Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом 10.08.2015 року мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі продажу від 30.04.1996 року їй належить квартира АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_2, який з січня 2006 року не проживає в зазначеній квартирі і його місце знаходження невідомо. Відповідач житловою площею квартири не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, не проживає в квартирі більше року без поважних причин. Вона, як власник квартири, вимушена сплачувати комунальні послуги за усіх зареєстрованих осіб, в тому числі і за відповідача, а реєстрація відповідача, який не проживає у квартирі та не сплачує комунальні послуги створює перешкоди в користуванні та розпорядженні нерухомим майном та оформлення субсидії. Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1, а судові витрати залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суд не повідомив, заяв чи заперечень до суду не надав.

Суд, на підставі ст.ст.224 - 226 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що житлове приміщення квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі продажу від 30.04.1996 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи (а.с.5-7).

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.05.1996 року, який було розірвано 19.01.2006 року, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.9-12)

Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 13.08.1996 року, як член сімї власника квартири, що підтверджено довідкою ЖЕК № 1 від 29.07.2015 року за № 5195 ( а.с.8). За показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідач за зазначеною адресою не проживає з січня 2006 року, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, що також узгоджується з обставинами зазначеними у позові в актах ЖЕК № 1 від 20.11.2014 року та 27.07.2015 року ( а.с.9,10).

Відповідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року без поважних причин, на даний час його місце перебування невідоме, житловим приміщенням спірної квартири не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, своїми діями перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися власним житлом, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що він відсутній за зареєстрованим місцем проживання з поважних причин.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, тому визнає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, рішення у даній справі є підставою для зняття відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку відповідно до зазначеної норми Закону.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач просить залишити судові витрати за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10,11,60,61,88, 209,213-215, 224-228, 294,296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_5