АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2201/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Ткаченко С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б. , Бондаренка С. І.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 липня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства «Чигирин» (далі КП «Чигирин») до ОСОБА_6 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року КП «Чигирин» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що багатоквартирний будинок, в якому проживає відповідач з січня 2014 року переданий на баланс КП «Чигирин», якого було визначено виробником та виконавцем послуг з постачання холодної води та водовідведення для всіх споживачів житлового фонду та підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, з утримання житлового фонду та прибудинкових територій для всіх споживачів житлового фонду, по вивезенню твердих побутових відходів.

ОСОБА_6 зареєстрований та проживає в квартирі № 5 багатоквартирного будинку АДРЕСА_1. Вказаний будинок обслуговується підприємством та на відповідача відкрито особовий рахунок. Багатоквартирний будинок, в якому проживає відповідач, перебував на балансі підприємства до вересня 2014 року. У звязку з цим послуга з утримання будинку та прибудинкової території надавалась підприємством з 01.01.2014 року по 31.08.2014 року. Протягом вказаного періоду надавалась і послуга з вивезення твердих побутових відходів. Нарахування вартості житлово-комунальних послуг здійснювалась щомісячно на підставі затверджених в установленому законом порядку цін/тарифів на кожен вид житлово-комунальних послуг. Відповідач вартість спожитих житлово-комунальних послуг не сплачував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

На підставі викладеного та з врахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 на користь КП «Чигирин» борг за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 2 267 грн. 41 коп. та 431 грн. 57 коп. інфляційних витрат та 3% річних, а всього - 2 698 грн. 98 коп.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КП «Чигирин» борг за надані житлово-комунальні послуги в сумі 2 698 грн. 98 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що рішення необгрунтоване та незаконне. Апелянт вказує, що позивачем не надаються послуги належної якості, чим порушені норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Заслухавши апелянта та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, з матеріалів справи видно, що відповідач ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 Квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює КП «Чигирин». Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім'я відповідача. Мешканцям вказаного житлового будинку, як і самому відповідачу, надавались послуги по водопостачанню, водовідведенню, утримання житлового фонду і прибудинкових територій та вивозу твердих побутових відходів.

Відповідно до ст. ст. 66, 68 Житлового кодексу України квартиронаймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинку державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Така ж вимога міститься і у ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги».

Постановою КМ України від 20.05.2009 року № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» покладено обов'язок квартиронаймачів (власників) сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території у вигляді квартирної плати.

Проте, як вбачається з наданих КП «Чигирин» розрахунків у відповідача наявна заборгованість на загальну суму 2 698 грн.98 коп., яка складається із: заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території - 329 грн. 76 коп. та втрати внаслідок інфляції та 3 % річних - 39 грн. 65 коп.; заборгованості по централізованому постачанню холодної води і водовідведення - 493 грн. 58 коп. та втрати внаслідок інфляції та 3% річних - 8 грн. 85 коп.; заборгованості по вивезенню твердих побутових відходів - 60 грн. 48 коп. та втрати внаслідок інфляції та 3% річних. Розмір стягненої суми не оспорюється. Інші розрахунки щодо часткового надання послуг в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. ст. 20, 21 Закону України № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також сплачувати житлово-комунальні послуги у строки визначені договором або законом. Виконавець, в свою чергу, зобов'язаний надавати послуги вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати дані послуги передбачений також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (затверджено Постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572). Зокрема ст.ст. 19, 20 Закону України № 1875-ІV передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Отже укладення такого договору є обов'язковим для відповідачів і його відсутність не може бути підставою для несплати житлово-комунальних послуг.

Також обґрунтовано суд першої інстанції відхилив посилання відповідача щодо ненадання йому частини житлово-комунальних послуг, плата за які нараховується позивачем.

Відповідно до ст. 18 Закону України № 1875-ІV у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Під час розгляду справи відповідач не надав передбачених законом актів - претензій с приводу неналежного надання комунальних послуг. Інші наявні докази з цього приводу не переконливі і не можуть бути підставою для відмови у позові комунального підприємства.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2, 4 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 24 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :