27.05.2015 Єдиний унікальний номер 205/1780/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» про застосування строку позовної давності до заборгованості з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» про застосування строку позовної давності до заборгованості з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона є споживачем послуги, що надає підприємство МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі», має особовий рахунок №680-506303.

30.11.2012 року звернулася до МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» з проханням розяснити заборгованість.

06.12.2012 року отримала відповідь в якій зазначено, що по особовому рахунку №680-506303 виконане коригування нарахувань за період з жовтня 2002р. по травень 2008р. в розмірі 2387,47 грн.

02.02.2015 року повторно звернулася до МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» з проханням розяснення щодо суми заборгованості що вказана в рахунку за послугу з теплопостачання за грудень 2014 року в сумі 2948,82 грн.,

13.02.2015 року отримала відповідь в якій було нагадування про донарахування в сумі 2387,47 грн. , виконані за період з жовтня 2002 року по травень 2008 року.

Згідно з п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року вказана сума 2387,47 грн. відноситься до заборгованості, щодо якої минув строк позовної давності.

На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати суму у розмірі 2387,47 грн. такою, що не може бути визнана боргом, та підлягає списанню в МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» за особовим рахунком №680-506303 через сплин строку позовної давності відповідно до ст..257 ЦК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності виданого 05.01.1999 року ВАТ «Дніпровськпромбуд» м. Дніпропетровська./а.с11/

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 серпня 2004 року виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 отримала у спадкове майно, яке складається з ? частини квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, померлого 21 грудня 2001 року./а.с.12/

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання перед позивачем у частині сплати за надану теплову енергію не виконував у повному обсязі, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 19988грн. 18коп. за період з жовтня 2006р. по червень 2014р. (а.с. № 31-33).

Нормами ч.ч. 1- 3 ст. 60 ЦПК України встановлено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з вимогами ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки та інше, що містять відомості про обставини, які мають значення по справі; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, а якщо подано копію письмового доказу, суд, за клопотанням осіб, що беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, у якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у їх прийнятті.

З наведених норм чинного цивільного та цивільно-процесуального законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Сторони знаходяться у правовідносинах з постачання енергетичними ресурсами - теплом, як кредитор та боржник.

Позивач має заборгованості за спожиту теплову енергію згідно листа від 06.12.2012 по особовому рахунку №680-506303 за період з жовтня 2002 року по травень 2008 року без урахування пільги та донарахована сума складає у розмірі 2387,47 грн./а.с.5/

Внаслідок невизнання цього боргу позивач відмовляється його оплатити.

З позовом до суду про стягнення цього боргу МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» не зверталися.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює строк загальної позовної давності тривалістю у три роки.

У відповідності до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідачем надана заява про застосування позовної давності.

Згідно з вимогами п.п. 2-4, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, що існувало до порушення, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором чи законом.

Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у вигляді визнання боргу у розмірі 2387 гривні 47 копійок таким, що не може бути визнано боргом та підлягає списанню в МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» за особовим рахунком №680-506303 через сплин строку позовної давності відповідно до ст..257 ЦК України, так як такий спосіб захисту прав позивача не передбачений нормами ст. 16 ЦК України, і позивачем не надано суду доказів наявності договору чи закону, яким би було передбачено захист його права у обраний ним спосіб.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не підлягають стягненню на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача понесені нею витрати в зв»язку зі зверненням до суду, оскільки заявлені нею вимоги визнані судом необґрунтованими і в їх задоволені відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» за особовим рахунком №680-506303 через сплин строку позовної давності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення

Суддя Н.Г.Остапенко