Справа № 464/6517/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/7923/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Гірник Т.А., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Фейір К.О.

з участю: представника ПАТ «ВіЕс Банк» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 05 листопада 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4, в якій просила:

- зупинити стягнення на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2013р. про визнання мирової угоди до завершення розгляду скарги на дії державного виконавця;

- визнати дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 липня 2015 року неправомірними;

- скасувати постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служи Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 21 липня 2015 року.

Скаргу обґрунтовувала тим, що 21.07.2015р. державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служи Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2013р. про визнання мирової угоди у справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» боргу в розмірі 1 999 348 грн. 40 коп. Вважає вказану постанову неправомірною, посилаючись на те, що ухвала про визнання мирової угоди від 14.10.2013р. не відповідає вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Також вказує, що на день звернення ПАТ «ВіЕс Банк», яке є правонаступником ПАТ «Фольксбанк», до Сихівського ВДВС Львівського МУЮ сплив передбачений законом однорічний строк предявлення ухвали до виконання. Крім цього зазначає, що до завершення розгляду даної скарги на дії державного виконавця стягнення на підставі ухвали № 464/9975/13-ц Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2013р. про визнання мирової угоди має бути зупинено. На підставі наведеного, просила задовольнити її скаргу.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05 листопада 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково та визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 21 липня 2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 48013917 з примусового виконання ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2013р. про визнання мирової угоди.

Решту скарги залишено без задоволення.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «ВіЕс Банк».

В апеляційній скарзі зазначає, що правова позиція Верховного Суду України висловлена в аналізі застосування ст. 16 ЦК України, на яку послався суд в оскаржуваній ухвалі, не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки нею не врегульовано випадки укладення мирової угоди на стадії виконання рішення суду, яка мала місце у даній ситуації. Також вказує, що ним не пропущено річний строк предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки до листопада 2014 року боржником належно виконувались умови мирової угоди, тому у стягувача не було підстав для звернення до примусового виконання мирової угоди.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19 червня 2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» 731 203,72 грн. заборгованості за кредитним договором та 3441 грн. судових витрат.

Вказане рішення суду набрало законної сили та було звернуто до виконання.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 жовтня 2013р. визнано мирову угоду, укладену в процесі виконання судового рішення між стягувачем та боржниками, за умовами якої сторони домовились, що станом на дату затвердження судом мирової угоди заборгованість боржників перед стягувачем становить 90 677,51 дол. США та встановили графік погашення заборгованості та розмір щомісячних платежів.

У п. 9 мирової угоди сторони домовились, що в разі невиконання або неналежного виконання умов цієї мирової угоди з боку боржників, у тому числі при порушенні будь-яких строків розрахунків, зазначених у п. 2 цієї угоди, всі домовленості між сторонами, визначені у пунктах 2, 4, 5 цієї угоди скасовуються, а виконання ухвали, якою затверджено мирову угоду проводиться в примусовому порядку органами державної виконавчої служби згідно чинного законодавства.

У п. 10 мирової угоди сторони домовились, що у разі настання подій, передбачених у п.9 цієї мирової угоди, стягнення в примусовому порядку з боржників на користь стягувача підлягає заборгованість, яка становить 90 677,51 дол. США заборгованості по кредитному договору, а також заборгованість за процентами за користування кредитом, пенею, штрафними санкціями, що буде донарахована у звязку з порушенням умов цієї мирової угоди (а.с. 6-7).

У звязку з порушенням боржниками умов мирової угоди, на підставі ухвали суду №464/9975/13-ц як виконавчого документу постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 21.07.2015р. відкрито виконавче провадження № 48013917 про стягнення з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» 1 999 348,40 грн. боргу (а.с. 8).

Задовольняючи скаргу боржника ОСОБА_3 в частині визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суд правильно прийшов до висновку, що правові підстави для відкриття виконавчого провадження були відсутні.

Відповідно до статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплено у статті 18 цього Закону.

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (пункт 6 частини першої статті 26 цього Закону).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобовязань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-274цс15.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказана правова позиція є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України і не погодитись з нею у судової колегії немає підстав.

Умови укладеної в процесі виконання мирової угоди між сторонами у даній справі не відповідають вимогам до змісту виконавчого документа, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З врахуванням наведеного суд правильно прийшов до висновку, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2013р. як виконавчого документа.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» відхилити.

УхвалуСихівського районного суду м.Львова від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: Т.А. Гірник

ОСОБА_6