Справа №628/1180/15-ц
Провадження №2/628/606/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Сєлютіної Н.М.

при секретарі Дюковій Г.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Купянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Купянського районного нотаріального округу про встановлення факту виникнення майнового права, визнання укладеним договору купівлі-продажу автомобіля з автопричепом

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, вимоги якого уточнила у ході розгляду справи, вказавши, що 13 жовтня 2013 року вона стала власницею автомобіля НОМЕР_1 з автопричепом бортовим Е номер шассі WKEADP 27000Х29168KRONE, повна маса 2400, маса без тяжіння 5750, колір синій, на підставі укладеного з ОСОБА_3 усного договору купівлі-продажу за 70 тисяч доларів США цих транспортних засобів, за яким вона отримала транспортні засоби, ключі від автомобіля та свідоцтва про реєстрацію автомобіля та автопричепа, а гроші зобовязалася сплатити в строк до 1 січня 2014року. Як вважає позивачка, з цього часу право власності ОСОБА_2 на ці транспортні засоби припинилося, а у неї виникло майнове право на вказані автомобіль з автопричепом, якими вона користувалася до 28.03.2015року, передавши ОСОБА_3 до 31.12.2013року 50 тисяч доларів США, а до 01.03.2014року ще 2500 доларів США. При цьому ОСОБА_3 обіцяв переоформити на неї вказані транспортні засоби після повного розрахунку в сумі 70 тис.доларів США.

Станом на 16.09.2014 року позивачкою було сплачено ОСОБА_3 73600 доларів США і з цього дня автомобіль був переоформлений на неї, а автопричіп ОСОБА_3 відмовився переоформити, вимагаючи додатково 29986 доларів США та погрожуючи його забрати.

Станом на 26.09.2014 року з жовтня 2013 року позивачка сплатила ОСОБА_3 77500 доларів США.

Оскільки відповідачі договір купівлі продажу зазначених транспортних засобів виконали частково і відмовляються оформити належним чином на імя позивачки автопричіп, вона в остаточній редакції своїх позовних вимог просить суд встановити факт виникнення у неї майнового права, що 13 жовтня 2013 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 з автопричепом бортовим Е номер шассі WKEADP 27000Х29168KRONE, повна маса 2400, колір синій, маса без тяжіння 5750, за 70 000 доларів США, та визнати укладеним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 з автопричепом бортовим Е номер шассі WKEADP 27000Х29168KRONE, повна маса 2400, колір синій, маса без тяжіння 5750, між нею та ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Пояснювала також, що при зазначених вище обставинах їй було відомо, що згідно реєстраційних документів на вказані в позові транспортні засоби, їх власником являється ОСОБА_2, але усний договір купівлі - продажу автомобіля з автопричепом вона укладала з ОСОБА_3, який є фактичним їх власником.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Ними були направлені до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, відповідно до яких вони позовні вимоги ОСОБА_1 не визнають і просять у їх задоволенні відмовити

При цьому ОСОБА_3 у запереченнях щодо обставин уточнених позовних вимог зазначає, що у позові вказано, що 13 жовтня 2013 року ОСОБА_1 стала власницею автопричепу KRONE, номерний знак НОМЕР_2, на підставі факту передачі їй ключів від автомобіля та свідоцтва про державну реєстрацію на причіп KRONE. На підтвердження даного факту вона надала суду договір купівлі-продажу автомобіля від 4 квітня 2014 року, додаток до договору №1 «Відмітка про погашення розстрочки», товарно-транспортні накладні за вересень-жовтень 2014 року. З даних документів достеменно можна встановити, що договір купівлі - продажу від 4 квітня 2014 року є неукладеним, жодна із сторін правочину його не підписала. За даним договором він (ОСОБА_3С.) не передавав у власність ОСОБА_1 автомобіль з причепом, а також не приймав від неї за це майно кошти. Передача автомобіля марки «MAN», номерний знак НОМЕР_3, позивачці відбулася лише 16 вересня 2014 року на підставі довідки - рахунку №586693 виданої ТФ «Автолюбитель» його власником ОСОБА_2. Жодних усних та письмових домовленостей з позивачкою ОСОБА_1 про відчуження автопричепу KRONE, номерний знак НОМЕР_2, відповідачами не вчинялося, автопричіп у її власність ними не передавався, кошти за його відчуження жоден з них від ОСОБА_1 не отримував. Даний автопричіп у користуванні позивачки перебуває незаконно, без достатньої правової підстави. Наданий до суду додаток №1 «Відмітка про погашення розстрочки» спростовує дані, зазначені ОСОБА_1 в позові, що вона сплатила за автомобіль та причіп 77500 доларів США. Загальна сума, що вказана у додатку складає 21923 долара США. Неправдивими є і свідчення, наведені ОСОБА_1 у підставі позову, що 50000 доларів США вона віддала до 31 грудня 2013 року та 2500 доларів США до 1 березня 2014 року. Згідно додатку №1 перша виплата датується 5 квітням 2014 року. Також даний документ не містить жодного посилання на найменування товару, за що виплачувалися кошти, згідно яких саме зобов'язань, відсутній підпис особи про отримання коштів. Долучені до позову товарно-транспортні накладні підтверджують лише те, що користування переліченими транспортними засобами ОСОБА_1 почала з вересня 2014 року, а не з жовтня 2013 року.

Співвідповідач ОСОБА_2 у запереченнях посилався на те, що 16 листопада 2012 року він відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу став власником автомобіля MAN TGA- 26.460, номерний знак АХ 8714 СТ. 16 вересня 2014 року на підставі довідки - рахунку №586693, виданої ТФ «Автолюбитель», ним був відчужений зазначений автомобіль ОСОБА_1, мешканці м. Куп'янська, вулиця Шевченко, будинок № 3-а. Обґрунтування позову ОСОБА_1 щодо набуття права власності на автомобіль з автопричепом KRONE, номерний знак НОМЕР_2, на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 13 жовтня 2013 року з ОСОБА_3, є нікчемним. Автомобіль MAN TGA- 26.460 перейшов у власність позивачки 16 вересня 2014 року на підставі довідки - рахунку, а не з підстав заявлених у позові. ОСОБА_3 не укладав жодного правочину щодо відчуження вказаного майна. Факт набуття ОСОБА_1 від 16 вересня 2014 року у власність автомобіль MAN TGA- 26.460 ним та ОСОБА_3 не оспорюється. Між ним (ОСОБА_2С.) та позивачкою не укладалися угоди про купівлю - продаж автопричепу KRONE, номерний знак НОМЕР_2. Ствердження ОСОБА_1, що нею передавалися кошти за причіп, є неправдивими. Дане майно у користуванні позивачки перебуває незаконно, без достатньої правової підстави.

3-я особа - приватний нотаріус Куп'янського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, у направленій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_5Є та ОСОБА_6, вважає , що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може грунтуватися на припущеннях ст.ст.10,60 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту виникнення майнового права позивачка фактично просить встановити, що 13 жовтня 2013 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля MAN, державний номер НОМЕР_4, з автопричепом бортовим Е номер шассі WKEADP 27000Х29168KRONE, повна маса 2400, колір синій, маса без тяжіння 5750, за 70 000 доларів США, та визнати укладеним договір купівлі-продажу цього автомобіля з автопричепом між нею та ОСОБА_3.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів автомобіль марки MAN TGA 26.460, державний номер НОМЕР_4, з 16.11.2012р. по 16.09.2014р. та автопричіп марки KRONE АDP 27, державний номер № НОМЕР_2, з 16.11.2012р. по теперішній час зареєстровано на праві власності на імя ОСОБА_2.

16.09.2014 року на підставі довідки - рахунку серії ВІА № 586693, виданої ТФ «Автолюбитель», ОСОБА_2 був відчужений зазначений автомобіль позивачці ОСОБА_1М і з цього часу його зареєстровано на праві власності на її імя .

Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, інформацією від 05.05.2015р. №287 центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Купянського, Шевченківського та Дворічанського районів підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Харківській області ( а.с.23-24, 68-69). Як вбачається із матеріалів справи і пояснень позивачки, ці обставини визнаються і сторонами. Відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.655, 658 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупця), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власнику товару. Якщо продавець не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнена згода.

Належною формою договору купівлі - продажу автомобіля є письмова, що відповідає положенню п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, яка передбачає необхідність вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» передбачена письмова форма договору купівлі - продажу автомобілів.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля та автопричепа 13.10.2013року у письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не укладався, транспортні засоби на праві власності були зареєстровані за ОСОБА_2, з яким не укладалося будь-яких угод щодо купівлі-продажу цих транспортних засобів 13.10.2013року, тому посилання позивачки на те, що відбувся договір купівлі - продажу між нею та ОСОБА_3 з додержанням правил ЦК України щодо укладання договору купівлі-продажу такого майна, є безпідставними, а надані нею в обґрунтування позову письмові докази : копія складеного нею договору купівлі - продажу автомобіля від 04.04.2014року з додатком до нього «Відмітки про погашення розстрочки», копії товарно-транспортних накладних за вересень-жовтень 2014року, копія постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2015р, копія зберігальної розписки; показання свідка ОСОБА_5Є, який в якості водія користувався спірним автомобілем з причепом з 2013року по жовтень 2015р. та знає, що відповідно до реєстраційних документів вони належали ОСОБА_2, а потім (точної дати не памятає) автомобіль був переоформлений на ОСОБА_1; показання свідка ОСОБА_6, який підтвердив обставини, на які в обґрунтування позову посилалася позивачка, уточнивши, що гроші за транспорті засоби сплачував разом з нею, не є належними та допустимими у відповідності до ст.ст.58,59 ЩІК України. За змістом ст.59 ЦПК України та з урахуванням ч.1 ст.218 ЦК України не може стверджуватися показаннями свідків наявність правовідносин, що виникають з правочинів, для яких законом установлена письмова форма.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст. 203, 208, 215, 216, 218, 655, 656 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Куп»янського районного нотаріального округу про встановлення факту виникнення майнового права, визнання укладеним договору купівлі-продажу автомобіля з автопричепом відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Куп»янський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: