Справа № 2-51
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2010 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

при секретарі Міцней А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Новоселицької райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визначення місця проживання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із нею, посилаючись на те, що в неї створені належні умови для його проживання, навчання, вона зможе забезпечити його матеріально, а відповідач із своєю теперішньою дружиною перешкоджає її у спілкуванні із сином.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та пояснила, що вона спільно не проживає із відповідачем із 2007 року, та у зв'язку із її хворобою залишила із ним проживати двох спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Нею було придбано житловий будинок в с.Михалкове Сокирянського району Чернівецької області, де вона проживає спільно із чоловіком та займається підприємницькою діяльністю, а також вона взяла авто в кредит. Вона із чоловіком займаються підприємницькою діяльністю. В даний час вона знаходиться на четвертому місяці вагітності. Вважає, що син ОСОБА_4 повинен жити спільно із нею. Вона відвідує сина в школі та постійно йому телефонує.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він є батьком двох спільних із позивачкою дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вже три роки проживають разом із ним в АДРЕСА_1 із іншою дружиною. Він не забороняє матері спілкуватися із сином, однак він повинен бути завчасно повідомлений про час, коли це відбудеться. ОСОБА_4 навчається дуже успішно в третьому класі гімназії, є фізично розвинений, займається спортом та відвідує спортивну школу із картингу. Він є його особистим тренером та механіком. ОСОБА_4 в 2007 році став чемпіоном України серед учнівської молоді в даному виді спорту. Син потребує спеціального і постійного тренування, оскільки його досягнення залежать від його фізичної форми, а тому він із ним їздять кататися на лижах, велосипеді а недавно він придбав сину квадроцикл. Фактично із 2003 року він сам виховує дітей бо позивачка займалася посередницькою діяльністю по реалізації косметики та постійно була в роз'їздах. В даний час вона має можливість спілкуватися із сином як в нього вдома так і в школі, однак цього не бажає. У його власності є житловий будинок загальною площею 170 кв. метрів, де є дві дитячі кімнати, він займається підприємницькою діяльністю і може утримувати дітей.

Представник служби у справах дітей Новоселицької РДА пояснив, що ними на вимогу суду було здійснено обстеження умов проживання ОСОБА_4, та встановлено, що відповідач належним чином виконує свої батьківські обов'язки та вирішено за доцільне визначити місце проживання сина із ним, про що є рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12.03.2010 року №21.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, що вона є класним керівником в класі Новоселицької гімназії, де навчається ОСОБА_4. Їй відомо, що вихованням дитини займається батько, який постійно цікавиться навчанням сина, привозив його до школи, ходить на батьківські збори, надає допомогу класу та школі. Мати рідко цікавиться навчанням сина, оскільки за 2009 рік вона лише біля чотирьох разів телефонувала їй та зо два рази приходила в школу. На батьківські збори ходить постійно батько а інколи його дружина. Хлопець навчається на високому рівні. Займається спортом.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що вона з 2008 року є дружиною відповідача та він із його двома дітьми та їх спільним сином спільно проживають в будинку в м.Новоселиця. Позивачці ніхто не чинить перешкод у спілкуванні із сином, оскільки спочатку вони навіть були подругами та вона приходила до них додому та постійно дзвонила, а потім вона почала погрожувати та говорити, що забере у них сина та почала дзвонити дуже рідко а в 2009 році прийшла лише на день народження ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання, що він є рідним сином сторін по справі та братом ОСОБА_4. Він разом із батьком, його дружиною та ОСОБА_4 проживають в одному будинку. ОСОБА_4 йому довіряє та говорив, що маму любить, однак жити хоче із батьком, бо тут він займається спортом та в нього багато друзів. Одного разу мама подзвонила, щоб взяти мене із братом в Київ, однак він не погодився а брат поїхав із нею на два дні і батько про це не знав та сильно хвилювався. Зараз ОСОБА_4 називає дружину батька мамою. Його мама до школи майже не приходить.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином позивачки та відповідача. З часу народження він проживає в житловому будинку в АДРЕСА_1, що належить на праві власності батька. Із 2007 року він залишився проживати разом із батьком, оскільки його мати виїхала із вказаної адреси. Відповідач належним чином займається вихованням, навчанням та фізичним розвитком свого сина про що свідчить те, що він постійно цікавиться його навчанням в школі, перевіряє його домашнє завдання, відвідує батьківські збори, є членом батьківського комітету школи, надає школі допомогу, і як наслідок ОСОБА_4 має чудові оцінки майже по всім предметам. Крім того, він у вільний від навчання час залучив сина до зайняття картинговим спортом в результаті чого той став чемпіоном України серед учнівської молоді у 2009 році. Відповідач має достатній дохід для утримання сім'ї із трьох дітей, оскільки займаючись підприємницькою діяльністю за 2009 рік отримав дохід в сумі 190000 гривень. Мати в даний час проявляє недостатню турботу про ОСОБА_4, оскільки за останній рік рідко цікавилася навчанням сина, мало як особисто так і по телефону спілкується із ним, не знає який рівень його успішності в школі, коли в нього закінчується навчання, не володіє інформацією про стан його здоров'я.

Суду не було надано жодних доказів того, що відповідач перешкоджає відповідачці спілкуватися із сином у вільний від навчання та відпочинку час, а тому вважає, що її твердження, що це було причиною рідких зустрічей її із дитиною, судом не приймається. Більше того, судом встановлено факт того, що у 2008 році позивачка без відома відповідача забрала ОСОБА_4 з дому на два дні, що є недопустимим.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Новоселицької РДА №21 від 12.03.2010 року було вирішено за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 із батьком, що суд вважає розумним, виваженим та прийнятим із врахуванням в першу чергу інтересів дитини. Зміна місця проживання дитини в будь-якому разі є травмуючим фактором для неї, оскільки потребує тривалого часу для адаптації до нового середовища, пошуку друзів, зайняття, проведення часу відпочинку, а тому вирішення питання про таку зміну повинно мати під собою набагато вагоміші аргументи ніш для його залишення по місцю проживання. По даній справі суд оцінюючи у всій сукупності належні та допустимі докази, більшу особисту прихильність дитини до батька, дійшов до переконання, що такі аргументи відсутні. Більше того, суд вважає, що на даний час є вагомі підстави вважати, що зміна місця проживання ОСОБА_4 в Сокирянський район Чернівецької області, де гуртки із картингу відсутні, може мати негативні наслідки у формі закінчення його спортивної кар'єри, оскільки позивачка, перебуваючи в стані вагітності в подальшому не зможе забезпечити його явку на регулярні тренування та змагання по Україні в силу специфіки свого фізіологічного стану.

На підставі ст. 161 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст.208, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Новоселицької райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 із матір'ю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення мотивованого рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: