Номер провадження: 22-ц/785/4012/15
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року, по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Чернецької Олени Миколаївни,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду з названою скаргою, в якій просила суд визнати дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Швеця Євгена Олександровича з винесення постанови від 12 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП №27745774 неправомірними, також просила скасувати постанову державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Швеця Євгена Олександровича від 12 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП №27745774.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо визнання дій державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ Швеця Євгена Олександровича з винесення Постанови від 12 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 27745774 неправомірними та скасуванні даної постанови відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 рокута постановити нову ухвалу, якою визначити дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Швеця Євгена Олександровича з винесення постанови від 12 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП №27745774 неправомірними, також просить скасувати постанову державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Швеця Євгена Олександровича від 12 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП №27745774

Заслухавши пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено спосіб та порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Якщо рішення боржником не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом.

Статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії. У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі.

Згідно пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року - за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Так судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено що 19 липня 2011 року державним виконавцем Першого Київського ВДВС ОМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27745774 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2736/2010 Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2010 року про зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_6 у встановленні та обслуговуванні кровлі та системи водовідводу з її даху, будування вимощення до зовнішніх стін прибудови літ. "6-7", приміщення 4-2 літ. "Б-1" та влаштування проходу через розподільчу огорожу до зовнішніх стін своєї будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

08 серпня 2011 року боржниця - ОСОБА_3 отримала вищезазначену постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27745774, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_3, боржниці було запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документа в строк до семи днів з моменту винесення постанови.

З моменту ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження - 08 серпня 2011 року по 13 серпня 2012 року ОСОБА_3 вимоги виконавчого документу виконані не були, у зв'язку з чим 13 серпня 2012 року державний виконавець організував виконання вимог виконавчого листа № 2-2736/2010 Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2010 року про зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_6 у встановленні та обслуговуванні кровлі та системи водовідводу з її даху, будування вимощення до зовнішніх стін прибудови літ. "б- 7", приміщення 4-2 літ. "Б-1" та влаштування проходу через розподільчу огорожу до зовнішніх стін своєї будівлі за адресою: АДРЕСА_1, про що було складено відповідний акт головного державного виконавця Стоянова Р.В. від 13 серпня 2012 року.

Встановивши вищевказані обставини та застосувавши вищеназвані вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що державним виконавцем винесено постанову від 12 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог ст. 49 ч.1 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження» в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі вимог виконавчого документа.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що дії державного виконавця, які були направлені на виконання вимог виконавчого листа № 2-2736/2010 Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2010 року про зобов'язання ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_6 у встановленні та обслуговуванні кровлі та системи водовідводу з її даху, будування вимощення до зовнішніх стін прибудови літ. "6-7", приміщення 4-2 літ. "Б-1" та влаштування проходу через розподільчу огорожу до зовнішніх стін своєї будівлі за адресою: АДРЕСА_1. ніяким чином не призвели до захоплення частини земельної ділянки боржниці, оскільки ніякі будівельні роботи на земельній ділянці взагалі не проводились, про що свідчить відповідний акт головного державного виконавця Стоянова Р.В. від 13.08.2012 року.

Проведені будівельні роботи стосуються інших виконавчих проваджень, які на той час перебували на примусовому виконані у відділі, а саме: виконавчого провадження ВП № 27746478 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2736/2010 Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2010 року про зобов'язання ОСОБА_3 відновити в'їзд на ділянку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, шириною 3,47 м. та відновити у подальшому ширину тупикового проїзду від в'їзду на ділянку ОСОБА_6 довжиною 21,64 м. до існуючої ширини в'їзду до тупикового проїзду; виконавчого провадження ВП № 30356975 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2736/2010 Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2011 року про зобов'язання ОСОБА_3 перенести огорожу на межі земельних ділянок НОМЕР_1 та АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в сторону земельної ділянки ОСОБА_3 на ширину 1,02 м. довжиною 10м. 35 см. до кута прибудови «67».

Висновки експертів залучених до проведення виконавчих дій, технічні звіти, ніяким чином не підтвердили неможливість ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_6 у встановленні та обслуговуванні кровлі та системи водовідводу з її даху, будування вимощення до зовнішніх стін прибудови літ. "6-7", приміщення 4-2 літ. "Б-1" та влаштування проходу через розподільчу огорожу до зовнішніх стін своєї будівлі за адресою: АДРЕСА_1., тобто не існує будь-яких висновків спеціалістів про неможливість виконання рішення суду в межах цього виконавчого провадження, що спростовує доводи апеляційної скарги в даній частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог закону, винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження мало місце через чотири місяці після проведення виконавчих дій є неспроможними, оскільки такі обставини обґрунтовуються розглядом скарги самої ОСОБА_3 на дії державного виконавця про зупинення виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця закрити виконавче провадження на підставі п.6ч.1ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та ніяким чином не порушують права боржниці .

Доводи апелянта ОСОБА_3 про те, що винесеною постановою були порушені її права, оскільки вона мала намір звернутись до суду за роз'ясненням рішення в цій частині є непереконливими, оскільки з моменту набрання рішенням суду законної сили впродовж майже 5 років, остання не скористалась наданим їй правом.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Статтею 60 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції що скаржницею не доведено, які саме дії державного виконавця Першого Київського ВДВС ОМУЮ Швеця Євгена Олександровича є неправомірними в рамках виконавчого провадження ВП №27745774 з огляду на те, що стягувач не оскаржувала дії державного виконавця; які саме дані зазначені у постанові про закінчення виконавчого провадження не відповідають дійсності; які саме допущені державним виконавцем порушення при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження; яким чином постанова про закінчення виконавчого провадження порушила законні права чи свободи ОСОБА_3 та яким чином скасування постанови про закінчення виконавчого провадження поновить порушені, на думку скаржника, її права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.307, ст.312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційній суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо її постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

На підставі наведеного, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвала суду першої інстанції є справедливою, законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Чернецької Олени Миколаївни - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

С.О. Погорєлова