлена в системі електронного документообігу »Приват Док» 10.09.2015 року .

Як було з»ясовано в суді, причиною визначення позивачу іншого робочого місця стало проведення ремонтно-будівельних робіт на відділенні »Головне» по вул. Преображенська,26/70. Наказ чи розпорядження щодо переміщення позивача на інше робоче місце відповідач не видавав.

Суд вважає, що при даних обставинах порушень трудових прав позивача роботодавцем не відбулося. Таке переміщення згідно положень ч. 2 ст. 32 КЗпП України не потребує згоди працівника. Переміщення є мотивованим, зумовлено інтересами виробництва, позивача переміщено на тому ж підприємстві на інше робоче місце , у тій самій місцевості у межах спеціальності, кваліфікації та посади. Посилання позивача на поділ істотних умов трудового договору , зміну трудової функції, без її згоди безпідставні, оскільки мало місце не переведення відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України, а переміщення, передбачене ч. 2 ст. 32 КЗпП України. Окрім того, на час розгляду справи в суді, позивач так і продовжує працювати на своєму робочому місці.

Разом з цим , позивач також просить суд, визнати незаконними дії відповідача щодо витіснення її із системи заступника керівника Напрямку Credit Collection по юридичній роботі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приват банк» та визнати незаконним блокування їй доступу до програмного комплексу ПК «Проминь-ПриватКолект-Активи-Список активів».

Згідно умов укладеного трудового договору , п.4.3 , позивачу надано робоче місце , забезпечено обладнанням та умовами для виконання трудових обов»язків, в тому числі, доступ до програмних комплексів, необхідних в роботі - Табелювання, система електронного документообігу »ПриватДок», Система обліку судових справ, тощо. Надання працівникові допусків до роботи в програмних комплексах здійснюється , виходячи із специфіки виконуваної роботи. У зв»язку із відсутністю повноважень на представництво від імені Банку ОСОБА_1 відсутня необхідність у наданні працівникові доступу до зазначеного комплексу «ПриватКолект». Крім того, проблема у роботі програмного комплексу «Приват Колект» могла бути зумовлена технічними причинами, а тому посилання позивача на знімки екрану не дають достатніх підстав для отримання висновку про те, протягом якого часу та з яких причин у працівника були перешкоди у роботі програмного комплексу.

При цьому, позивачу надано допуск до роботи в інших програмних комплексах банку» це -Система обліку судових справ, що дає можливість їй належно виконувати свої трудові обов»язки , в тому числі і контроль над судовими справами, які знаходяться на розгляді в судах Кіровоградської області. Також, суд вважає безпідставними посилання позивача і на інші обставини по витісненню її із системи, та зазначене не свідчить про порушення її трудових прав, а відтак заявлені вище вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 3,10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк »Приват Банк» про визнання незаконними дій щодо витіснення із системи заступника керівника Напрямку Credit Collection по юридичній роботі Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приват банк» ; визнання незаконним п.21 Протоколу оперативної наради №13228309 від 31.08.2015 року щодо зміни робочого місця та визнання незаконним блокування доступу до програмного комплексу ПК «Проминь-ПриватКолект-Активи-Список активів» -відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда