Справа № 645/7045/15-ц
Провадження № 2/645/2312/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання - Дикань Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України у Харківській області, про усунення пепрешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, у якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнаня відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вищевказана квартира належить їй на праві власності. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.03.2015 року, посвідчене державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, згідно якого позивач отримала зазначену квартиру у спадок після смерті брата - ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною ОСОБА_3, вона зареєстрована у вказаній вище квартирі, але не проживає в ній з 28 січня 2013 року.
Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Представник третьої особи Фрунзенського РВ ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Спірним жилим приміщенням є квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 від 14 березня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-96 (а.с. 6).
Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною брата позивача - ОСОБА_3 (а.с. 12), зареєстрована у цій квартирі, але фактично в ній не проживає з 28 січня 2013 року, її речі в квартирі відсутні, квартирою не цікавиться.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 КПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З огляду на викладене, реєстрація у квартирі інших осіб, які не є членами сім'ї власника житла - позивача по справі, обмежує право користування власністю останнього, а тому підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого ним судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 197, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Г. С. Шевченко