№пр.2/646/1894/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.09.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Міндарьової М.Ю.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Міндарьова М.Ю. розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Червонозаводський РВ у місті Харкові ГУ ДМС у Харківській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_2, зазначивши третіми особами: Червонозаводський РВ у місті Харкові ГУ ДМС у Харківській області, ОСОБА_6, ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, просила визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, Де ОСОБА_8, ОСОБА_6 є власниками 71/100 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації від 16.01.2012 року. 71/100 частин комунальної квартири №12 складається з однієї кімнати жилою площею 20, 60 кв.м., з відповідною частиною місць спільного користування 23, 60 кв.м.. Позивач вказує, що 26 жовтня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_9, вона купила у ОСОБА_10 та ОСОБА_3 ще 29/100 частин вказаної квартири, на які приходиться одна кімната жилою площею 9, 54 кв.м., з відповідною частиною місць спільного користування 12, 54 кв.м., на всі кімнати відкриті окремі рахунки. Відповідно до п.9 договору купівлі-продажу від 26.10.2012 року продавці ОСОБА_10 та ОСОБА_3 зобовязались звільнити вищевказану частину квартири до 10 листопада 2012 року і знятись з реєстраційного обліку: ОСОБА_10 до 10.11.2012 року, ОСОБА_3 до 01.03.2013 року. Позивач зазначає, що відповідач та ОСОБА_10 житлову площу звільнили відповідно до умов договору та ОСОБА_10 знялась з реєстраційного обліку, однак всупереч умовам договору відповідач ОСОБА_3 до теперішнього часу залишається зареєстрованим в належній на праві власності їй частині квартири, що накладає на неї додаткові обмеження її прав, повязані з оплатою комунальних платежів в значно більшому розмірі, неможливістю зареєструватися на належній їй площі, обєднати особові рахунки, оскільки відповідач не бажає добровільно знятись з реєстраційного обліку, вона звертається до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки до суду відповідача просила суд ухвалити рішення в заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином про що свідчить зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу, зазначену у позові та адресу реєстрації відповідача судових повісток про виклик в судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомила.

Треті особи правом на участь в судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За таких обставин, враховуючи положення статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.01.2012 року, реєстраційний №9-12-316247-Ц2 71/100 комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_6.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 26.10.2012 року посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_9 ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_10, ОСОБА_3 у власність 29/100 часток комунальної квартири №12 з відповідною часткою місць спільного користування у будинку №10 по вулиці Кірова в місті Харкові.

Відповідно до п.9 зазначеного договору купівлі-продажу продавці та інші особи, в тому числі неповнолітні, які проживають, або знаходяться за згодою продавців, в проданій частині квартири, зобовязання звільнити вище вказану частину квартири до 10 листопада 2012 року і знятись з реєстраційного обліку ОСОБА_10 до 10 листопада 2012 року, а ОСОБА_3 до 01 березня 2013 року.

Згідно відповіді начальника ОСОБА_12, УДМС України в (у) Харківській області від 07.09.2015 року та довідки КП «Жилкомсервіс» №59 від 19.06.2015 року за адресою: АДРЕСА_2, зареєстроване місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що ОСОБА_13 з 10.11.2012 року в кімнаті за адресою: АДРЕСА_2, не проживає, а також всупереч умовам договору добровільно не бажає знятись з реєстраційного обліку, доказів які б це спростовували у суду немає, стороною відповідача не надано.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем житловою площею в квартирі АДРЕСА_3, 10 у місті Харкові шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратила право користування житловою площею.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 (НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 243, 60 гривень.

Відповідачем, який не приймав участь у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. ст. 228,229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, а також у разі відсутності апеляційної скарги.

СУДДЯ: М.Ю. Міндарьова