Справа № 628/4370/13-ц
Провадження №2/628/4/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015р Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Клімової С.В.

при секретарі - Бавики Л.М..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Куп'янську матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в наслідок злочину, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача, ОСОБА_2, матеріальну та моральну шкоду в наслідок злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 серпня 2007 року приблизно о 22.00г. в с.Гусинка Куп'янського району Харківської області, відповідач знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, навмисно наніс позивачу один удар ногою в ліву сторону обличчя, в область лівого ока, в результаті чого спричинив позивачеві середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягло за собою тривалий час лікування у різних лікарських установах м.Куп'янська та м.Харкова.

За вироком Куп'янського міськрайонного суд Харківської області від 10.12.2010 року, відповідача було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначене покарання у вигляді двох років позбавлення волі. Відповідно до ст..75 КК України, відповідач був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком. По даній справі, позивача визнано - потерпілим.

В результаті неправомірних дій відповідача, позивачу була спричинена матеріальна шкода у розмірі 10752грн.65коп., до якої входить витрати пов'язанні з неодноразовим лікуванням у різних лікарських установах, придбання лікарських засобів, проїздні квитків, доплата за санаторно-курортне лікування.

Також позивач вважає, що в результаті дій відповідача, йому спричинена моральна шкода яку він оцінює в 100000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, втратити нормального укладу життя, загострення хвороби, що призвело до встановлення позивачу 2-ї групи інвалідності по загальному захворюванню, безстроково.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову, які просять суд задовольнити, пояснивши, що в 1968 році отримав травму правого ока, однак після цього вів активний образ життя, працював, займався рибалкою та охотою, керував транспортним засобом. Після отриманої в 2007 році травми в результаті злочину, за який відповідач був визнаний винним, позивач практично втратив зір, що призвело до тривалого лікування та порушення встановленого укладу життя.

Відповідач та його представник позов позивача не визнали, пояснивши в судовому засіданні, що дійсно за вироком Куп'янського міськрайонного суд Харківської області від 10.12.2010 року, відповідача було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відносно позивача. Вважають, що позивач не надав докази в підтвердження своїх вимог у зв'язку з чим просять суд залишити позов без задоволення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її батьком, який до отриманої в 2007 році травми, вів активний спосіб життя. З 2007 року, став інвалідом 2-ї групи по зору. На теперішній час, за своїм станом здоров'я, батько потребує супроводу, не займається рибалкою, охотою, не може керувати транспортним засобом, не дивиться телевізор.

ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що позивач є його батьком. Після отриманої в 2007 році травми, батько став втрачати зір. На теперішній час не має можливості самостійно пересуватися. Чи отримував батько травму в 1968 році не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що з позивачем 3-4 роки потому розірвала шлюб. Підтвердила, що з 2007 року у зв'язку з отриманою травмою у позивача погіршився стан здоров'я, що призвело до зміни умов праці та життя позивача. Раніше у позивача була травма правого ока.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила той факт, що у зв'язку з отриманою травмою ока, лікувала позивача. Також позивач мав супутні хронічні захворювання. Вважає, що для з'ясування найменування лікарських засобів, які виписувалися у зв'язку з лікуванням зору а також з метою встановлення причинного зв'язку між отриманою травмою та погіршенням загального стану здоров'я необхідний висновок фахівця.

З'ясувавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної та кримінальної справи, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так за вироком Куп'янського міськрайонного суду від 10.12.2010 року, відповідача було визнано винним в скоєнні злочину відносно позивача, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. По даній справі, позивач визнаний - потерпілим.

В результаті неправомірних дій відповідача, позивачу були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді контузії лівого ока зі зниженням гостроти зору до 0,3, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи являються середньою ступеню тяжкості тілесними ушкодженнями, які визвали за собою стійку втрату працездатності, менш ніж на одну третину (15%) (арк.цивільної справи 59-65).

З 06.08.2007 року по жовтень 2007 року включно позивач проходив курс лікування, в ході якого йому був встановлений діагноз: далі мовою оригіналу " Частичная атрофия зрительного нерва, посттравматическая хориоретинальная дисрофия левого глаза. Облочковыдное помнение роговицы, центральная хориоретинальная дисрофия правого глаза. Гипермеропический астигматизм обоих глаз. Сахарный диабет, ИБС, атеросклеротический кардиосклероз, вазомоторная энцефалопотия травматическая с ликворно-венозной гипертензией, астенический синдром" (арк.цивільної справи 18,20,24,27,29,33).

Виписками з історії хвороб, підтверджується той факт, що позивач на протязі 2008-2010рр. та 2012 року проходив курс лікування з приводу, далі мовою оригіналу "облачковидного помутнения роговицы правого глаза, начальной катаракты, хориоретинальной дистрофии, гиперметропического астигматизма, частичной атрофиизрительного нерва обоих глаз. Сопутствующие заболевания: сахарный диабет 2тип, гипертоническая болезнь 2ст., ИБС, атеросклеротический кардиосклероз, СН2Бст." (арк.цивільної справи 42,44,54).

Довідками до акту огляду МСЕК підтверджено, що позивач з 01.02.2009 року є інвалідом третьої групи по зору, загальне захворювання, а з 21.02.2012 року - другої групи. (арк.цивільної справи 6,7).

Копіями проїзних документів та фіскальних чеків, позивач підтверджує проїзд у громадському транспорті з метою лікування, консультації фахівців та придбання лікарських засобів. Довідкою-поясненнями позивач обґрунтовує суму матеріальної шкоди, яка складається з вартості медикаментів - 5430грн.20коп., проїзду у громадському транспорті - 272,07грн. та проїзд приватним автомобілем - 3300грн., що становить 10752грн.65коп. (арк.цивільної справи 5, 15, 19, 22, 25, 28, 34, 38, 43, 45, 50).

При проведенні додаткової судово-медичної експертизи за № 405-КП/09 від 20.07.2009 року, було встановлено, далі мовою оригіналу "Согласно представленной медицинской документации и дополнительного осмотра врача-офтальмолога у гр-на ОСОБА_7 острота зрения левого глаза на момент его травмы 0,3 на момент проведения дополнительной судебно-медицинской экспертизы 0,1; острота зрения правого глаза на момент травмы левого глаза 0,2, на момент проведения дополнительной судебно-медицинской экспертизы 0,03.

Из анамнеза в представленной медицинской документации известно, что у гр-на ОСОБА_1ранее имела место травма правого глаза и согласно записи врача-офтальмолога в амбулаторной карте от 6 мая 2005 года острота зрения правого глаза 0,3, левого 0,1.

Однозначно установить причинную связь между травмой левого глаза, имевшей место 4 августа 2007 года, и дальнейшим снижением остроты зрения левого и правого глаза не представляется возможным в связи с наличием у гр-на ОСОБА_1 хронических заболеваний - сахарный диабет и гипертоническая болезнь, развитие которых не связано с травматическим фактором, а имеет полиэиологический характер и протекают заболевания с морфологической перестройкой не только сосудов, но и глазного аппарата, что способствует ухудшению зрения и на формирование которых требуется достаточно длительный период времени, исчисляемый годами, а также наличием в анамнезе данных о ранее перенесенной травме правого глаза, повлекшей снижение остроты зрения, а потому ухудшение зрения на момент проведения дополнительной судебно-медицинской экспертизы по степени тяжести не оценивается и тяжесть повреждений в связи с травмой левого глаза остается прежней"т (арк. 186 кримінаотної справи № 1-70/2010 т.5)

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також у відповідності до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості..

В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які у розумінні вище вказаної норми закону свідчать про наявний причинний зв'язок між отриманою 04.02007 року позивачем травмою та подальшим погіршенням його стану здоров'я. Позивач відмовився від проведення, відповідно до правил ст. 143 ЦПК України, судово-медичної та судово-психологічної експертизи, необхідної в таких випадках для з'ясування наявності втрати загальної та професійної працездатності у позивача у зв'язку з подіями які мали місце 04.08.2007 року, з'ясування обсягу медичних препаратів, пов'язаних з лікуванням очей, взаємозв'язок між погіршенням зору та наявністю інших хронічних захворювань. Окрім того фахівцями слід було з'ясувати питання щодо можливого розміру грошової компенсації. Тягар доведення доказування щодо спричинення матеріальної та моральної шкоди, згідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, покладається на особу, яка про це суду заявила.

Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає що позивачем у судовому засіданні не доведено перед судом свого позову в повному обсязі, що є його обов'язком відповідно до ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи - роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягає задоволення.

Позов в частині стягнення моральної шкоди - слід задовольнити частково - на суму 30000 грн., в іншій частині позов не знайшов свого підтвердження, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Приходячи до висновку про часткове задоволення позовних вимог судом враховується, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті неправомірних дій відповідача, позивач тривалий час знаходився на лікуванні, був порушений його нормальний життєвий уклад, що призвело до моральних страждань у зв'язку з чим суд не може прийняти доводи відповідача та його представника, відносно того, що діями відповідача не завдана моральна шкода позивачу.

Так як позов задоволено частково, у відповідності до ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 243,60грн. Судові витати по справі у розмірі 1075грн. компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57,61, 88,174,п.1, 208,214, 215, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 2,23,1166,1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в наслідок злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Судові витати по справі у розмірі 1075грн. компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02.09.2015р.

Суддя Куп?янського міськрайонного суду С.В. Клімова