АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2583/2015 Головуючий у І інстанції - Сіромашенко Н.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ПАТ «СК «Граве Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 12151,72 грн.в порядку регресу та судовий збір в розмірі 243,60 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що між сторонами по справі було укладено Договір № ВА/4879742 про страхування обов'язкової цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу «ЗАЗ», д.н. НОМЕР_1, строком дії з 18.08.2006 року по 17.08.2007 року. 03.06.2007 року в м. Києві відбулась ДТП за участю ОСОБА_2, котрий керував застрахованим транспортним засобом, та ОСОБА_3, яка керувала автомобілем «Форд», д.н. НОМЕР_2. Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва ДТП вчинене внаслідок порушення ПДР ОСОБА_2 Про зазначену ДТП відповідач не повідомив ПАТ «СК «Граве Україна».

10.11.2010 року Шевченківський районний суд м. Києва залучив ПАТ «СК «Граве Україна» у якості співвідповідача у справі за позовом ПрАТ «УОСК» до ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2011 року ПАТ «СК «Граве Україна» виплатило 07.06.2011року страхове відшкодування на користь ПрАТ «УОСК» в розмірі 12151,72 грн. Тому після виплати страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 12151,72 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Апелянт підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ч.2 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2007 року по вулиці Щербакова в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ Деу», д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та який належить ОСОБА_4

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2007 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені ДТП 03.06.2007 року.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Форд», д.н. НОМЕР_2.

16.03.2007 року AT «Українська охоронно-страхова компанія» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким був застрахований автомобіль «Форд», д.н. НОМЕР_2.

Відповідно до актів про настання страхового випадку № 2970 від 31.08.2007, № 3041 від 28.09.2007 року за вирахуванням встановленої договором франшизи в розмірі 148 грн., ОСОБА_4 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 251,72 грн., що складається з суми страхового відшкодування в розмірі 12 217,67 грн. та з оплати за розгорнуту довідку ДАІ в розмірі 34,05 грн.

Встановлено, що цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4 було застраховано в AT «Українська охоронно-страхова компанія» за Договором добровільного страхування наземного транспорту. Автомобіль «ЗАЗ», д.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, був застрахований в ПКФ ЗАТ СК «ІНПРО», правонаступником якого є ПАТ «СК «Граве Україна», згідно Поліса ВА/487942, термін дії поліса з 18.08.2006 року по 17.08.2007 року.

Дані обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2011 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, яким стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 12 151,72 грн.; з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» стягнуто 510 грн.

Позивачем відповідно до платіжного доручення № 21479 від 07.06.2011 року сплачено зазначену суму страхового відшкодування.

В апеляційній скарзі апелянт послався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого він просив суд першої інстанції.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосовується якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із заперечень проти позову, наданих відповідачем до Шевченківського районного суду м.Києва 17.12.2014 року ( а.с.31-33) ОСОБА_2 заявляв про сплив позовної давності та просив із цих підстав відмовити у задоволенні позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції в своєму рішенні послався на те, що з ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 14.07.2014 року вбачається, що позивач у квітні 2014 року звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, проте даний позов був залишений судом без розгляду, що дало підстави суду вважати, що позивач дотримався строку, який передбачений ст.. 257 ЦК України.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, так як суд дійшов до нього з порушенням норм права, що є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст.. 265 ч.1 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку позовної давності.

За таких обставин, залишення аналогічних позовних вимог без розгляду в липні 2014 року не зупиняє перебіг строку позовної давності, а тому колегія прийшла до висновку про постановлення нового рішення суду, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування повинно бути відмовлено у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :