Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів: Собослоя Г. Г., Бондаренка Ю. О.,

при секретарі: Марчишак Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , де третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Позов мотивовано тим, що шлюб між сторонами розірвано заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2012 року.

За рішенням суду визначено місце проживання їхньої доньки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матір'ю ОСОБА_3

Відповідачка проживає з їхньою спільною дитиною у своїх батьків і чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з донькою, не дозволяє приймати йому участь у її вихованні.

Позивач вважає, що зазначеними діями відповідача порушуються його права бачитися і спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні.

Позивач, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини, та з підстав, передбачених ст.ст.19, 158-159 СК України, просив у суді першої інстанції зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити такий спосіб його участі у вихованні дитини, як побачення один раз на тиждень - в неділю з 10.00 год. до 17.00. години без участі матері дитини, його колишньої дружини, ОСОБА_3 В день зустрічі з донькою надавати йому точну інформацію щодо фактичного перебування дитини.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.12.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановлено порядок побачення ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_1 один раз на тиждень в неділю з 10.00 год. до 17.00 год. в присутності матері. У решті позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції і оскаржив це рішення у апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати у частині вирішення позовних вимог щодо встановлення порядку побачення з донькою у присутності матері та у частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо покладення на відповідача, як матір дитини, обов'язку по наданню йому інформації про фактичне перебування доньки у день побачень.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Інші особи, які брали участь у справі, рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку не оскаржили.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд, встановивши порядок побачення батька з донькою у супроводі матері, не врахував вік та стан здоров'я дитини, а саме, що доньці вже 5 років, і вона може висловлювати своє враження від спілкування та зустрічей з ним. Не врахував суд і його небажання знаходитися тривалий час у компанії з колишньою дружиною, оскільки між ними можуть виникати сварки та непорозуміння на очах у дитини, а також їхні особисті стосунки можуть негативно впливати на психологію доньки.

Апелянт та його представник у суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.

Відповідачка в суді апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.

Судова колегія вважає, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, може розглянути справу у відсутності представника третьої особи, оскільки вона належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи .

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Задовольняючи позов частково місцевий суд виходив із положень ст.ст. 141, 153, 157 СК України, якими визначено, що позивач та відповідач по справі, як батьки неповнолітньої дитини, мають рівні права щодо їх участі у вихованні та спілкуванні з їхньою дитиною, а тому визначив спосіб участі при спілкуванні батька з донькою у присутності та супроводі матері.

Судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції у частині того, що побачення та спілкування батька з донькою повинно відбуватися у присутності матері, оскільки порушуються права батька, зокрема порушується принцип рівності прав батьків у спілкуванні із дитиною, а спілкування батька із дитиною у присутності матері, є обмеженням цього права.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції у іншій частини рішення, оскільки у цій частині позову суд першої інстанції, розглядаючи заявлений по справі позов, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції щодо встановлення порядку побачень батька дитини у присутності матері підлягає зміні, у іншій частині рішення підлягає залишенню без змін з наступних міркувань.

Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 14 та ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним з або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом встановлено, що 30 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася одна дитина - дочка ОСОБА_1 (а.с.5).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.6).

Місцем проживання малолітньої дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено місце проживання її матері ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_1 (а.с.13).

Позивач ОСОБА_2 свої звернення з позовами до суду мотивує порушенням відповідачкою його права на участь у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 157 Сімейного кодексу, України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 159 СК України , якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Зважаючи на названі обставини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 05.08.2014 № 134 визначено порядок зустрічей ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_1 щомісячно - 1,3 суботи та 2, 4 неділі з 10.00 до 17.00 години або інший час за домовленістю між батьками (а.с. 11).

Даний висновок не містить будь- яких обмежень або застережень, що позивач, як батько, повинен бачиться із донькою лише у супроводі або присутності матері. У висновку не названо жодних негативних відомостей про особу батька, які б мали завадити йому спілкуватися з дитиною без супроводу матері.

В той же час, ОСОБА_2 має рівні з ОСОБА_3 права на участь у вихованні дитини, обсяг його прав не може бути зменшений навіть у тому разі, якщо дитина проживає з матір'ю, окремо від нього. А прихильність дитини до батька та іншої бабусі може розвинутись саме внаслідок спілкування з ними.

Як ствердила в судовому засіданні відповідачка, вона не перешкоджає позивачеві зустрічатись з дитиною, проте заперечує проти перевезення позивачем дитини кожну неділю до місця свого проживання. Конкретні причини цього заперечення вона назвати не змогла.

Враховуючи вік дитини - дівчинці на даний час п'ять років, виходячи з інтересів дитини, стану її здоров'я, бажання батька брати активну участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, судова колегія вважає , що позивачу слід надати можливість зустрічатися з донькою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожну неділю - за домовленістю з матір'ю - з 10 до 17 год. за місцем проживання дитини без супроводу матері ОСОБА_3

Зважаючи на наведене, та вимоги ст.ст. 141, 150, 153, 157-159 СК України, п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України, колегія вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині встановленого ОСОБА_2 порядку спілкування та участі у вихованні доньки ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкуванні з нею, встановити час побачень один раз на тиждень в неділю з 10 до 17 години за місцем проживання дитини без участі та супроводу матері ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: