Справа № 350/1038/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1927/2015
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г.В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ріпненської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення сесії Ріпненської сільської ради від 22 травня 2015 року №190/20-2015 та визнання права на користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 17 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 17 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ріпненської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення сесії Ріпненської сільської ради від 22 травня 2015 року №190/20-2015 та визнання права на користування земельною ділянкою.

На вказану ухвалу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт вважає, що справи пов'язані з порушенням земельного права повинні розглядатися в цивільному судочинстві, оскільки є спір про право.

Зазначає, що вона оспорює рішення сесії Ріпненської сільської ради від 22.05.2015 року в частині визнання за нею права на користування земельною ділянкою, яку у неї вилучили, а тому спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Крім того, нею заявлено позовну вимогу про визнання права на користування земельною ділянкою і такий спосіб захисту як визнання права не передбачено в адміністративному судочинстві, проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України він наявний у цивільному судочинстві.

У зв'язку з наведеним, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала по вищенаведених мотивах.

Представник Ріпненської сільської ради - ОСОБА_5 та третя особа - ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом даного позову є оскарження рішень, дій та бездіяльності Ріпненської сільської ради - суб'єкта владних повноважень.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Ріпненської сільської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання за нею права на користування земельною ділянкою в урочищі «Ями» с. Ріпне в розмірі 0, 2523 га. та визнання нечинним рішення сесії Ріпненської сільської ради від 22.05.2015 року №190/20-2015 про дачу дозволу ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі «Ями» загальною площею 0,19 га. для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що оскаржуване рішення порушує її права, оскільки сесією порушено порядок вилучення та надання земельної ділянки, передбачений ЗК України.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3, земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Згідно з п. п. 21, 27 цієї ж постанови пленуму, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України.

Враховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Враховуючи, що спір, який виник між сторонами не є публічно-правовим, оскільки виник із цивільно-правових відносин, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 17 липня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук