АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8609/14-ц Головуючий в першій інстанції
Провадження 22ц/774/585/К/15 Попов В.В.
Категорія - 50 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 її представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила суд збільшити з 500 грн. до 1500 грн. розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 21.01.2011 року на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах на навчання дитини, на її лікування та оздоровлення, хоча і має таку можливість,а сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення яким заявлений нею позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Так судом першої інстанції було прийнято до уваги, лише посилання відповідача про його матеріальний стан та не було з'ясовано матеріальний стан позивача та стан здоров'я спільної з відповідачем доньки ОСОБА_5, не було досліджено та залучено до матеріалів справи виписки з історії її хвороби та висновки з діагностичного обстеження, про наявні в неї хронічні хвороби, які потребують постійного лікування та підтримання організму дитини.

Крім того, не надано належної уваги, тому факту, що відповідач є молодою працездатною особою, а надана відповідачем довідка про його невелику заробітну плату, не позбавляє його права в подальшому працевлаштуватись на більш високооплачувану роботу для збільшення своїх доходів.

Також судом не долучено до матеріалів справи та не надано належної оцінки фото відповідача, з яких видно, що він подорожує закордоном, і кожна така поїздка значно перевищує суму коштів, які відповідач виплачує в якості аліментів протягом року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав, встановлених ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2000 року по 12.05.2009 року. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження якої батьком записаний відповідач- ОСОБА_4 (а.с.7)

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.01.2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500грн. у твердій грошовій сумі, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.. 190 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином законом встановлені певні обставини для зміни розміру аліментів, які вже стягуються за рішенням суду.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи позов про збільшення розміру аліментів та апеляційну скаргу, ОСОБА_2 вказувала, що відповідач є молодою працездатною особою, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах на навчання дитини, на її лікування та оздоровлення, хоча і має таку можливість, оскільки постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, подорожує закордоном, а наявність на його утриманні іншої дитини-сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, не можна вважати, виходячи із засад ст..192 СК України, погіршенням матеріального становища; з 2011 по 2014 роки збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; її сімейний стан -сама піклується про дитину, офіційно не працевлаштована та те, що на даний час сума аліментів в розмірі 500 грн. є недостатньою для утримання дитини.

Разом із тим, із наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів не вбачає, що матеріальний чи сімейний стан позивача або відповідача змінився, або що відбулось погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

ОСОБА_2 із 22 жовтня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6. На даний час офіційно не працевлаштована.

Відповідач ОСОБА_4, працює водієм у публічному акціонерному товаристві "Північтранс", заробітна плату, якого за період з липня 2014року по грудень 2014 року склала 6507,49 грн. На своєму утриманні має малолітню дитину - сина, від іншої жінки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Доводи позивача, про те, що наявність на утриманні відповідача малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, не можна вважати, виходячи із засад ст..192 СК України, погіршенням матеріального становища, колегія суддів відхиляє, оскільки такий висновок є декларативними припущеннями сторони та будь-яким чином висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом прийнято до уваги лише докази відповідача про погіршення його сімейного, матеріального та фізичного стану.

Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України, тягар пред'явлення доказів, що підтверджують наявність підстав для збільшення розміру аліментів, покладено на позивача, який зобов'язаний подавати їх особисто або звертатися до суду із клопотаннями про витребування доказів, якщо їх подання є неможливим або ускладненим для позивача, однак таких клопотань, позивачем також не заявлялось.

Колегія судді не бере до уваги посилання апелянта про те, що відповідач приховує свій реальний дохід, оскільки дане твердження є не доведеним. Крім того твердження ОСОБА_2, про те що відповідач є молодою працездатною людиною, що не позбавляє його можливості для подальшого працевлаштування на нову високооплачувану роботу, у зв'язку із чим раніше визначений розмір аліментів у сумі 500 грн. буде мізерним, є не доречним, оскільки в даному випадку позивач не позбавлена права, у майбутньому в установленому законом порядку змінити спосіб стягуємих з ОСОБА_4 аліментів. В даному конкретному випадку суд розглядає не спосіб стягнення а розмір стягуємих аліментів.

Крім того, статтею ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2015 року встановлено у розмірі - 1286 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, які в даному випадку є працездатними молодими особами.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2, обґрунтовуючи недостатність розміру аліментів для забезпечення дитини, яка має хронічні захворювання та потребує постійного лікування, в тому числі і санітарно-курортного, можуть бути підставою для вирішення питання в порядку ст. 185 СК України, яка регламентує участь батьків у додаткових витратах на дитину, оскільки такі витрати є цільовими і конкретно визначеними, а не підстава для збільшення розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: