Справа № 740/3283/15
Провадження № 2/740/1040/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м.Ніжин

в складі головуючої судді Хандоги В.М.

секретаря Бережняк О.О.

за участю позивача та його представника адвоката ОСОБА_1,

відповідача та його представника адвоката ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира №28 в житловому будинку № 5 по вул.Генерала Корчагіна в м. Ніжині, була надана, згідно ордеру їй та відповідачу, де вони і проживали з 1982 року разом з їхнім сином.В лютому 1989 року шлюб між ними було розірвано і відповідач зібрав свої речі та виїхав з квартири.

Позивач зазначає, що спірна квартира знаходиться на балансі в КП "Служба Єдиного Замовника", не приватизована. Її квартиронаймачем є вона.В квартирі крім неї також зареєстровані: ОСОБА_5 відповідач по справі, син ОСОБА_6, невістка ОСОБА_3, онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Відповідач ОСОБА_5 хоча і зареєстрований в квартирі, але після розірвання шлюбу виселився з квартири і до цього часу на проживання на спірній житловій площі не претендував, вселятися не намагався. Ніяких перешкод ні вона, ні інші члени сім»ї йому не чинили. Особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому, у квартирі немає. Квартплати він не платить, а тому вважає, що відповідач втратив право на користування житловою площею. На даний час вона має намір оформити субсидію в зв»язку з підвищенням плати за комунальні послуги, оскільки її пенсії не вистачає на утримання квартири. Добровільно знятися з реєстраційного обліку в даній квартирі відповідач не бажає, а тому вона змушена звернутися до суду з даними вимогами.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позові. Позивач пояснила суду, що в спірній квартирі фактично проживає вона одна. Відповідач не проживає з 1989 року, а син з дружиною та дітьми з 2010 року, але діти часто бувають в квартирі і між ними підтримуються сімейні відносини. Деякий час вона також не проживала в квартирі. Відповідач не сплачує комунальні послуги і ніколи не висловлював свого бажання вселитися в квартиру. Він має фактично іншу сім»ю і можливо надає послуги по догляду за ОСОБА_9, матір»ю його співмешканки ОСОБА_10

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали.

Відповідач пояснив, що дійсно після розірвання шлюбу у 1989 році він забрав свої особисті речі і виселився із спірної квартири. Спочатку жив на дачі. До 2007 року працював і, в силу специфіки роботи, був відсутній в м. Ніжині по 4-5 днів /робота на бурових/. У 1993 році дачу поділили і вона дісталася позивачці. У 1989 році познайомився із ОСОБА_10, а пізніше і з її матір»ю ОСОБА_9, а тому у вихідні дні, після роботи, жив у ОСОБА_9 Інколи бував дома у ОСОБА_10 В,. з якою мав відносини та мав намір створити сім»ю. З 2007 року постійно проживав у ОСОБА_9, доглядав за нею, оскільки вона потребувала стороннього догляду за станом здоров»я, допомагав по господарству, а з 2013 року по даний час він є офційним опікуном останньої і постійно проживає у неї. Вселится і проживати в спірній квартирі він не міг, оскільки там не було місця та умов для проживання. Квартира складється з 2-х кімнат в яких проживав син з дружиною та двома дітьми, а також позивачка. Вважає, що не проживав у спірній квартирі з поважних причин і тому просить визнати причини його відсутності понад шість місяців поважними.

Третя особа на боці позивача без самостійних вимог ОСОБА_3, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити і визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування спірною квартирою. Суду пояснила, що відповідач, після того як добровільно виселився з квартири, жодного разу не намагався вселитися в неї. Квартирної плати не вносить. Ніяких перепон в користуванні квартирою йому ніхто не чинив. Він лише один раз приходив в гості до них зі своєю новою дружиною ОСОБА_10, з якою проживав в її квартирі в м. Ніжині, по вул. Об»їжджаАДРЕСА_2. Вона зі своїм чоловіком, який є сином відповідача, також один раз були в гостях у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в квартрі по вул Об»їжджа. ОСОБА_3 вважає, що відповідач в спірній квартирі не проживає без поважних причин.

Представник третьої особи - КП «СЄЗ», у судове засідання не з»явився. У заяві, яка надійшла до суду, просить справу розглянути без участі представника і вирішити спір на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з»явилися . У письмових заявах до суду просили справу розглядати без їх участі.

Вислухавши пояснення сторін, свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Довідкою від 03.09.2015р. /а.с.67/ підтверджується, що будинок в якому розташована спірна квартира знаходиться на балансі КП "Служба Єдиного Замовника". Квартира не є приватизованою. В ній значаться зареєстрованими ОСОБА_4 позивач, ОСОБА_5 відповідач по справі, син ОСОБА_6, невістка ОСОБА_3, онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 / а.с.11/ Особові рахунки у комунальних службах відкриті на позивачку.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_5 в спірній квартирі не проживає з 1989 року, про це пояснили, як позивач так і відповідач. Крім того факт його не проживання в квартирі підтверджується довідками про обстеження квартири №28 від 21.11.2012 р., 03.10.2013 р., 27.10.2014 р. та 14.05.2015 р., складеними: сусідами ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та затверджених старшим будинку ОСОБА_19, поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які пояснили, що вони добре знають позивача, часто спілкуються з нею і їм відомо, що колишній чоловік позивача ОСОБА_5 не проживає у квартирі №28 з 1989 року і по цей час, його речей в квартирі немає, з дітьми та онуками зв»язків не підтримує. Позивач в квартирі проживає одна.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідач у своїх поясненнях зазначає, що він не проживає у спірній квартирі з поважних причин, оскільки не міг після розлучення проживати із-за відсутності умов, а також те, що був зайнятий доглядом за ОСОБА_9 і вважає, що суд повинен визнати обставини його відсутності в квартирі понад 6-ть місяців поважними.

Аналізуючи надані стороною відповідача докази догляду за ОСОБА_9, суд дійшов висновку про можливість визнання поважною причину непроживання відповідача у спірній квартирі у період догляду за нею з 16 липня 2013 року по теперішній час, оскільки це підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради від 06 серпня 2015 року /а.с.38 та 54/, в якій зазначено, що ОСОБА_5 надає соціальні послуги інваліду 1/А/ групи ОСОБА_9М і отримує за це компенсацію. Щодо іншого періоду догляду за нею, то суд критично відноситься до свідчень самого відповідача, свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що він з 2004 року доглядає за ОСОБА_9, а також до довідки амбулаторії сімейної медицини від 14 серпня 2015 року /а.с.62/ з наступних причин.

Як зазначено в зазначеній довідці ОСОБА_9 знаходиться під наглядом лікувальної установи з 2004 року. В довідці зазначено, що вона потребує догляду, але не зазначено з якого періоду. Суд вважає, що офіційним визнанням необхідності стороннього догляду за нею є довідка медико-соціальної експертної комісії від 08 липня 2013 року про встановлення їй 1/А/ групи інвалідності /а.с.48/, яка стала підставою для надання соціальної послуги інваліду та призначення за це ОСОБА_5 компенсації в 2013-2015 р.р.

У ОСОБА_9 є дві дочки, які зобов»язані були доглядати за хворою матір»ю. Суд знаходження відповідача за місцем проживання ОСОБА_9 до 2013 року та виконання робіт по господарству розцінює не як необхідність догляду, а як перебування в певних відносинах з її дочкою - ОСОБА_10

Відповідач жодного разу за період, починаючи з 1989 року, не звертався з позовом ні до наймодавця, ні до суду про визнання його відсутності в спірній квартирі понад 6-ти місяців з поважних причин, як цього вимагає частина 2 ст. 71 ЖК України.

Суд також не визнає поважною приною відсутність відповідача в спірній квартирі понад 6 місяців із-за неможливості спільного проживання з колишньою дружиною, сином та його сім»єю. Про те, що відповідач взагалі не мав намірів там проживати свідчить те, що він, починаючи з 2002 року, перестав оплачувати вартість комунальних послуг, утримувати приміщення належним чином чи приймати участь в його утриманні, в квартирі відсутні його особисті речі. Із пояснень сторін та свідків, в квартирі періодично не проживала позивач, біля 6 років не проживає син сторін із сім»єю, що спростовує посилання відповідача на відсутність місця для нього в квартирі. Посилання представника відповідача про неможливість потрапити в квартиру, із-за заміни позивачем замка від вхідних дверей, біля 3-х років є безпідставними, оскільки спростовується вітсутністю намірів позивача непустити відповідача в квартиру. Як вона пояснила зміна замка була із-за ремонту, проведеному в квартирі та заміною вхідних дверей. Відповідач будь-яких намагань вселитися в квартиру чи потрапити в неї не приймав, не звертався в органи міліції чи суд про усунення перешкод в користуванні квартирою.

Таким чином суд вважає, що відповідач з 1989 року по липень 2013 року, тобто понад 6-ти місяців, не проживав у спірній квартирі без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування приміщенням у спірній квартирі .

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що посилання представника позивача на те, що при вирішенні даного спору слід керуватися також і ст. 107 ЖК України є безпідставною

Керуючись ст.213-215 ЦПК України, ст..ст.71-72 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №28 в будинку №5 по вул.Генерала Корчагіна в м.Ніжині Чернігівської області, відмовивши йому у визнанні причин відсутності у зазначенній кварті понад шести місяців з 1989 року по липень 2013 року поважними.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя В.М.Хандога