Провадження по справі № 2/752/49/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та накладення арешту на житло та майно дитини,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2014 року позивач Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та накладення арешту на житло та майно дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є одинокою матір'ю ОСОБА_4. Відомості про батька дитини внесені до свідоцтва про народження дитини і слів матері, на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Оскільки відповідач неналежно виконувала свої батьківські обов'язки, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2013 року у неї було відібрано дитину без позбавлення батьківських прав, опікуном малолітнього призначено бабусю ОСОБА_3.

Позивач також вказує, що наразі ОСОБА_2 жодним чином не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні сина, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, за місцем своєї реєстрації не проживає.

Враховуючи, що відповідач не виконує покладені на неї законодавством обов'язки по вихованню дитини, 17.11.2014 року Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення щодо необхідності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4.

З огляду на таке, позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, а також накласти арешт на житло дитини за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги підтримує з огляду на обставини, викладені в поданому раніше Висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києва державної адміністрації. Просив справу слухати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства.

Представник прокуратури Голосіївського району м. Києва зазначив, що на підставі та з урахуванням документів, поданих до суду позивачем Службою у справах дітей, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Третя особа, ОСОБА_3, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 28.11.2012 року.

Як установлено з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч.1 ст. 135 СК України №8, відомості про батька ОСОБА_4 внесено до свідоцтва за вказівкою матері.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2013 року, яке набрало законної сили 11.12.2013 року, малолітнього ОСОБА_4 відібрано у матері без позбавлення батьківських прав, оскільки остання систематично порушувала покладені на неї обов'язки по вихованню сина, а також стягнуто аліменти, які підлягають сплаті на користь опікуна дитини.

З огляду на таке, Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №780 від 25.12.2013 року ОСОБА_4 надано статус дитини, що позбавлена батьківського піклування.

Як вбачається з позову, відповідач ОСОБА_2 свої батьківські обов'язки щодо сина не виконує, участі в його утриманні не приймає, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується, не дбає про засвоєння загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших цінностей.

Зокрема, як вбачається з Листа Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 17.07.2014 року за вих.. №2573/10, згідно матеріалів виконавчого провадження з виконання рішення суду від 13.11.2014 року, відомості по сплату аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відсутні.

Крім того, як встановлено з листа Голосіївського районного в м. Києві Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 30.09.2014 року за вих. №1102, ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає, місце її фактичного проживання батькам невідомо, на контакт з сином відповідач не йде, не займається його вихованням.

Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 23.10.2014 року за вих.1608, мати малолітнього ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає з січня 2014 року, про стан та здоров'я сина не турбується, вихованням та утриманням дитини займається бабуся.

Як вбачається з Висновку Голосіївської районної в м. Києві адміністрації №100-10552 від 17.11.2014 року, місцезнаходження ОСОБА_2 наразі невідоме, остання за місцем реєстрації не проживає. Своїх обов'язків відносно сина не виконує, участі в його вихованні та матеріальному утриманні жодним чином не приймає, малолітня дитина проживає з бабусею-опікуном. Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації прийшов до висновку про необхідність позбавлення останньої батьківських прав відносно ОСОБА_4.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, з огляду на що вбачає необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Приймаючи рішення про накладення заборони на відчуження житла малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1, суд керувався наступним.

Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 14.03.2014 року та довідки КП «ЖЕО-110 Голосіївського району» від 25.06.2014 року за вих. №1595, малолітній ОСОБА_4 проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_2.

За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечити збереження житла малолітнього ОСОБА_4, суд вбачає підстави для накладення заборони відчуження на вказане житло до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 143, 144, 150, 164, 166, 167, 170, 171, 179, 182, 183, 191, 193 Сімейного кодексу України, ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 60, 88,174, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, третя особа прокуратура Голосіївського району м. Києва, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та накладення арешту на житло та майно дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 від 28.11.2012 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2049 від 28.11.2012 рок).

Накласти заборону на відчуження житла, право користування яким має малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_2, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп..

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини та до Нотаріату Голосіївського району м. Києва №17.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя