Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3644/15-ц Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Забродського М.І.,

з участю секретаря судового засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу, відшкодування втраченої вигоди та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» або банк). Остаточно просив стягнути з відповідача 90 000 грн. заборгованості за неповернутим банківським вкладом, 2 820,82 грн. упущеної вигоди, 325,48 грн. - три проценти річних від простроченої суми договору, 12 600 грн. інфляційних втрат, 6 509,59 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та 100 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за умовами договору банківського вкладу (депозиту) від 24 грудня 2014 року відповідач зобов'язувався по закінченню терміну його дії повернути суму вкладу та нараховані проценти. Однак, у поверненні суми депозиту та нарахованих відсотків у день закінчення договору працівниками банку йому було відмовлено. Внаслідок недодержання відповідачем зобов'язання щодо повернення депозитного вкладу відповідно до договору йому завдано моральну шкоду, оскільки він зазнав моральних страждань, порушено його нормальний спосіб життя у зв'язку з тим, що він змушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя. У нього погіршилося здоров'я. Він є інвалідом другої групи та потребує щоденного лікування, а неповернуті кошти не дають йому змоги отримати кваліфіковану медичну допомогу, придбати необхідні ліки, а тому він постійно перебуває у стресовому стані, порушився його сон.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача 90 000 грн. заборгованості за неповернутим банківським вкладом, річні за користування грошовими коштами в сумі 569 грн. та 14 857,20 грн. інфляційних нарахувань. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить рішення змінити, задовольнивши позовну вимогу про відшкодування 100 000 грн. моральної шкоди. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що після закінчення терміну дії договору, в результаті неповернення коштів, було порушено його право на мирне володіння майном, що згідно практики Європейського суду з прав людини є неприпустимим. Він є інвалідом 2 групи, потребує постійного медикаментозного лікування, відсутність коштів не дає змоги купувати відповідні ліки, і тому він постійно перебуває в стресовому стані, що загрожує його здоров'ю і загалом життю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційна скарга подана на рішення в частині відмови у стягненні моральної шкоди у сумі 100 000 грн. Суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не робить висновків щодо неоскарженої частини рішення суду першої інстанції.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що 24 грудня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладений договір - заява №300937/81776/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 міс. в національній валюті, за умовами пунктів 1 та 2 якого, ОСОБА_1 вніс вклад, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок у сумі 90 000 грн. на строк з 24 грудня 2014 року по 24 березня 2015 року, з нарахуванням та виплатою процентів у розмірі 23,10% річних, у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.5,6).

Заявою від 24 березня 2015 року ОСОБА_1 вимагав повернути йому суму строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором (а.с.4).

Однак, банк не видав позивачу вклад.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини банківського вкладу.

Відповідно до змісту ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Таким чином, нормами Цивільного кодексу, що регулюють спірні договірні правовідносини банківського вкладу, не передбачено такого виду цивільної-правової відповідальності як моральна шкода.

Умови договору-заяви також не передбачають відповідальності сторін у вигляді компенсації моральної шкоди.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, правильно застосував правові норми та обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище та додаткового правового обґрунтування не потребують, а тому колегія суддів рішення суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди залишає без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2015 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: