Справа № 362/4222/13-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Л.М.
Провадження № 22-ц/780/5469/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 18 06.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про відшкодування витрат на усунення недоліків при продажу будинку,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про відшкодування витрат на усунення недоліків при продажу будинку. Позов мотивував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2012 року придбав у відповідачів житловий будинок АДРЕСА_1. Через шість місяців після проживання в будинку на стелі, стінах та укосах вікон на другому поверсі почали з'являтися чорні та жовті плями, причиною виникнення яких позивач вважає недотримання вимог державно-будівельних норм при влаштуванні конструктивних елементів даху, а також незабезпечення теплоізоляційної оболонки у проміжках місць прилягання коробок вікон до зовнішньої стіни будинку. Оскільки збудований відповідачами будинок має конструктивні недоліки, які не могли бути виявлені під час придбання будинку, позивач, збільшивши позовні вимоги в липні 2015 року, просив стягнути із відповідачів на свою користь солідарно 57448,54 грн. в рахунок відшкодування витрат на усунення недоліків, з яких 6000 грн. є витратами на проведення експертного будівельно-технічного дослідження, а також покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 57448,54 грн. в рахунок відшкодування витрат, з них 51448,54 грн. витрат на усунення недоліків, 6000 грн. витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 07 червня 2013 року; стягнуто із відповідачів на користь позивача понесені судові витрати в сумі 3187,25 грн. з кожного.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про відшкодування витрат на усунення недоліків при продажу будинку, суд першої інстанції виходив із того, що придбаний позивачем будинок збудовано на замовлення відповідачів, які є відповідальними за проведені будівельні роботи, оскільки ними було подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації; відповідачі, як продавці цього будинку, несуть відповідальність за приховані недоліки відчуженої ними нерухомості, оскільки є підрядниками будівництва; причинно-наслідковим зв'язком між виконанням будівельних робіт, проведених відповідачами, і настанням недоліків майна в подальшому є недотримання вимог будівельно-технічних норм при будівництві придбаного позивачем будинку; недоліки не могли бути виявлені позивачем при візуальному огляді під час придбання будинку, оскільки їх прояв можливий лише за умов експлуатації будинку; щоб усунути вказані недоліки, необхідно обов'язково переробити конструкцію даху житлового будинку у відповідності до вимог державно-будівельних норм.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 13 липня 2012 року між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 9 - 11 т. 1).

За умовами вказаного договору житловий будинок, що відчужується, належав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Глевахівською селищною радою Васильківського району Київської області 04 липня 2012 року. Продавці свідчать, що незастережених недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням вказаного житлового будинку, немає. Обов'язком продавців є передати житловий будинок покупцю у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо жилих приміщень та умовам цього договору; попередити покупця про всі відомі йому недоліки житлового будинку.

Згідно із декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 08 червня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є замовниками будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Пунктом 6 цієї декларації визначено, що відповідальними за виконання робіт є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Будівництво індивідуального житлового будинку здійснювалось ОСОБА_2 та ОСОБА_4 господарським способом без залучення підрядників (а. с. 14 - 18 т. 1).

Згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 11/01-15 від 31 березня 2015 року, будівельні роботи, що проведені з порушенням державних будівельних норм та які встановлені за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження і описані у висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 07 червня 2013 року за № 25/16-13 є недоліками при будівництві житлового будинку АДРЕСА_1, що сприяли появі плям на стелях та стінах цього будинку. Недоліки виникли під час проведення будівельних робіт з влаштування даху з будівництва житлового будинку за умовами невиконання вимог, передбачених державними будівельними нормами пунктів 1.2, 1.9, 1.10 ДБН В.2.6-31:2006 «Конструкції будинків і споруд. Теплова ізоляція будівель», п.п. 1.3, 2.11, 3.2, 3.23 том 1, п.п. 3.2, 3.6, 3.9 том 2 ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будинків і споруд. Покриття будинків і споруд. Том 1, 2 і 3», що в подальшому під час експлуатації житлового будинку вплинули на появі плям на стелях і стінах. При усуненні плям, ці плями проявляться знову незалежно від споживача цього житлового будинку. Необхідно обов'язково переробити конструкцію даху житлового будинку у відповідності до зазначених вимог ДБН. Існує причинно-наслідковий зв'язок між виконанням будівельних робіт, проведених відповідачами, та настанням недоліків житлового будинку АДРЕСА_1, а саме появи плям на стелях та стінах в подальшому. Вартість ремонтно-будівельних робіт щодо усунення недоліків, пов'язаних з появою плям на стелях та стінах другого поверху житлового будинку АДРЕСА_1, складає 51448,54 грн. (а. с. 13 - 20 т. 2).

Вказані обставини підтверджуються наявними в справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця зокрема відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 680 ЦК України якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1209, ч. 2 ст. 1210 ЦК України виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що між сторонами виникли відносити на підставі договору купівлі-продажу, в результаті яких відповідачами було передано позивачу будинок неналежної якості, і саме будівельні роботи, за які відповідальні відповідачі, а не треті особи, були проведені з порушенням будівельних норм (оскільки відповідачі згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації акумулюють в собі замовників і підрядників будівництва), які призвели до наявності недоліків, а також встановлено причинно-наслідковий зв'язок між виконанням будівельних робіт, проведених відповідачами, та настанням недоліків в подальшому, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і правомірно задоволені судом в розмірі, підтвердженому висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а саме висновком експертизи від 31 березня 2015 року, доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги положення ч. 1 ст. 679 ЦК України, оскільки судом першої інстанції встановлено, що недоліки товару, а саме житлового будинку, виникли до передання товару покупцеві та з причин, які існували до цього моменту, а тому відповідачі як продавці товару відповідають за його недоліки.

Не можна погодитись із доводами апеляційної скарги, що до матеріалів справи додані докази, які підтверджують належну якість майна в момент передання покупцеві, а саме договір купівлі-продажу будинку та декларація про готовність об'єкта до експлуатації, які передбачають відсутність претензій щодо якісних характеристик відчужуваного житлового будинку і обов'язок покупця прийняти будинок виключно у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам.

Колегія суддів враховує, що вказані документи не регламентують випадків прихованих недоліків придбаного позивачем житлового будинку, тобто недоліків, які не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття товару, як це випливає із змісту позову та встановлених обставин справи.

Не спростовують висновків суду першої інстанції посилання апелянта на наявність зареєстрованої декларації про готовність об'єкта (товару) до експлуатації, зважаючи на те, що згідно із ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів відхиляє також доводи апеляційної скарги в частині заперечення достовірності висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 31 березня 2015 року.

Так, Чернін Я.О. є атестованим судовим експертом з 2000 року на підставі свідоцтва судового експерта НОМЕР_1, виданого Міністерством юстиції України 23 жовтня 2003 року, з правом проведення будівельно-технічної експертизи за спеціальністю 10.6 - дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, про кримінальну відповідальністю відповідно ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку експерт попереджений.

Надуманими є доводи апелянта, що експертний висновок не містить доказів, які б доводили, що досліджувані експертом будівельні роботи здійснювалися саме до моменту передачі майна по договору купівлі-продажу, саме відповідачами і саме в період будівництва майна. Експертом встановлено, що виявлені недоліки виникли під час проведення будівельних робіт з влаштування даху, із чого випливає, що такі роботи могли бути проведені лише на стадії зведення будинку, яке, як випливає із декларації, здійснювалося зусиллями відповідачів, оскільки будинок без даху не може бути прийнятий до експлуатації і його продаж є неможливою.

Колегія суддів звертає увагу, що, маючи сумнів в правильності проведеної експертизи, відповідач із клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи іншим експертом або експертною установою в ході розгляду справи або при апеляційному розгляді справи не звертався.

При цьому відповідачами не було доведено, що позивач здійснював переобладнання даху після придбання ним будинку.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Фінагєєв В.О.