Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Росовській О.Ю.

із участю : заявника ОСОБА_1І,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Жмеринська міська рада Вінницької області) про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.07.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цією заявою, вказавши, що 12.11.2014 року в м.Жмеринка Вфнницької області померла ОСОБА_3, з якою вона без реєстрації проживала однією сім'єю в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1 з 2007 року по день її смерті, що підтверджується актом від 19.11.2014 року, складеного комісією у складі паспортиста ОСОБА_4, майстра участка ОСОБА_5 КП "Жмеринкакомунсервіс" в присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Повідомила, що під час спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 вона здійснювала за нею догляд до дня її смерті 12.11.2014 року. Зазначила, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_2, належної померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.03.1993 року згідно рішення від 23.03.1993 року №442 виконкому Жмеринської міськради (1/2 частини) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.02.2003 року Жмеринською міськдержнотконторою за реєстром №1-237. Пояснила, що діти ОСОБА_3, які являються спадкоємцями першої черги за законом: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовились від спадщини після смерті своєї матері, а інших спадкоємців за законом першої-третьої черг у ОСОБА_3 немає, а тому вона як спадкоємець четвертої черги за законом прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської міської державної нотаріальної контори. Також зазначила, що в липні 2015 року по закінченні шести місяців після смерті ОСОБА_10 вона звернулася до нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка належала ОСОБА_3, однак їй постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №649/02-31 від 06.07.2015 року було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва по причині відсутності документів, які б підтверджували факт проживання однією сім'єю не менше як пять років до часу відкриття спадщини з померлою 12.11.2014 року ОСОБА_3 Посилаючись на те, що без встановлення факту даного факту вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_3, просила встановити факт, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2007 року по 12.11.2014 року, тобто не менше як пять років до часу відкриття спадщини, проживала однією сімєю з ОСОБА_3, яка померла 12.11.2014 року.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги з викладених у заяві обгрунтувань. Вказала, що встановлення заявленого факту їй необхідне з метою отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті вказаного спадкодавця на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_3. Повідомила, що сини ОСОБА_3 попросили, щоб вона доглядала за їх матірю, та пообіцяли їй, що квартира, яка належить останній після її смерті залишиться їй. Пояснила, що вона здійснювала поховання ОСОБА_3 за її та свій рахунок, договорів про довічне

утримання їх матері з синами вона не укладала, так як вони спілкувалися довгий період часу та вона їм довіряла, допомогу по догляду за хворою не оформляла. Зазначила, що інших доказів про те, що вони з померлою ОСОБА_3 проживали однією сімєю окрім показань свідків у неї немає, оплату комунальних послуг та інші платежі за цією квартирою після смерті ОСОБА_3 здійснювала вона, але усе на прізвище померлої. Також вказала, що 24.12.2011 року помер її чоловік ОСОБА_11, після якого вона прийняла спадщину, подавши заяву до Жмеринської міської державної нотаріальної контори.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона у 1971 році переїхала у будинок №70 по вул. І.Франка в м.Жмеринка Вінницької області, та з того часу знала померлу ОСОБА_3 Зазначила, що остання проживала на четвертому поверсі, погано самостійно пересувалася та після того, як їй у 2007 році зробили операцію, вона бачила, що заявник ОСОБА_1 їздила до неї у лікарню, прибирала, допомагала їй купувати продукти, а коли ОСОБА_3 виписали з лікарні, то заявник почала проживати разом із нею у її квартирі, де у всьому їй допомагала. Також вказала, що заявник проживала у квартирі ОСОБА_3 з 2007 року, її чоловік прожив окремо.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що особисто знає заявника ОСОБА_1 та померлу ОСОБА_3, оскільки проживав з ними в одному будинку. Повідомив, що він інколи заходив до ОСОБА_3 допомогти по господарству та поспілкуватися, де бачив розкладений диван, на якому спала заявник ОСОБА_1, яка готувала ОСОБА_3 їсти, прибиралата у неї в квартирі. Зазначив, що померла ОСОБА_3 говорила йому, що ОСОБА_1 їй як дочка.

Представник заінтересованої особи заперечила проти задоволення даної заяви, вказавши, що наявні у заявника свідоцтво про смерть ОСОБА_3, свідоцтво про право власності на житло та свідоцтво про право на спадщину, технічний паспорт на квартиру, особовий рахунок не підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, оскільки вони могли бути вилучені ОСОБА_1, як сусідкою з бездоглядної квартири померлої ОСОБА_3 та сам факт отримання свідоцтва про смерть ще не означає, що особа, яка отримала таке свідоцтво проживала з померлою однією сімєю. Також зазначила, що неможливо проживати однією сімєю одразу з двома особами: з чоловіком заявника та померлою ОСОБА_3, оскільки було встановлено факт збереження шлюбу ОСОБА_1 з її чоловіком до його смерті, тобто до 24.12.2011 року.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши представлені докази, суд доходить настуного.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і йогонеобхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть

мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

В судовому засіданні з пояснень заявника, заінтересованої особи та свідків установлено, що ОСОБА_3 померла 12.11.2014 року у м.Жмеринка Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №306430 (а.с.6).

Вказаний доказ суд приймає до уваги, так як його представлено із дотриманням вимог закону, він не суперечать доводам заявника та ніким не оскаржуються.

Разом з тим, судом не приймаються до уваги доводи заявника, оскільки їх спростовано поясненнями в судовому засіданні як самої ОСОБА_1, так і твердженнями представника заінтересованої особи в судовому засіданні про те, що заявник до 24.12.2011 року, тобто до моменту смерті чоловіка ОСОБА_1 перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі, що виключає з цих підстав належність її до спадкоємців четвертої черги за законом, саме з метою доведення чого заявлено до встановлення судом відповідний факт, незалежно від обставин спільного проживання заявника та ОСОБА_3, що визначає відсутність підстав задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог.

Решта представлених суду доказів не спростовують вказаних висновків суду, у зв'язку з чим не приймаються до уваги.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено відсутність правових підстав визнання факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають за їх недоведеністю заявником.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 15, 57, 61, 209, 212-215, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, ст.1216, 1217, 1258, 1264 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання з 2007 року по 12 листопада 2014 року, тобто не менше п'яти років однією сім'єю з ОСОБА_3, яка померла 12.11.2014 року, відмовити

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а відсутньою в судовому засіданні особою, яка бере участь в справі, - у той же строк з часу отримання копії рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.