Справа № 161/9643/15-ц
Провадження № 2/161/3119/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Онищука С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 15.05.2006 р. між ним та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір № 014/1101/26684, відповідно до якого банк, на положеннях та умовах цього Договору, надає позичальникові кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 145000 доларів США. Даний договір був підписаний уповноваженою особою кредитора та ним. Відповідно до п. 3.2 Договору надання кредиту в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватися на розсуд кредитора наступним чином: на поточний рахунок позичальника; готівкою через касу кредитора; шляхом оплати за письмовою заявою позичальника наданих останнім платіжних документів. П. 5.1 Договору визначено, що позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Згідно положень п. 8.1 Договору, договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів). У липні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за даним кредитним договором. Під час розгляду вищевказаної справи йому стало відомо, що він нібито згідно заяв на видачу готівки № 5к/5, № 5к/6 від 16.05.2006 р. отримав грошові кошти в сумі 145000 доларів США. Проте, починаючи з дати укладання договору, жодних заяв він не підписував, грошові кошти, визначені договором, не отримував. Факт підписання заяв на видачу готівки не ним, а іншою особою, підтверджується висновком експерта за результатами проведення експертного почеркознавчого дослідження № 14.11.2013 р. № 0678. Підтвердженням неотримання ним кредитних коштів є і відсутність здійснення ним платежів щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Просить суд недійсним кредитний договір № 014/1101/26684 від 15.05.2006 року, укладений між ним та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні до викладеного у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що оспорюваний договір було підписано позивачем, а тому він є дійсним. Висновок експерта за результатами проведення експертного почеркознавчого дослідження № 14.11.2013 р. № 0678 він не оспорює. На теперішній час заяви про видачу ОСОБА_3 готівки № 5к/5, № 5к/6 від 16.05.2006 р. знищені у зв'язку із закінченням п'ятирічного терміну їх зберігання.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини

Нормативне визначення правочину наведене у ч. 1 ст. 202 ЦК України: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 15.05.2006 р. між позивачем ОСОБА_3 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір № 014/1101/26684 (надалі Договір), відповідно до якого Банк, на положеннях та умовах цього Договору, надає позичальникові кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 145000 доларів США (а.с. 5-6).

Вказаний договір був підписаний позичальником ОСОБА_3, що ним визнається.

Відповідно до п. 3.2 Договору надання кредиту в залежності від обраної програми кредитування, може здійснюватися на розсуд кредитора наступним чином: на поточний рахунок позичальника; готівкою через касу кредитора; шляхом оплати за письмовою заявою позичальника наданих останнім платіжних документів.

Відповідно до абз. 3 п. 2 та абз. 6 п. 5 Інструкції про касові операції в банках України, затв. Постановою Правління Національного банку України № 337 від 14.08.2003 р. (діючої на момент підписання кредитного договору та видачі банком готівки), передбачено, що документом, що засвідчує видачу готівки з каси банку фізичним особам за операціями з клієнтами, є заява на видачу готівки, в якій обов'язково повинний бути підпис отримувача готівки.

З висновку експерта за результатами проведення експертного дослідження від 14.11.2013 р. № 0678 (а.с. 7-12) слідує, що підписи від імені ОСОБА_3 в електрографічних копіях заяви на видачу готівки № К5/5 від 16.05.2006 р., заяви на видачу готівки № 5К/6 від 16.05.2006 р. виконані не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підписів ОСОБА_3

П. 5.1 Договору визначено, що позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів.

Доказів того, що ОСОБА_3 здійснював платежі щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, відповідачем, згідно вимог ст.ст. 59, 60 ЦПК України, суду не надано.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

До правовідносин, що виникають за кредитним договором, мають застосовується положення параграфа 1 (Позика) глави 71 ЦК України , якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України (Глава 71. Позика. Кредит. Банківський вклад) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Проте, саме суму позики у розмірі 145000 доларів США позивач не отримував, що підтверджуться вищевказаним висновком експерта.

З огляду на вказані положення закону, договір позики є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує права та обов'язки для позичальника.

Відповідно до ч. 1 до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором.

Ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, з огляду на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України, суд приходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання кредитного договору № 014/1101/26684 недійсним є обґрунтованими, оскільки позивач не отримав грошові кошти, а банк, відповідно, не виконав умови договору щодо надання позивачу кредитних коштів, тобто реальні правові наслідки, обумовлені оспорюваним договором для позивача не настали.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір № 014/1101/26684 від 15.05.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська