Провадження № 2/638/2082/15
15 квітня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Грищенко І.О.
при секретарі - Виставній А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
18.12.2014 року позивач звернулася до суду до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 31.07.2008 року, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Даний правочин зареєстровано в КП "Харківське міськБТІ" 03.10.2008 року за реєстраційним № 24194050. Згідно даних довідки ЖБК "Олексіївський-2" від 20.10.2014 року №72, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_4 (син), ОСОБА_3 (онук) та ОСОБА_2 (невістка). Відповідач ОСОБА_2 з її згоди була зареєстрована в спірній квартирі, оскільки перебувала в зареєстрованому шлюбі з її сином - ОСОБА_4. 26.10.2004 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. З 12.04.2014 року відповідач забрала особисті речі та виїхала з квартири. З цього часу за місцем реєстрації не з"являлася, квартирою не цікавиться, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація в квартирі відповідача обмежує права власника, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.
В судове засідання позивач не з'явилася, направила представника ОСОБА_6, якого уповноважила представляти її інтереси в суді договором про представництво та захист інтересів особи у цивільній справі від 03.11.2014 року.
Уповноважений представник позивача - ОСОБА_6, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив позов задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідачів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовою замовною кореспонденцією, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки в судове засідання, заяви про відкладення слухання справи або про розгляд справи за її відсутністю, не надала, представника, який би діяв від її імені до суду не направила.
Третя особа - ОСОБА_4, подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просить справу розглядати без його участі.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Справа розглядається у відсутність відповідача та третіх осіб. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст.. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судовим розглядом справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 31.07.2008 року, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.
Даний правочин зареєстровано в КП "Харківське міськБТІ" 03.10.2008 року за реєстраційним № 24194050, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20450713, виданого КП "Харківське міськБТІ" 03.10.2008 року, яку долучено до матеріалів справи.
Згідно даних довідки ЖБК "Олексіївський-2", виданої ОСОБА_1 від 20.10.2014 року №72, яку долучено до матеріалів справи, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_4 (син), ОСОБА_3 (онук) та ОСОБА_2 (невістка).
Відповідач ОСОБА_2 зі згоди позивача була зареєстрована в спірній квартирі, оскільки перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача - ОСОБА_4.
26.10.2004 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1, копію якого долучено до матеріалів справи.
З 12.04.2014 року відповідач забрала особисті речі та виїхала зі спірної квартири. З цього часу за місцем реєстрації не з"являлася, квартирою не цікавиться, комунальні платежі не сплачує.
Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку
Згідно даних акту, затвердженого 28.10.2014 року головою ЖБК "Олексіївський-2", складеного в присутності сусідів ОСОБА_7, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_8, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_9, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4, останні підтвердили, що з 12.04.2014 року ОСОБА_2 по теперішній час не проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися належною їй власністю.
Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з положеннями ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Як зазначено в ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які ї, які не суперечать закону.
Відповідно до вимог ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.
Відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. N 1382-IV. (Із змінами, внесеними згідно із Законом N 2756-VI від 02.12.2010) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.
Таким чином, реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача, щодо подальшого користування та розпорядженню нею.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 169, 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 72 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ч.1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. N 1382-IV. (Із змінами, внесеними згідно із Законом N 2756-VI від 02.12.2010р.), суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язати Дзержинський районний відділ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області скасувати реєстрацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий: суддя: І.О.Грищенко