Справа № 456/1123/15-ц
Провадження № 2/456/738/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач по справі, ОСОБА_2 являється дочкою позивача, а ОСОБА_3 колишній чоловік її дочки. Відповідачі є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її внука. Дитина з двохрічного віку постійно проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Батьки ніколи не цікавилися сином, не допомагали матеріально, що стверджується довідками з дошкільної установи та школи. Коли вона працювала, то без допомоги відповідачів могла належно утримувати онука. На даний час вона не працює та отримує пенсію у розмірі 1040 грн., а онук потребує належного харчування, одягу і інше. Онук навчається в ВПТУ-34 і вона не має можливості сама утримувати його. 02 вересня 2014р. онук самостійно звернувся в орган опіки і піклування з заявою про позбавлення відповідачів батьківських прав, у зв"язку з тим що вони не цікавляться ним та не надають матеріальної допомоги. Представники органу опіки та піклування виходили по місцю проживання онука та переконалися, що він проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Однак дитині було відмовлено у позбавленні батьківських прав відповідачів, але зобов"язали таких сплачувати синові по 500 грн. аліментів щомісячно. Протягом шести місяців ні батько, ні мати жодної допомоги на утримання сина не надали. Відповідачі мають можливість утримувати сина, оскільки є працездатними, а донька ОСОБА_2 постійно їздить за кордон на заробітки. В зв'язку з цим вимушена звернутись з даним позовом до суду та просить стягувати з відповідачів аліменти у розмірі по 500 грн. щомісячно з кожного.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, добровільно допомогу на утримання дитини відповідачі не надають. Тому звернулася з даним позовом до суду та просить такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засідання позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, у розмірі 400 грн. щомісячно, оскільки немає змоги платити більше.

Відповідач ОСОБА_2 незважаючи на неодноразові виклики у судове засідання не з'являлася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа, головний спеціаліст служби у справах дітей Кухар З.Р., у судовому засіданні позов підтримала повністю, додатково пояснила, що неповнолітній ОСОБА_4 перебуває на вихованні та матеріальному забезпечені своєї бабці ОСОБА_1. Відповідачі по справі, являються батьками дитини, однак жодної допомоги на утримання сина не надають, хоча зобов"язані таку допомогу надавати. Щодо визначення розміру аліментів покладається на думку суду. Тому просить позов задоволити.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

З свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і такі є відповідачами по справі.

Як вбачається з довідки КП "Надія" № 639 від 17.02.2015р. виданої ОСОБА_1, неповнолітній ОСОБА_4 є її внуком та проживає АДРЕСА_1 без реєстрації.

Відповідно до довідки з дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 16, неповнолітній ОСОБА_4 відвідував ДНЗ № 16 м. Стрия з 1999р. по 2001р.. За час перебування дитини в ДНЗ № 16, батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 жодного разу не відвідали дитину, не цікавились станом її здоров"я і не були присутні на жодному святковому виступі в дитячому садку.

Згідно довідки № 22 від 20.02.2015р. ОСОБА_4 у 2013р. закінчив 9 клас і отримав свідоцтво про базову середню освіту. Протягом періоду навчання проживав з бабусею ОСОБА_1, яка і опікувалася онуком, займалася вихованням та навчанням дитини. Батьки протягом дев"яти років жодного разу до школи не з"являлися. Бабуся ОСОБА_1 приводила та забирала дитину зі школи, приходила на збори та святкові дійства, підтримувала дитину у всіх його починаннях.

З листа ВК Стрийської міської ради вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто заяву ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав його батьків. Враховуючи заперечення матері ОСОБА_2 та інформацію батька ОСОБА_3, комісія вирішила не давати згоди на позбавлення їх батьківських прав у зв"язку з відсутністю вагомих підстав та порекомендовано звернутися до суду про стягнення аліментів.

З довідки Управління ПФУ в м. Стрий та Стрийському районі № 2383/10-23 від 04.03.2015р. пенсія позивача ОСОБА_1 становить 1049.00 грн..

Як беззаперечно встановлено судом, дитина ОСОБА_4 проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров"я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, та з відповідачів слід стягувати в користь позивача аліменти на неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 гривень щомісячно з кожного і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2 зареєстрованої в АДРЕСА_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 жителя АДРЕСА_4

Львівської області в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_1 Львівської області, аліменти на неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі по 450 гривень з кожного, щомісячно, починаючи з 10.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави по 121,80 гривень судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. М. Янів