У Х В А Л А

16.12.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою судді від 16 грудня 2015 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду.

Позивач подав клопотання про забезпечення позову в якому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все належне майно відповідача ОСОБА_2 (код НОМЕР_1), до набрання законної сили рішенням суду по даній справі. Клопотання обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 23400 грн. З метою належного розгляду справи постала необхідність для забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все належне майно відповідача ОСОБА_2 Наразі існує реальна небезпека того, що ОСОБА_2 здійснить продаж власного майна. У випадку продажу майна та винесення рішення судом про задоволення позовних вимог, потрібно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав позивача. Крім того, просить прийняти до уваги той факт, що забезпечення позову не призведене до незворотних порушень прав свобод та інтересів ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Як розяснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

До поданого клопотання не надано жодного доказу того, що не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За наведених обставин, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3