АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7601/14-ц Номер провадження 22-ц/786/453/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Лобова О.А., Акопян В.І.

При секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, як на самостійний об»єкт, поділ нерухомого майна, припинення спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2014 рокув задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, як на самостійний об'єкт, поділ нерухомого майна, припинення спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2011 року (а.с.10) спадкоємцями майна ОСОБА_4, 1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є: син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. - на ? частку та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - на ? частку. Спадщина, на яку у вказаній частці видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться у АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою полтавською державною нотаріальною конторою від 17 жовтня 1990 року, за реєстровим номером 1-2330, зареєстрованого відповідно в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації від 17 жовтня 1990 року, номер запису: 15497; в книзі: 111, реєстраційний номер: 34607845. На не приватизованій земельній ділянці розташовано: житловий будинок, зазначений в плані літерою А-1, житловою площею: 28,2 кв.м, загальною площею 53,5 кв.м, Б - літня кухня; В - сарай; в - погріб; Г, Д - гаражі; Е - сарай; Ж - вбиральня; №1 - колодязь питний; №2 - ворота огорожі; №4, №5, №6, №7 - огорожі; №8, №9 вимощення.

Згідно Витягу про реєстрацію прав в Спадковому реєстрі від 02.11.2011 року (а.с.12) за ОСОБА_2 зареєстрований житловий будинок з надвірними побудовами житловою площею: 28,2 кв.м, загальною площею: 53,5 кв.м, номер в РПВН 34607845, ? частка, АДРЕСА_1

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 17.11.2011 року (а.с.11) ОСОБА_2 належить ? частина будинку АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 10.04.2012 року №225 «Про проведення робіт в домоволодіннях та окремих квартирах багатоповерхових будинків» було дозволено ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєструвати літню кухню «Б» житловим будинком. Проведені зміни зареєструвати в бюро технічної інвентаризації.

16.02.2013р. помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться у АДРЕСА_1, яку успадкувала його дружина ОСОБА_3

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2013 року ОСОБА_7 є власником ? частки житлового будинку з часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На земельній ділянці в цілому розташовано: житловий будинок літера А-1 загальною площею 53,5 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м, господарські та побутові споруди: Б - літня кухня; В - сарай; в - погріб; Г, Д - гаражі; Е - сарай; Ж - вбиральня; №1 - колодязь питний; №2 - ворота огорожі; №4, №5, №6, №7 - огорожі; №8, №9 вимощення. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.11.2013 року вказане майно зареєстровано за ОСОБА_3

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 29.10.2014р., станом на 04 серпня 2014р., загальна площа під будівлями складає 1437 кв.м., на земельній ділянці значаться: житловий будинок літера А-1, Б-1, сарай - В, Е,; погріб - в; гараж - Г,Д; вбиральня - Ж; колодязь № 1; огорожа №2, 4, 5, 6, 7; вимощення №8, №9. Згідно кадастрового плану земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальна площа земельної ділянки складає 1443 кв.м.

Технічний паспорт на житловий будинок не є правовстановлюючим документом, а сторонами по справі не надано будь-яких документів, що свідчать про введення житлового будинку «Б-1» в експлуатацію та реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості.

Відмовляючи в задоволенні позовyних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано врахував відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок «Б-1», який він просив виділити іншому співвласнику.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (п.6, 7), виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відповідно до п. 2.4, п. 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 55 від 18.06.2007 р. порядок поділу об'єктів нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. За наявності самочинно збудованих (реконструкцій) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що у даній справі не було проведено судову будівельно-технічну експертизу, щодо можливості поділу спірного домоволодіння з врахуванням відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок «Б-1».

Висновок №05-12 від 13.01.2012 року експертного будівельно-технічного дослідження домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1, замовлений ОСОБА_5 не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки виготовлений 13.01.2012р. та не узгоджується з наданими сторонами матеріалами в справі.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, в зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, належними та допустимими доказами не підтверджені та не дають підстав вважати, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: Одринська Т.В.

Судді : Акопян В.І.

Лобов О.А.