АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року про виправлення описки по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, заінтересована особа: ПАТ КБ «ПриватБанк», уточнивши її в подальшому, в якій просив скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2015 року та зупинити виконавче провадження № 47133915.

08 липня 2015 року вищезазначену скаргу було розглянуто Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області та постановлено ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції, заінтересована особа: ПАТ КБ «ПриватБанк», було відмовлено та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було допущено у вступній та резолютивній частині ухвали від 08 липня 2015 року описку, а саме помилково зазначено судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. замість 243 грн. 60 коп.

13 липня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу про виправлення описки у вступній та резолютивній частині ухвали від 08 липня 2015 року.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і її вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, у судовому засіданні вирішити питанні та виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки, про постановити відповідну ухвалу.

13 липня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області встановлено, що у вступній та резолютивній частинах ухвали від 08 липня 2015 року розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2, помилково зазначений у сумі 121 грн. 80 коп., однак відповідно до Закону України « Про судовий збір», з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, судом постановлено ухвалу, яка відповідає вимогам закону.

Безпідставними є посилання апелянта в своїй скарзі на порушення процесуальних та матеріальних норм законодавства щодо звільнення його від сплати судового збору, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 було відмовлено і стягнуто судовий збір без порушень норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 1 статті 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2013 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1218 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», який з 23.10.2013 року діяв в новій редакції, ставка судового збору по даній категорії справ 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 грн. 60 коп.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено ухвалу, яка відповідає вимогам закону, з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про виправлення описки від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_4