Ухвала

іменем україни

19 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, про виселення,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення.

Посилалось на те, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2012 року його позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 Однак відповідачі відмовляються добровільно виселятись із вказаного будинку.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 09 квітня 2015 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано вимог статті 40 Закону України «Про іпотеку» щодо вручення боржникам письмової вимоги про виселення з житлового приміщення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачі не можуть бути виселені з житлового приміщення без надання їм іншого житла, оскільки житловий будинок, який є предметом іпотеки, придбаний не за рахунок кредитних коштів.

За змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР).

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (справа № 6-447цс15).

Суд апеляційної інстанції, у відповідності ст. ст. 212, 214 ЦПК України, перевіривши всі докази по справі, вірно дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, письмові заперечення на касаційну скаргу, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 квітня 2015 року.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 <nau://ukr/1618-15|st332> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 квітня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, про виселення, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Н.А. Горелкіна

О.М. Ситнік