Справа № 285/1638/15-ц
провадження № 2/0285/725/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Помогаєва А.В.

при секретарі Музика Н.Ю.

та осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1, представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації за несвоєчасно виплачені кошти при звільненні, третя особа на стороні відповідача директор ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про відвід судді.

В обґрунтування заяви позивач посилається на упереджене ставлення судді до розгляду справи, що, на думку позивача, виявилось у порушенні вимог ЦПК України, а саме: розгляд зустрічного позову відповідача всупереч ст. 27 ЦПК України після початку розгляду справи по суті; витребування за ініціативою суду у відповідача доказів заборгованості позивача перед відповідачем; безпідставне перенесення судового розгляду.

В судовому засіданні позивач заяву про відвід підтримав.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення відводу заперечували, посилаючись на його необґрунтованість.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши у порядку, визначеному ст. 24 ЦПК України заяву про відвід, суддя зазначає наступне.

24.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом «Про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні».

У судовому засіданні 17.07.2015 року представники відповідача заперечували проти позову посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем та заявили про наявність заборгованості позивача перед відповідачем у звязку з виплатою за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.12.2013 року на користь ОСОБА_1 153,44 грн. заборгованості по заробітній платі, після чого дане рішення було скасовано рішенням апеляційного суду Житомирської області від 28.01.2014 року. Просили суд врахувати дану суму в розрахунках між сторонами.

Суд звернув увагу представників відповідача на відсутність будь-яких доказів виконання вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Представником відповідача заявлено клопотання про надання можливості представлення суду додаткових доказів щодо розрахунків між сторонами.

Одночасно позивачем заявлено клопотання зобовязати відповідача надати бухгалтерську звітність щодо спірних розрахунків (баланс за 2014 рік).

З метою всебічного розгляду справи суд задовольнив клопотання сторін, надав час представникам відповідача для подання додаткових доказів та зобовязав відповідача надати докази, на які посилався позивач. Для надання доказів у судовому засіданні оголошено перерву до 11-00 год. 06.08.2015 року.

Згідно ст. 123 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідачем у даній справі не подавався зустрічний позов, ухвала суду з цього питання не приймалась. Отже, посилання позивача на нібито розгляд судом зустрічного позову не відповідають дійсності.

Дослідження доказів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, є обовязком суду.

Враховуючи, що самим позивачем заявлено клопотання про забезпечення доказів стосовно розрахунків між сторонами, яке задоволено судом, посилання на процесуальне порушення збоку суду, а саме - збирання доказів з власної ініціативи, є безпідставним, оскільки також не відповідає дійсності.

27.07.2015 року ОСОБА_5 подано позовну заяву «Про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачені грошові кошти при звільненні». Того ж дня за результатом автоматичного розподілу справ позов передано на розгляд судді Помогаєву А.В.

Ухвалою від 27.07.2015 року відповідно до ст. ст. 122, 126 ЦПК України відкрито провадження у справі за новим позовом та цивільні справи обєднано в одне провадження.

В судове засідання 06.08.2015 року сторони не зявились.

Від позивача через канцелярію суду надійшла заява від 29.07.2015 року про розгляд справи за його відсутності

Представником відповідача 05.08.2015 року подано заяву про перенесення судового засідання, призначеного на 11-00 год. 06.08.2015 року, на іншу дату, у звязку з необхідністю підготовки заперечень проти нових позовних вимог та подання належних доказів.

Наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі визначені ст. 169 ЦПК України.

За таких обставин, судове засідання у справі 06.08.2015 року не відбулось. Наступне судове засідання призначено на 11-00 год. 01.09.2015 року, про що сторони повідомлені належним чином.

У звязку з викладеним, посилання позивача на нібито безпідставне перенесення судового засідання та порушення судом його процесуальних прав є необґрунтованим, оскільки не відповідає обставинам, що мали місце 06.08.2015 року.

Підстави для відводу судді визначені ст. 20 ЦПК України.

Обставини, на які посилається позивач у заяві про відвід судді, не відповідають дійсності, отже не можуть бути підставою для задоволення відводу.

Твердження позивача про заінтересованість судді у результатах розгляду справи є його субєктивним припущенням, що не ґрунтується на будь-яких доказах.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 20, 24, 208-210, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні відводу судді відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: А.В. Помогаєв