Справа № 2-29/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва

в складі:головуючого: судді В.П.Гончарука

при секретарях: Ставрієцькій Г.П., Замані Я.В., Погорілій К.В.,

Рябому Д.С., Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна про визнання договору дарування та заповіту недійсними, суд, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва з позовом звернувся ОСОБА_3, який з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд :

Визнати договір дарування квартири , укладений ОСОБА_6 14.03.2008 р. на ім.»я ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. 14 березня 2008 р., зареєстрований в реєстрі №177 - недійсним;

Визнати заповіт ОСОБА_6 від 5 березня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В.. зареєстрований в реєстрі №1434 - недійсним

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 був його рідним дідусем та проживав один в квартирі АДРЕСА_1.

За свого життя ОСОБА_6 склав оспорювані договір дарування квартири від 14.03.2008 р. та заповіт від 5.03.2008 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер.

Позивач ОСОБА_3 вважає, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 та оспорювані правочини слід визнати недійсними, так -як на його думку померлий ОСОБА_6 за життя хворів на тяжкі захворювання в тому числі захворювання сечового міхура, ІХС, атеросклероз кардіосклеротичної аорти, вінцевих судин, серцева астма С -ІІ Б- ІІІ, гіпертонічна хвороба та не міг самостійно пересуватися та в зв»язку з вказаними захворюваннями ОСОБА_6 не міг усвідомлювати значення своїх дій та повністю керувати ними, а відповідач ОСОБА_4 скориставшись фактично безпорадним станом ОСОБА_6 уклала з останнім оспорюванні правочини в той час коли ОСОБА_6 перебував в медичному закладі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та його представники наполягали на задоволені позову в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві наполягаючи на тому, що померлий ОСОБА_6 під час укладання оспорюваних правочинів не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати в зв»язку з тяжкими захворюваннями та зловживанням спиртними напоями.

Також в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 визнав той факт, що останній час він не спілкувався з покійним ОСОБА_6 в зв'язку з зловживанням останнім спиртними напоями та не був присутній на його похованні.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні категорично заперечували щодо задоволення позову обґрунтовуючи це тим, що під час укладання оспорюваних правочинів померлий ОСОБА_6 усвідомлював значення своїх дій та міг ними керувати не оспорюючи того факту, що ОСОБА_6 тяжко хворів та його стан погіршувався.

З померлим ОСОБА_6 у ОСОБА_4 склались дружні стосунки та укладання оспорюваного договору дарування квартири це була воля ОСОБА_6 так - як вона ( ОСОБА_4.) на протязі тривалого часу доглядала за ОСОБА_6 допомагала останньому як в побуті так і матеріально про що також свідчить договір міни від 29.11.2011 р., відповідно до якого ОСОБА_4 обміняла свою однокімнатну квартиру №93 на двохкімнатну квартиру № 63, що належала ОСОБА_6, допомагала останньому в лікуванні та в послідуючому за власний кошт здійснила поховання ОСОБА_6 та була йому близькою людиною.

Будь - якої допомоги від позивача ОСОБА_3 та від інших родичів чи знайомих померлий ОСОБА_6 не отримував.

Також за твердженням представника відповідача позивач ОСОБА_3 є неналежним позивачем по даній справі, так - як він за даних обставин не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, так - як не відкрита спадкова справа та у встановленому законом порядку не продовжені строки для прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6

Третя особа приватний нотаріус КМНО Синиця Т.В. в судовому засіданні заперечувала щодо позову зазначаючи, що оспорюванні правочині були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства та інструкції про нотаріат, дані правочини були здійснені з волі ОСОБА_6 та не заперечувала того факту що ОСОБА_6 під час укладання правочинів перебував в хворобливому стані.

Суд заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи дійшов наступного :

Відповідно до вимог ст..3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Також статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою , є нікчемними.

Позивач ОСОБА_3 є рідним онуком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

В спірній квартирі АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_6 був зареєстрований один.

5 березня 2008 р. о 8 год.45 хв. було укладено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В., відповідно до якого ОСОБА_6 на випадок його смерті заповів все його майно ОСОБА_4

Вказаний заповіт було посвідчено від імені ОСОБА_6 в зв»язку з хворобою останнього ОСОБА_7

14 березня 2008 р. ОСОБА_6 уклав договір дарування, що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В., відповідно до якого ОСОБА_6 подарував вказану спірну квартиру №93 ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи обдарована ОСОБА_4 прийняла в дар спірну квартиру №93 та в послідуючому здійснила реєстрацію вказаного договору та стала власником даної квартири.

Відповідно до матеріалів справи у померлого ОСОБА_6 є син ОСОБА_8, що мешкає в державі Канада.

ОСОБА_8 звернувся до Сьомої київської міської нотаріальної контори з заявою, відповідно до якої ОСОБА_8 відмовився від прийняття своєї частки спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6 на користь свого сина ОСОБА_3 Вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом КМНО Корольчук О.С. 11.08.2008 року. ( а.с.42 т.1).

Також 11 червня 2008 року приватним нотаріусом КМНО Корольчук О.С. була посвідчена заява ОСОБА_10 до Сьомої київської міської нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, що залишилась після смерті його діда ОСОБА_6 ( а.с.43 т.1).

21 жовтня 2008 р. на адресу ОСОБА_3 з Сьомої київської міської нотаріальної контори була надана відповідь щодо відмови у відкритті спадкової справи по факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6 в зв»язку з пропуском 6 - ти місячного строку звернення ОСОБА_3 до нотаріальної контори.

Як убачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 не звертався до суду з заявою щодо продовження строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6 та спадкова справа не відкривалась.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Також статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини

В спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього ( правова позиція Верховного Суду України в рамках розгляду цивільної справи №6 -165 цс12 від 23.01.2013 р.).

Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_3 в ході судового засідання не довів свого права на спадкування щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6та в зв"язку з цим оспорювання правочинів, що були укладені за життя ОСОБА_6

В зв'язку з чим суд не дає правову оцінку висновкам посмертним судово - психіатричних експертиз, що знаходяться в матеріалах справи та які були проведені в ході судового розгляду, а також не дає оцінку показам свідків, що також були допитані в ході судового розгляду..

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України.

При постановленні судового рішення у відповідності до вимог 6 ст. 154 ЦПК України суд скасовує заходи забезпечення позову, що були застосовані відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 10 лютого 2010 р. шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.203, 215, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 208, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:приватний нотаріус Київського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна про визнання договору дарування та заповіту недійсними - відмовити.

Скасувати забезпечення позову відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 10 лютого 2010 р. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 діб з моменту проголошення рішення, а особами, що приймали участь у судовому розгляді але не були присутні під час проголошення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення суду.

Суддя