Справа № 314/616/15-ц Провадження № 2/314/371/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2015 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позові позивачка вказує, що з 14.06.2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьк, актовий запис № 151.

Від шлюбу вони мають малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час сімейні відносини між ними припинено. Відповідно до довідки № від 17.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів антитерористичної операції позивач ОСОБА_1 разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переїхала до села Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, та стала на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її забезпеченні. На утримання дітей відповідач матеріальну допомогу не надає.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з грудня 2014 року щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений телефонограмою про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, проте в телефонному режимі повідомив про визнання позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач ОСОБА_1 разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переїхала до села Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, та стала на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, що підтверджується довідкою № від 17.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів антитерористичної операції (арк. с. 4).

Судом встановлено, що сторони з 14.06.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьк, актовий запис № 151 (арк. с. 7).

Від шлюбу вони мають малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. с. 5-6), які проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її забезпеченні. На утримання дітей відповідач матеріальну допомогу не надає.

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як встановлено в судовому засіданні, батько дітей матеріальну допомогу на їх утримання не надає, але відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 СК України має обов'язок брати участь у їх утриманні та вихованні до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей.

З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що діти проживають з матір'ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на їх утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, а саме з 09.02.2015 р. до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого в позивача виникає право на стягнення аліментів на молодшу дитину окремо, але в меншому розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст. ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дані паспорта в матеріалах справи відсутній, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2, місце роботи - ДП «Донецька залізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження: місто Макіївка, Донецька область, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4 від 19.07.2004 року Ясинуватським РВ УМВС України в Донецькій області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з 09.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дані паспорта в матеріалах справи відсутній, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2, місце роботи - ДП «Донецька залізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

В задоволені іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.О. Кіяшко

23.02.2015