Номер провадження: 22-ц/785/1897/15
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2014 року,

встановила:

16 травня 2014 року обслуговуючий кооператив "МЖСТ ДОМ" звернувся до суду з позовом (у подальшому уточненним) до ОСОБА_3, просив ухвалити рішенням, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3, власника квартири АДРЕСА_1 за спожиті відповідачем комунальні послуги у розмірі 7018,63 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача втрати від інфляційних процесів та 3% річних від суми боргу у загальній сумі 45,92 грн.

В судовому засіданні:

- представник позивача позов підтримала;

- відповідач позов не визнав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2014 року позов обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" задоволено.

Суд першої інстанції:

- стягнув з ОСОБА_3 (мешкає АДРЕСА_2, ІННОМЕР_1) на користь обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" (м. Одеса, АДРЕСА_1 Код ) 7064 грн. 55 коп.;

- стягнув з ОСОБА_3 судовий збір: на користь обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" 128,9 грн; на користь держави 114,7 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи вищевказаний позов, суд першої інстанції правомірно виходив з наступного.

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 05 квітня 2004 року, виданого виконкомом Одеської міськради ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 і є споживачем комунальних послуг, що надаються йому, як мешканцю зазначеної квартири і будинку.

Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває в управлінні ОК "МЖСТ ДОМ".

Оплату наданих житлово-комунальних послуг споживачі повинні вносити на рахунок ОК "МЖСТ ДОМ".

З квітня місяця 2012 року по липень місяць 2014 року відповідач не сплачує регулярно і в повному обсязі надані послуги з утримання будинку, прибудинкової території, з опалення, постачання холодної та гарячої води, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на суму 7018 грн. 63 коп., де борг за послуги з утримання будинку та прибудинкової території складає 2747,96 грн., а борг з опалення, постачання холодної та гарячої води складає 4270,67 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2013 року за заявою ОСОБА_3 скасовано судовий наказ від 17 червня 2013 року про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 43).

Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1, належить молодіжному житлово-будівельному товариству "ДОМ", що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 5499617 від 18 листопада 2004 року.

10 січня 2011 року МЖБТ "ДОМ" і ОК "МЖСТ ДОМ" уклали договір про спільну діяльність, відповідно до п. 1.1. якого сторони зобов'язалися шляхом об'єднання своїх зусиль спільно діяти для досягнення спільної господарської цілі з експлуатації будинків за № 59-Д та 59-К, по вул. Ак. Вільямса, в м. Одесі, та надання житлово-комунальних послуг мешканцям цих будинків.

На підставі договору про спільну діяльність від 10 січня 2011 року, відповідно до протоколу загальних зборів учасників (засновників) МЖБТ "ДОМ" за № 1 від 24 січня 2011 року, прийнято рішення про передачу в управління в обслуговування житлових будинків за № 59-Д та 59-К, по вул. Ак. Вільямса, в м. Одесі ОК "МЖСТ ДОМ".

Зазначене рішення загальних зборів засновників МЖБТ "ДОМ" було оскаржене мешканцем будинку ОСОБА_4 в судовому порядку.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 24 січня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до МЖБТ "ДОМ", треті особи: Одеське міське управління юстиції в особі Відділу державних реєстраторів, ОК "МЖСТ ДОМ", ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників МЖБТ "ДОМ" за протоколом № 1 від 24 січня 2011 року та рішенням Київського райсуду м. Одеси від 04 липня 2014 року ОСОБА_4 у задоволенні позову до МЖБТ "ДОМ", третя особа ОК "МЖСТ ДОМ" про визнання передачі в управління та обслуговування багатоквартирного житлового будинку незаконною - відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

05 жовтня 2011 року ОК "МЖСТ ДОМ" і ОСОБА_3 уклали договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, договір про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води.

За умовами зазначених договорів ОК "МЖСТ ДОМ" зобов'язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з опалення, постачання холодної та гарячої води, а споживач зобов'язався своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач визнав, що у період з квітня 2012 року по липень місяць 2014 року він не регулярно і в не повному обсязі сплачував надані позивачем і спожиті ним, відповідачем, комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з опалення, постачання холодної та гарячої води.

На підставі звернення кооперативу і відповідно до норм діючого законодавства України (відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") виконкомом Одеської міськради прийнято рішення від 21 червня 2012 року №189 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою АДРЕСА_1 для ОК "МЖСТ ДОМ".

Заборгованість з оплати послуг по утриманню будинку і прибудинкової території у ОСОБА_3 складає 2747,96 грн. (останній платіж відповідач зробив 22 листопада 2013 року в сумі 123,51 грн.).

Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 має модульну котельну установку системи "Укрінтерм".

За договором, укладеним між ПАТ "Одесагаз" і ОК "МЖСТ ДОМ", ПАТ "Одесагаз" надає послуги ОК "МЖСТ ДОМ" з постачання та транспортування природного газу для виробництва теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій. На підставі зазначеного договору, статуту і договору про надання послуг, укладеного між кооперативом та відповідачем кооператив надає, а відповідач споживає послуги з опалення квартири, постачання холодної та гарячої води.

Ці послуги ОСОБА_3 також не сплачує з квітня місяця 2012 року по квітень місяць 2014 року і має заборгованість в сумі 4270,67 грн.

Згідно з Законом України "Про житлово-комунальні послуги", передбачається відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням.

Отже, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг.

Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК України, що встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача втрат від інфляції і 3% річних від несплачених сум за надані послуги в сумі відповідно 6,57 грн. і 39,35 грн. підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, районний суд дійшов до обґрунтованого висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача наступна сума: 2747,96 грн. - борг за послуги з утримання будинку та прибудинкової території + 4270,67 грн. - борг з опалення, постачання холодної та гарячої води + 6,57 грн. - інфляційні втрати + 39,35 - 3% річних = 7064 грн. 55 коп.

При цьому, судова колегія зазначає наступне.

Розмір щомісячної плати за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території встановлений п. 2.1 договору №167-д від 05 жовтня 2011 року, на момент укладення якого, розмір щомісячної плати складав: 1,626 за 1кв.м. - з другого по десятий поверхи/ додатково сплачується 6,5 грн. за вивіз та утилізацію твердих побутових відходів і негабаритних відходів за кожного прописаного.

Розмір плати за вказані послуги з теплопостачання відповідно до п. 2.1 договору №167-д/1 від 05 жовтня 2011 року складали 6,725грн за 1кв.м у місяць Дані договори на даний час є дійсними.

Відповідач частково сплатив заборгованість (прибутково-касові ордери про оплату наданих послуг: №801 від 24 квітня 2012 року, №1274 від 02 липня 2012 року, №2881 від 22 листопада 2013 року).

В цьому сенсі, судова колегія наголошує, що, діями які свідчать про визнання боржником свого боргу можуть бути будь-які дії боржника, які свідчать, що боржник визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до кредитора.

Зокрема, до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися: повне або часткове визнання претензії, часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу і (або) неустойки, сплата процентів по основному боргу; прохання про відстрочку виконання.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, п. 1 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572., власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно - правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Отже, відповідач як власник вищевказаної квартири, є споживачем житлово- комунальних послуг в розумінні положень вищевказаного, а тому зобов'язаний своєчасно сплачувати спожиті житлово-комунальних послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що відповідач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень вимог щодо вищевказаного позову, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Отже, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда