Провадження № 2/522/2203/15
Справа 522/8211/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Івченка В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про скасування Наказу №420-к від 08.04.2014 року в частині звільнення позивача згідно п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, 10 жовтня 2012 року він був прийнятий на роботу на посаду інкасатора відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, в результаті останньої реорганізації 01.02.2013 року його було переведено на посаду інкасатора сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей відділу інкасації та перевезення валютних цінностей. 09.04.2014 року його було звільнено з даної посади на підставі наказу №420-к від 08.04.2014 року згідно п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані. Позивач вважає, що Наказ про його звільнення є таким, що суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню, оскільки поява на робочому місці в нетверезому стані означає появу працівника в такому вигляді на території підприємства в робочий час, а поява працівника в нетверезому стані на робочому місці у вільний від роботи час, у вихідний день чи під час відпустки не може бути підставою для звільнення за вказаною підставою. До того ж стан алкогольного сп'яніння не підтверджено медичним висновком, а складені акти співробітниками Банку вважає неналежними доказами, оскільки співробітники не є спеціалістами та не можуть кваліфіковано і правильно оцінити стан людини. Зазначає, що його письмові пояснення від 05.04.2014 року, щодо вживання ним та іншими співробітниками алкогольних напоїв написано ним під психологічним тиском. До того ж позивач вважає , що той факт, що йому було надано зброю 05.04.2014 року та допущено фактично до роботи підтверджує , що він не вживав алкогольних напоїв, а також зазначає, що його як інваліда III групи не повинні були залучати до надурочних робіт та робіт у нічний час у відповідності до діючого законодавства.

У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач був виявлений на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння, зазначений факт був зафіксований відповідним актом який було складено 05.04.2014 року о 00 годин 30 хвилин. Від добровільного проходження медичного огляду відмовився про що також було складено відповідний акт. 05.04.2014 року позивачем власноруч було написано пояснення в яких він зазначає, що вживав алкогольні напої на робочому місці. 08.04.2014 року профспілковим комітетом філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» надано згоду на звільнення позивача за п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані. 09.04.2014 року Позивача було звільнено наказом № 420-к за п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані. Факт видачі Позивачу зброї 05.04.2014 року о 08-07 та його допущення до роботи пояснюється тим, що наряди на роботу формуються напередодні, тобто, наряд на 05.04.2014 рік було сформовано та підписано Позивачем 04.04.2014 року до інциденту, а співробітник Банку який видавав зброю вранці 05.04.2014 року не знав про факт існування інциденту який відбувся фактично вночі, і тому Позивачу у відповідності до наряду було видано зброю та фактично допущено до роботи. Відносно наявної у позивача групи інвалідності, відповідачем зазначено, що даний факт позивач навмисно приховав, та не повідомив відповідача про її існування. Стосовно вимог по виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, відповідач вважає звільнення законним, а відповідно підстав щодо задоволення даних вимог немає.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 10 жовтня 2012 року на підставі наказу №1385-к від 09.10.2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду інкасатора відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей

З 01.02.2013 року на підставі наказу №102/1-к від 01.02.2013 року ОСОБА_1 був переведений на посаду інкасатора сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей відділу інкасації та перевезення валютних цінностей.

Наказом №420-к ОСОБА_1 був звільнений з 09.04.2014 року з займаної посади за п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на робочому місці у нетверезому стані.

Зазначений наказ про звільнення виданий на підставі службової записки начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей від 07.04.2014 року, акту про перебування на робочому місці в нетверезому стані від 05.04.2014 року, пояснень ОСОБА_1 від 05.04.2014 року, а також на підставі протоколу №7 засідання профспілкового комітету філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 08.04.2014 року. З чого вбачається, що порядок застосування дисциплінарного стягнення, передбачений статтею 149 КЗпП України, відповідачем був дотриманий.

Вiдповiдно до п.7 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розiрванi власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку появи працівника на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Згідно пунктів 22, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни з підстав, передбачених п. п. 3, 4, 7, 8 ст. 40 КЗпП України, судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку i заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, i попередня робота працівника. Нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так i іншими видами доказів, яким суд має дати оцінку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що він не вживав алкогольні напої на робочому місці, всі події які відбувались 04.04.2014 року відбувались після його робочого дня, та факт вживання алкогольних напоїв не зафіксовано медичним висновком.

Факт вживання алкогольних напоїв встановлено актом від 05.04.2014 року та вла сноруч написаними поясненнями позивача. Наданими поясненнями свідків та відео фіксацією з якої вбачається некоординована хода та непослідовні дії одного із учасників інциденту та фіксацію камерами відео спостереження в той же проміжок часу позивача, а також беручи до уваги двояку відповідь самого позивача, що він написав пояснення тільки із колективної солідарності, суд дійшов висновку, що позивач вживав алкогольні напої на робочому місці в приміщенні філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Згідно з умовами колективного договору АТ «Ощадбанк» працівникам з ненормованим робочим днем надається щорічна додаткова відпустка тривалістю до 5 календарних днів, інкасатори входять до переліку таких працівників.

При прийнятті на роботу позивачем власноруч написано заяву про прийом на роботу та зазначено, що з правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором, умовами оплати праці він ознайомлений.

Вiдповiдно до Рекомендацій щодо порядку надання працівникам з ненормованим робочим днем щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці, затверджених наказом Мiнпрацi та соцiальної полiтики України вiд 10 жовтня 1997 року №7 (зi змінами та доповненнями, внесеними наказом Мiнпрацi та соцiальної полiтики України вiд 5 лютого 1998 року № 18), ненормований робочий день - це особливий режим робочого часу, який встановлюється для певної категорiї працiвникiв у разi неможливостi нормування часу трудового процесу. У разі потреби, ця категорiя працiвникiв виконує роботу понад нормальну тривалість робочого часу (ця робота не вважається надурочною). Мiра працi у даному випадку визначається не тiльки тривалiстю робочого часу, а й колом обов'язкiв i обсягом виконаних робіт (навантаженням).

Отже, робота при ненормованому робочому днi пов'язана з перiодичною необхiднiстю виконання роботи понад встановлену тривалiсть робочого часу у зв'язку з характером такої роботи.

Таким чином, суд вважає, що позивач вживав алкогольні напої на робочому місці та відповідно перебував в нетверезому станi до закiнчення робочого дня, з урахуванням того, що позивач має ненормований робочий день.

Твердження позивача, що були порушені його права як інваліда III групи є необґрунтованими, оскільки у відповідності до ч.2 ст.24 КЗпП України при укладанні трудового договору саме на громадянина покладено обов'язок в наданні документу про стан здоров'я, як зазначив сам позивач він не надавав до відділу по роботі з персоналом філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» документ про стан його здоров'я, а саме довідку МСЕК та програму по реабілітації.

В частині позову стосовно стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення до дати постановлення рішення суду та стягнення моральної шкоди суд відмовляє за необґрунтованістю позовних вимог.

При розгляді справи судом також взято до уваги, що посада - інкасатора пов'язана безпосередньо із збереженням ввірених йому матеріальних цінностей, та користуванням вогнепальною зброєю, що при даних посадових обов'язках повинно виключати факт вживання алкогольних напоїв.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 215-218 ЦПК України, ст.ст.24, 40 КЗпП України суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк - з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Івченко В.Б.