Справа № 214/1520/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Ткаченко К.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати квартиру №61, розташовану в будинку №4 на вул. Балакіна в м. Кривому Розі, її та відповідача спільною сумісною власністю, позаяк ця квартира була придбана 15.12.2004 року за їхні спільні кошти під час їхнього шлюбу, укладеного 20.09.2003 року, тоді як власником квартири є відповідач, визначити, що їхні частки в цій квартирі є рівними та складають по 1/2 частці, визнати за нею право власності на 1/2 частку в цій квартирі, а за відповідачем право власності на другу 1/2 частку в квартирі, оскільки відповідач розділити спірну квартиру в добровільному порядку відмовився.

Представник позивача підтримав заявлені останньою позовні вимоги за зазначених в позові підстав.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову за тих підстав, що спірна квартира була придбана за власні гроші відповідача, виручені з продажу належної йому особисто квартири під час перебування у шлюбі з позивачем.

Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, сторони перебували у шлюбі з 20 вересня 2003 року, який на цей час розірвано, що підтверджується матеріалами справи та прийнято сторонами без заперечень (а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу від 15.12.2004 року, відповідач придбав квартиру №61, розташовану в будинку №4 на вул. Балакіна в м. Кривому Розі, право приватної власності на яку зареєстрував за собою 14.01.2005 року (далі Спірна квартира) (а.с.10, 12).

Отже, розглядаючи вимоги про визнання Спірної квартири спільною сумісною власністю сторін, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно наданого відповідачем в судове засідання договору купівлі-продажу від 30.09.2004 року, останній продав належну йому квартиру №75, розташовану в будинку №104 на вул. Димитрова в м. Кривому Розі, за 30785 грн. (п. 2.1. Договору), тоді як згідно договору купівлі-продажу від 15.12.2004 року, відповідач придбав Спірну квартиру за 17475 грн. (п. 4 Договору) (а.с.10, 45).

Із цього видно, що грошова сума, виручена за продаж належної відповідачеві квартири, майже вдвічі перевищує грошову суму, витрачену через три місяці відповідачем на придбання Спірної квартири.

Такі обставини дають підстави вважати, що Спірна квартира була набута відповідачем хоча і за час шлюбу з позивачем, але за кошти, які належали йому особисто, і з боку позивача суду не було надано доказів, що вона якимось чином приймала участь у придбанні Спірної квартири, у звязку з чим суд уважає, що позовні вимоги про визнання Спірної квартири спільною сумісною власністю сторін є необґрунтованими, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Позаяк решта позовних вимог є похідною від вимог про визнання Спірної квартири спільною сумісною власністю сторін, а відтак суд вважає, що і в їх задоволенні слід відмовити.

Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 57 СК України, ст. ст. 3, 15, 57-60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.