Справа № 196/513/15-ц
№ провадження 2/196/281/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Бойко Ю.О., з участю секретаря судового засідання Бережної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та врахувавши складність справи, у зв'язку з чим відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст.209 ч.3 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складає вимога про стягнення з ОСОБА_1 на їхню користь суму заборгованості за кредитним договором № 122/4741CLPS2 від 2 грудня 2011 року в розмірі 3053 грн. 37 коп., а також судових витрат по справі.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на ст.ст. 509, 512, 526, 530, 549, 610-612, 625 ЦК України та ст.ст. 3, 15, 27, 31, 88, 109, 118, 119, 120 ЦПК України.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається у заяві на те, що між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 122/4741CLPS2 від 2 грудня 2011 року на суму 6884,52 грн.

19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20130619-К, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачеві право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3053,37 грн.

На виконання умов Договору факторингу № 20130619-К від 19 червня 2013 року, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 ЦК України ПАТ «Платинум банк» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по зазначеному кредитному договору.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Згідно ч. 2 ст.1050, ч. 2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач не виконав свого зобов'язання. Після відступлення ПАТ «Платинум банк» позивачеві права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач не виконав свій обов'язок перед позивачем.

Таким чином вважають, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 122/4741CLPS2 від 2 грудня 2011 року в сумі 3053,37 грн. з яких: 812,37 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1078,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1162,67 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, яку вони і просять стягнути на їхню користь, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду письмові заперечення проти позову, в яких вимоги позивача, викладені в позовній заяві, вона не визнає повністю, вважає їх незаконними, безпідставними та необґрунтованими з таких підстав.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що нею не виконуються зобов'язання за кредитним договором № 122/4741CLPS2 від 02 грудня 2011 року та не повертається кредит. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки згідно отриманої вимоги 11.07.2012 року від ПАТ «Платинум Банк» про погашення заборгованості у повному обсязі протягом 3-х днів з моменту отримання даного листа в сумі 7137,17 грн., як указано було в повідомленні, що вона систематично порушувала свої зобов'язання за договором (незручні дати внесення платежів по графіку та деякі фінансові труднощі в той період), які взяла на себе згідно договору, укладеного між нею та ПАТ «Платинум Банк», що робить подальшу їх співпрацю неможливою, тобто це вказувало на розірвання кредитного договору в односторонньому порядку ПАТ «Платинум Банк».

Виконуючи вимоги ПАТ «Платинум Банк», 12 липня 2012 року вона зателефонувала на гарячу лінію банку, уточнила на дату проведення оплати суму для повного погашення кредиту, ця сума склала 7145,00 грн., нею цього ж дня було проведено повне погашення кредиту, що підтверджується відповідною квитанції про сплату.

Договором не заборонено вносити платежі в більшому розмірі, або достроково погашати кредит. Позивач погодився з таким порядком виконання зобов'язання.

12 липня 2012 року, тобто того дня, коли була проведена оплата, вона підійшла до представника ПАТ «Платинум Банк» в Царичанському районі і надала ксерокопію квитанції про сплату кредиту та написала заяву на отримання довідки про повну виплату за кредитним договором № 122/4741CLPS2 від 02 грудня 2011 року, але довідки вона так і не отримала, при неодноразовому зверненні на гарячу лінію банку їй було пояснено, що в зв'язку з великим навантаженням на спеціалістів довідка надійде на протязі двох місяців.

19 вересня 2012 року, тобто через два місяці, від ПАТ «Платинум Банк» надійшло повідомлення про те що, вона повинна провести оплату платежу в сумі 607,04 грн. по кредитному договору. Вона знову телефонувала на гарячу лінію банку з запитаннями, де її довідка згідно поданої нею заяви і що це за сума, з чого вона виникла, але їй пояснювали, що вона повинна заплатити вказану суму, тоді видадуть довідку. Тобто, зі сторони банку розпочалися шахрайські дії по відношенню до неї та незаконне вимагання грошових коштів, постійні телефонні дзвінки, письмові повідомлення про невідомо яку заборгованість та погрози про проведення опису майна і виїзду до неї працівників колекторної компанії і т.п.

В долученому до позовної заяви розрахунку заборгованості згідно кредитного договору № 122/4741CLPS2 від 02 грудня 2011 року, не наведено жодних розрахунків та їх нормативного обґрунтування. В ньому зазначені тільки кінцеві значення, які на думку позивача відповідають дійсності і мають бути стягненні з неї на його користь. З огляду на це розмір позовних вимог не може вважатися доведеним.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків екпертів.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення договірних правовідносин позики між сторонами на підставі договору банківського кредиту та не виконання відповідачем взятих на себе договором грошових зобов'язань - подавши суду відповідний оригінал договору банківського кредиту або ж його належним чином завірену копію, оскільки обов'язок подання доказів покладається на сторін. З чого виникла заборгованість по кредитному договору № 122/4741CLPS2 від 02 грудня 2011 року після проведення нею оплати тіла кредиту і процентів у повному обсязі по кредитному договору у позовній заяві жодним доказом так і не доведена позивачем.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, з'ясувавши правові позиції сторін та перевіривши їх доводи, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Суд вважає встановленими наступні обставини.

02.12.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 122/4741CLPS2 від 2 грудня 2011 року на суму 6884,52 грн. (а.с. 5).

19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20130619-К, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачеві право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача(а.с. 16). Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3053,37 грн. (а.с.3).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на вимогу ПАТ «Платинум Банк» від 09.07.2012 року (а.с.48) відповідач ОСОБА_1 12 липня 2012 року достроково сплатила суму кредиту у повному обсязі в розмірі 7145,00 грн., що достовірно підтверджується квитанцією № 36306.197.1 від 12.07.2012 року (а.с. 45).

Отже, судом встановлено, що зобов'язання ОСОБА_1 виконані повністю.

Згідно ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

За викладених вище обставин заявлені позивачем вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суми заборгованості за кредитним договором № 122/4741CLPS2 від 2 грудня 2011 року в розмірі 3053 грн. 37 коп., судом вбачаються як порушення прав та інтересів та положень ст.ст. 13, 16 ЦК України, ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачем повністю виконані зобов'язання за кредитним договором № 122/4741CLPS2 від 2 грудня 2011 року (квитанція № 36306.197.1 від 12.07.2012 року (а.с. 45), суд визнає пред'явлення необгрунтованих претензій до відповідача порушенням вимог частини другої статті 13 ЦК України, у зв'язку з чим дійшов висновку, що в позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у позові повністю відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відмовити в позові повністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3053,37 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи в апеляційній інстанції.

Суддя Царичанського районного суду Ю.О. БОЙКО