У Х В А Л А

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дем'яносова М. В., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_3 про визнання договору поруки та договору іпотеки недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 28 лютого 2008 року № 049-2008-298, звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 як поручителів 36 323,09 доларів США заборгованості за вказаним договором та звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_3, шляхом продажу цього майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3, у якому з урахуванням уточнень просила визнати договір поруки від 28 лютого 2008 року № 049-2008-298-Р та договір іпотеки від 28 лютого 2008 року недійсними та стягнути з відповідачів 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Посилалась на те, що вона не вчиняла будь-яких дій, направлених на укладання договору поруки, який був укладений на забезпечення виконання кредитного зобов'язання ОСОБА_3 перед ПАТ «Універсал Банк», та не підписувала вказаний договір.

Зазначала, що договір іпотеки був укладений без дозволу органу опіки і піклування, що є порушенням права неповнолітнього ОСОБА_7 на житло, який має право на користування вказаною квартирою.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2014 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» 36 219,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 422 004 грн 79 коп., заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 049-2008-298 та 2 903 грн 12 коп. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2014 року змінено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» 36 219,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 422 004 грн 79 коп., заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 049-2008-298.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» 36 219,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 422 004 грн 79 коп., заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 049-2008-298.

Стягнуто в рівних частках із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» 2 903 грн 12 коп. судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 просить скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову до ОСОБА_5

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Задовольняючи позов ПАТ «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив із того, що позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення заборгованості за кредитом та пені солідарно з позичальника та ОСОБА_4, ОСОБА_5 як поручителів.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості із позичальника та поручителя та ухвалюючи в цій частині нове рішення про стягнення заборгованості солідарно з позичальника та кожного із поручителів окремо, апеляційний суд виходив із того, що поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою у зв'язку з відсутністю спільної поруки.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився і апеляційний суд, виходив із того, що остання не довела в суді обставин, на які посилалась як на обґрунтування своїх вимог.

У цій частині судові рішення ніким не оскаржуються, тому на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються.

У той же час повністю не можна погодитись з висновками апеляційного суду щодо задоволення позову до поручителя ОСОБА_5 з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 28 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 049-2008-298, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 28 тис. доларів США зі сплатою 12,45 % річних за користування кредитом, а останній зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування до 10 лютого 2038 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було укладено договори поруки № 049-2008-298-Р, № 049-2008-298-Р/1, згідно з умовами яких останні взяли на себе зобов'язання відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарні боржники у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за зазначеним кредитним договором (п. п. 1.3, 1.4 договорів поруки).

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 5.2.5 кредитного договору сторони передбачили перелік обставин, за наявності яких кредитор вправі змінити термін погашення кредиту, у тому числі, у разі прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад двох місяців.

У випадку настання будь-якої із вказаних обставин та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором зазначеного повідомлення (вимоги) позичальнику, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Відповідно до п. 4.2 договорів поруки порука припиняється із припиненням усіх зобов'язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України <nau://ukr/435-15|st559> порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2010 року ВАТ «Універсал Банк» направило ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повідомлення № № 0491210 та 0491212, згідно з якими банк вимагав від позичальника та поручителя сплатити протягом тридцяти днів з моменту отримання цих вимог прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язань у сумі 28 526,73 доларів США. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково, на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги (а. с. 32, 34, т. 1).

Із поштових повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали вказані повідомлення 23 березня 2010 року (а. с. 33, 35, т. 1).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про задоволення позову до ОСОБА_5, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України і п. 5.2.5 кредитного договору, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Проте на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не з'ясував, коли саме настав такий строк виконання основного зобов'язання та чи не припинилася за встановлених судом обставин дія договору поруки ОСОБА_5 відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України з урахуванням тих обставин, що з позовом до суду банк звернувся 30 липня 2012 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті.

Будь-які висновки щодо припинення договору поруки ОСОБА_5 відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України в рішенні апеляційного суду відсутні.

Натомість, ухвалюючи рішення про задоволення позову до ОСОБА_5, суд виходив із того, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 березня 2013 року у справі № 1309/8672/12, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2013 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 про припинення договору поруки відмовлено.

У той же час на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5 про припинення договору поруки, суди виходили із обставин, які є відмінними від тих, на які як на обґрунтування позову посилався ОСОБА_5 у даній справі.

Більше того, зазначені судові рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому рішення апеляційного суду в частині задоволення позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_5 не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку із чим воно в цій частині підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_5 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. П. Гончар

Судді: В. І. Амелін

М. В. Дем'яносов

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко