Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Попович О.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» до відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет», Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс», треті особи: Дунайський транспортний прокурор, ОСОБА_3, про визнання прилюдних торгів недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ», треті особи: відділ державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет», Одеська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс», про визнання прилюдних торгів законними та визнання права власності, за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ОСОБА_4 до державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ», ОСОБА_3, третя особа - відділ державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції, про визнання добросовісним набувачем, за касаційною скаргою державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2008 року державне підприємство «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» (далі - ДП «МТП «Усть-Дунайськ») звернулося до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції (далі - ВДВС Кілійського РУЮ), товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет» (далі - ТОВ «Маркет»), Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс» (далі - ТОВ «Мультисервіс»), обґрунтовуючи вимоги тим, що протягом 2006-2007 років у ВДВС Кілійського РУЮ були відкриті виконавчі провадження зі стягнення з порту заборгованості у розмірі 2 061 234 грн. Під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження відділом ДВС накладено арешт на майно, що знаходилось на балансі позивача, зокрема на плавкран ПК-178/16. Прилюдні торги з продажу майна порту були призначені на 19 грудня 2007 року. 15 лютого 2008 року позивач звернувся до відділу ДВС із запитом про результати прилюдних торгів та 28 лютого 2008 року отримав акт державного виконавця про проведені прилюдні торги від 11 січня 2008 року, який підтверджує, що прилюдні торги відбулися 19 грудня 2007 року та плавкран продано за 70 000 грн. Позивач вважав, що продаж плавкрану є протиправним, оскільки Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» введено мораторій на примусове відчуження об'єктів нерухомого майна засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності. Крім того, на порушення вимог ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» нерухоме майно, до якого прирівнюються і плавзасоби, відносяться до третьої черги майна, на яке може бути звернуто стягнення; державним виконавцем не повідомлено Мінтранспорту та зв'язку України, Фонд держмайна України про накладення арешту. Зазначені вимоги не дотримано також з урахуванням того, що ДП «МТП «Усть-Дунайськ» належить до переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Також у порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна інформація про майно, що виставлене на продаж, не була опублікована в ЗМІ за місцезнаходженням майна, що перешкоджало всім бажаючим брати участь у торгах та сприяло продажу майна за заниженою ціною.

У квітні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ДП «МТП «Усть-Дунайськ», у якому просив визнати прилюдні торги законними та визнати за ним право власності на плавкран ПК-178/16, посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем майна.

У липні 2012 року третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ОСОБА_4, звернувся до суду із зустрічним позовом до ДП «МТП «Усть-Дунайськ», ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 червня 2009 року придбав плавкран ПК-178/16 у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого за № 18312 на Одеській товарній біржі. Посилаючись на вказане, просив визнати його добросовісним набувачем зазначеного майна.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2014 року в позові ДП «МТП «Усть-Дунайськ», зустрічному позові ОСОБА_3 та позові ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ДП «МТП «Усть-Дунайськ» подало апеляційну скаргу на зазначене вище рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2014 року апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП «МТП «Усть-Дунайськ» відмовлено на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ДП «МТП «Усть-Дунайськ» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права, і направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 06 жовтня 2014 року Кілійським районним судом Одеської області ухвалено рішення у вищевказаній справі.

Апеляційну скаргу на вказане судове рішення ДП «МТП «Усть-Дунайськ» подано до апеляційного суду 17 жовтня 2014 року.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що апелянт у встановлений в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2014 року строк недоліки апеляційної скарги не усунув.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна з огляну на таке.

За положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 222 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st222> копії повного тексту рішення видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частини судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частини.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2085/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Поза увагою суду апеляційної інстанції залишилося те, що норми ЦПК України <nau://ukr/1618-15> не містять вичерпного переліку поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку, а сама по собі присутність особи, яка бере участь у справі, під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення без своєчасного отримання копії повного тексту судового рішення унеможливлює як визначення необхідності подання апеляційної скарги, так і її мотивування, що є обов'язковим елементом апеляційної скарги згідно з вимогами ст. 295 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st295>.

Матеріали справи не містять відповідних розписок, які б підтверджували отримання особами, які брали участь у справі, копій повного тексту рішення у встановлений ст. 222 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st222> строк.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд передчасно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2134/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 січня 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротуна

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак