Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю відповідача та його представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 на рішення Костопільського районного суду від 26 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А :

30 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася в Костопільський районний суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року по місцю її проживання в АДРЕСА_1 померла її мати - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 113408 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 68 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1..

14.06.2011 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого заповіла їй (ОСОБА_2.) 1/2 частину вказаного будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку для його обслуговування.

На день смерті матері вона постійно проживала за адресою : АДРЕСА_1, а тому вважає, що прийняла спадщину.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/819/2015 Головуючий у 1 інстанції : Олійник П.В.

Доповідач : Григоренко М.П.

Проте, її батько - відповідач ОСОБА_5 заперечує її право на спадщину, а нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів.

Із цих підстав просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку для її обслуговування, розташовані в АДРЕСА_1.

Рішенням Костопільського районного суду від 26 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_7 покликається на його незаконність через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що відповідач визнав позовні вимоги, однак суд не врахував його думку.

Зазначає, що на день смерті ОСОБА_6 позивач постійно проживала з нею, а тому фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері.

Загальна площа будинку на даний час дійсно змінена, що було зроблено відповідачем самовільно, без належних дозволів (ним добудовано кухню та ванну кімнату з коридором) . Житлова площа будинку, а саме: 4 кімнати для проживання не змінені й залишилися в тому ж вигляді, що і були. Таким чином, розмір земельної ділянки, що згідно заповіту успадкувала позивач для обслуговування будинку був зменшений з вини відповідача.

На даний час дана добудова, а не реконструкція, відповідачем не оформлена, він користується документами на право власності на будинок загальною площею 68 кв.м., а добудова рахується самочинним будівництвом.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки загальна та житлова площа житлового будинку, який знаходиться за адресом: АДРЕСА_1. і був придбаний відповідачем та його дружиною в 2003 році, була самочинно змінена, тому цей житловий будинок вже не є об'єктом права власності та не може бути предметом поділу.

Проте, на розсуд колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню, у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2003 року батько та мати позивача придбали за договором купівлі-продажу житловий будинок, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1., загальною площею 68.0 кв.м. (а.с. 8), і 25 вересня того ж року останні зареєстрували за собою право власності на вищевказаний будинок, по 1/2 частині (а.с. 9).

Підстави припинення права власності, зазначено в ст. 346 ЦК України.

Будь-які докази, які б свідчили про те, що право власності на вищевказаний житловий будинок за ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було у встановленому порядку припинено, з підстав передбачених ст. 346 ЦК України, в тому числі і у зв'язку із самочинною реконструкцією, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до заповіту, який був складений 14 червня 2011 року на користь позивача її матір'ю ОСОБА_6, остання заповіла своїй дочці належну їй 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та земельну для її обслуговування, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1.

Будь-які докази, які б свідчили, що мати позивача - ОСОБА_6 на день своєї смерті мала у своїй власності земельну ділянку, для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1., в матеріалах справи відсутні і ОСОБА_2 будь-які клопотання про витребування доказів з даного приводу, як в суді першої інстанції так і в ході апеляційного розгляду, не заявляла.

З огляду на те, що право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1., загальною площею 68 кв. м., за ОСОБА_6 у встановленому порядку на день її смерті припинено не було, позивач у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері по заповіту, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом із нею за вищевказаною адресом, тому колегія суддів вважає за необхідне позов ОСОБА_2 в цій частині задовольнити, та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, так як відповідач заперечує це її право, а нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на це майно.

В решті оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, оскільки позивач не довела належними доказами, що на день смерті її матері, у останньої перебувала у власності земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду від 26 лютого 2015 року в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні позову про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 68 кв.м., з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В решті оскаржуване рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.