Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3886/14-ц Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 39 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Коломієць О.С., Зарицької Г.В.

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту незаконним та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. Просила визнати за нею право власності на 5/6 ідеальних частин спадкового майна після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яке складається з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м.; житлового будинку АДРЕСА_3 Новоград-Волинського району Житомирської області, загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м.; земельної ділянки загальною площею 1,7100 га, що знаходиться на території Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що не може оформити спадщину у нотаріуса за відсутністю правовстановлюючих документів, які не надає відповідач.

ОСОБА_3 також звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 у жовтні 2014 року, в якій просив визнати незаконним заповіт від імені свого батька - ОСОБА_5, посвідчений секретарем Киківської сільської ради Савчук М.В. 26.11.2010 року, а свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.05.2013 року недійсним. Зустрічні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 проживав у м. Новограді-Волинському, однак зареєстрував заповіт в с. Кикова. Зазначає, що у заповіті відсутній підпис спадкодавця та невірно вказане прізвище заповідача, а тому вважає, що вказаний заповіт не підписаний покійним ОСОБА_5 і є незаконним, а видане на підставі зазначеного заповіту свідоцтво на спадщину - недійсним.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано за нею право власності на 5/6 ідеальних частин спадкового майна після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яке складається з: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м.; житлового будинку АДРЕСА_3 Новоград-Волинського району Житомирської області, загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м.; земельної ділянки загальною площею 1,7100 га, що знаходиться на території Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1700,59 грн. судових витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_7, про визнання заповіту незаконним та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення - про задоволення його зустрічних позовних вимог та відмови у задоволенні первісного позову. Зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини по справі. Зокрема, ні судом ні експертом під час проведення почеркознавчої експертизи, не було взято до уваги ту обставину, що підпис ОСОБА_5, який є в його паспорті та на інших документах наданих експерту, в досліджуваних заповітах відсутній взагалі. Апелянт зазначає, що секретар Киківської сільської ради Савчук М.В. посвідчила оспорюваний заповіт, замість того щоб посвідчити підпис ОСОБА_5 у заповіті. Висновок почеркознавчої експертизи проведеної по справі, на думку апелянта, не може бути належним доказом, так-як в заповіті відсутній підпис ОСОБА_5.

Представники апелянта підтримали апеляційну скаргу із підстав, зазначених у останній, а саме відсутності підпису спадкодавця у заповіті. Вважають, що батько не міг позбавити сина спадщини.

Відповідач заперечує у задоволенні скарги за її необґрунтованістю.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_2 і відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний заповіт відповідає вимогам законодавства і доказів підроблення підпису спадкодавця не надано.

Зазначений висновок суду узгоджується із матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП №196011 від 23.10.2012 року, виданим Новоград-Волинським міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 73 років (а.с. 9).

26.11.2010 року ОСОБА_5 заповів все своє майно ОСОБА_2, яка є його двоюрідною сестрою. Заповіт посвідчений секретарем Киківської сільської ради Новоград-Волинського району ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі № 323 (а.с. 32).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_5, ОСОБА_2 є спадкоємицею 5/6 частин грошових внесків, які відкриті у Філії ЖОУ АТ «Ощадбанку» № 10005/057, а спадкоємцем 1/6 частини на обов'язкову частку є ОСОБА_3 (а.с. 6).

Належність померлому при житті квартири АДРЕСА_2, житлового будинку по АДРЕСА_3 Новоград-Волинського району та земельної ділянки площею 1, 7100 га, що розташована на території Киківської сільської ради Новоград-Волинського району, підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 свідоцтва про право власності на житло від 07.05.1997 року, (а.с.11, 12) та оглянутими в суді апеляційної інстанції завіреними копіями вищевказаних документів, матеріалами спадкової справи № 326, заведеної після смерті ОСОБА_8, згідно яких ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в с.Кикова, який зареєстровано у БТІ.

Нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.8).

Вказані обставини сторонами не заперечуються і судом апеляційної інстанції перегляд рішення суду проводиться в межах позовних вимог ОСОБА_3 та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК України.

Невідповідність заповіту вимогам щодо його форми та посвідчення тягне за собою його нікчемність (ч.1 ст.1257 ЦК України).

Згідно із ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно п.1 та 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994 року, яка діяла на момент посвідчення 26.11.2010 року заповіту померлого ОСОБА_5, у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посвідчують заповіти посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів.

Пунктами 11 та 12 зазначеної інструкції визначено, що, при посвідченні заповітів, довіреностей та засвідченні справжності підпису на документах перевіряється справжність підписів громадян, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. При посвідченні заповітів чи довіреностей з'ясовується дієздатність громадян.

Як встановлено у суді, спадкодавець мав у власності житло в с.Кикова Новоград-Волинського району.

За таких обставин твердження апелянта про те, що заповіт міг бути посвідчений лише в м.Новоград-Волинській і секретар Киківської сільської ради Савчук М.В. незаконно посвідчила оспорюваний заповіт, замість того щоб посвідчити підпис ОСОБА_5 у заповіті є безпідставним.

Згідно п.13 цієї ж Інструкції нотаріально посвідчувані заповіти, довіреності, заяви та інші документи підписуються у присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальну дію. Якщо заповіт, довіреність, заява чи інший документ підписано за відсутності цих посадових осіб, громадянин повинен особисто підтвердити, що документ підписаний ним.

Зі змісту оспорюваного заповіту вбачається, що заповіт записано посадовою особою зі слів заповідача, до підписання заповіт прочитано вголос заповідачем та власноручно підписано ОСОБА_5 у присутності секретаря сільської ради. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 898/14-25/413/15-25/414/415/15-25 від 24.04.2015 року підписи від імені ОСОБА_5 та рукописні записи «Щербина Анатолій Степанович» у рядку «Підпис:» у двох примірниках заповіту від 26.11.2010 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, посвідчений секретарем Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Савчук М.В., виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів та особисто ОСОБА_5 (а.с. 120-128).

Отже, апелянтом не надано доказів, які б свідчили про відсутність підпису ОСОБА_5 у заповіті та вчинення його іншою особою.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта відносно того, що заповіт не містить підпису заповідача аналогічному підпису у його паспорті, оскільки законодавством не передбачено особливої форми підпису, який може бути вчинений особою як у скороченому вигляді так і написанні повного прізвища. Зазначення заповідачем у своєму прізвищі літери «і» замість «и» не впливає на його волевиявлення і не може бути доказом підроблення підпису.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи та надав вірну правову оцінку зібраним в матеріалах справи доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні.

Суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: