Провадження №2/751/139/15
Рішення

Іменем України

18 травня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача Гаценко О.О.

третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на будівельні матеріали, -

Встановив:

Позивачка звернулась в суд з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на будівельні матеріали, мотивуючи свої вимоги наступним.

Батько позивачки ОСОБА_7 самовільно без належної проектної документації збудував будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.08.1995 року, позивачці належить 1/2 частка житлового будинку за вищевказаною адресою. Крім того, відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2009 року їй виділено в користування земельну ділянку площею 255 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок, який виготовлено станом на 21.08.2009р. вбачається, що на вищевказаній ділянці розміщений спірний самочинно збудований будинок, позначений літ. Б-1. Вказаний будинок позивачка не успадкувала, оскільки він не введений в експлуатацію відповідно до чинних норм. На сьогоднішній день у вказаному будинку проживає третя сторона по справі.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.09.2009р. за заявою позивачки до Чернігівської міської ради про визнання права власності на вищевказаний самовільно збудований будинок їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що будинок побудовано без належного дозволу, затвердженого проекту, та не введений в експлуатацію. Оскільки побудова не прийнята до експлуатації, то необхідно вважати, що будівництво не завершене, тому об'єктом права власності можуть бути будівельні конструкції що складаються з будівельних матеріалів.

Просила визнати за нею право власності на будівельні матеріали вартістю 123613,00 грн., (самовільно збудований будинок літ. Б-1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; усі судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представники позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити з тих підстав, що позивачкою не доведено, що спірний будинок було збудовано померлим ОСОБА_7 та не визначено, які будівельні матеріали було використано при його будівництві.

Третя особа в судовому засіданні просила ухвали рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до Чернігівської міської ради про визнання права власності на будівельні матеріали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях (а.с.92-94).

Експерт ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вирішення питання, які будівельні матеріали були використанні під час будівництва спірного об'єкту, не відноситься до компетенції експерта будівельника. На поставлені питання експерту відповіла частково, оскільки клопотання експерта не було задоволено. Тому вона визначила ринкову вартість спірного будинку на час проведення експертизи.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача, третьої особи, пояснення експерта, дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши інвентаризаційну справу № 9879, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_7 (а.с.59). 22.01.1991р. він склав заповіт, відповідно до якого, належну йому частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд і побутових будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1, заповідає дочці ОСОБА_1 (а.с.64).

17.08.1995р. позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого їй належить 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та господарські споруди, що розташовані на земельній ділянці 525,0 кв.м (а.с.6-7).

Відповідно до довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 10.11.2014р. зазначено, що станом на 31.12.2012р. в м. Чернігові, згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: - ОСОБА_9 - 1/2 частина будинку на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 09.01.1956 року № 1-155; - ОСОБА_6 - 1/2 частина будинку на підставі договору дарування від 03.12.2012 року № 2191 (а.с.106).

З інвентаризаційної справи № 9879 з внесеними змінами 21.08.2009 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 здійснено будівництво ж/будинку Б-1, який позначено як самочинно збудований, загальною площею 25,3 кв.м., в т.ч. житлова площа - 11,5 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що на земельній ділянці розміщений жилий будинок, позначений літерою Б-1, який побудований без відповідного дозволу та проекту (а.с.8-14).

Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 9879, 24.02.1970 року ОСОБА_7 отримав в дар за договором дарування половину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 Це домоволодіння в цілому складається: з будинку який має 48,60 кв.м. жилої площі, сараю та двох льохів (інв. справа а.с.53-54). Згідно акту поточних змін по домоволодінню АДРЕСА_1 в м. Чернігові, вбачається, що 26.09.1994р. було проведено обстеження земельної ділянки та кв. № 1. В приміщені 1-1 встановили перегородку, перераховано площу. Сарай Б переобладнано під жилий будинок (інв. справа а.с.62). 20.07.1995 року ЧМБТІ видано довідку-характеристику ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину, де вказано, що за ОСОБА_7 зареєстровано 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Чернігові, в тому числі зведено самовільно: жилий будинок Б гр. ОСОБА_7 (інв. справа а.с.65). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину від 17.08.1995р. виданого на ім'я ОСОБА_1, свідоцтва про право власності від 07.11.2012 року виданого на ім'я ОСОБА_10, договору дарування частини житлового будинку від 03.12.2012 року, виданого на ім'я ОСОБА_6, самовільний будинок під літ. Б до складу спадщини не входив, право власності на нього не зареєстровано (інв. справа а.с.66,88,103).

За таких обставин суд приходить до висновку, що спірний самовільно збудований будинок було зведено саме ОСОБА_11, спадкоємцем якого є його донька - позивачка по справі ОСОБА_1

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно п. п. 7, 8 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4179/14-24 від 16.03.2015р., зазначено, що найбільш ймовірна вартість досліджуваного житлового будинку Б-1, розташованого по АДРЕСА_1, визначена в рамках порівняльного методичного підходу, в цінах на час проведення дослідження складає 222097,00 грн. (без вартості земельної ділянки, з врахуванням будівельних матеріалів і робіт); визначити окремо вартість будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва будинку під літерою Б-1, розташованого по АДРЕСА_1 не видається за можливе, так як вони складають цілісність об'єкту дослідження, а саме - ж/будинку Б-1 (а.с.143-164).

Суд не приймає до уваги висновок експерта, оскільки в даному висновку визначена вартість спірного житлового будинку Б-1, розташованого по АДРЕСА_1, в цінах на час проведення дослідження та погоджується з вартістю, визначеною позивачкою при подачі позовної заяви.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_7 за заповітом, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали вартістю 123613,00 грн., які були витрачені на самовільно збудований будинок літ. Б-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 331, 392, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на будівельні матеріали - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали вартістю 123613,00 грн., які були витрачені на самовільно збудований будинок літ. Б-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач