Києво-Святошинський районний суд Київської області
провадження 2/369/5271/15
11.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2015 року. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час проживають окремо. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач надає їй матеріальну допомогу на утримання нерегулярно.
У зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його зарплати з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача.
У судове засіданні позивачка не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Просила суд задоволити позовні вимоги.
У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що 08 травня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З матеріалів справи встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю.
Відповідач надає позивачці кошти на утримання дитини у добровільному порядку, однак така допомога є нерегулярною, а відтак право позивачки на стягнення аліментів на утримання дітей підлягає захисту судовим рішенням.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.
За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимоги позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 26 листопада 2015 року.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу матері на утримання дітей, відповідачем не подано суду доказів щодо утримання інших осіб, які б не мали самостійного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ст. 183 СК України.
За ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст. 84 та ст.ст.86, 88 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
При розгляді справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійного доходу не має, тому потребує матеріальної допомоги. Доказів того, що позивачка має постійний дохід, достатній для забезпечення її потреб, а відповідач не може надавати таку допомогу, суду подано не було. Враховуючи наведене, та те, що в матеріалах справи відсутні відомості про доходи відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти на утриманні позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3-14, 79, 88, 209, 213- 215, 294, 367 ЦПК України, -
ОСОБА_4 Олександрівна задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_2 - аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 листопада 2015 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто КиєвоСвятошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич