УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся з даним позовом саме до Шевченківського районного суду м. Києва, посилаючись на положення ч. 2 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України).

Так, згідно положень ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказала, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але у зв'язку з окупацією м. Донецька була вимушена переїхати до м. Києва, де на даний час має зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва. Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має. При цьому, доказів, які б підтверджували наявність поважних причин неможливості виїзду до зареєстрованого місця проживання відповідача, а також доказів наявності домовленості між сторонами про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них до матеріалів позовної заяви позивачем не надано.

Відтак, при визначенні підсудності даної справи позивачу слід керуватися вимогами ч. 1 ст. 109 ЦПК України, згідно яких позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом місцем її перебування, а також з урахуванням розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14, яким, серед іншого, визначено територіальну підсудність цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції.

Проте, звертаючись з позовом до суду, позивач вказав, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, що територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З урахуванням викладеного суддя прийшов до висновку, що даний позов не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 109, 110, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: