У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, Самбірської міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, визнання самочинного будівництва незаконним, встановлення земельного сервітуту, відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою, визнання незаконним свідоцтва про право власності, визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 грудня 1996 року, договору дарування частини жилого будинку та частини земельної ділянки від 30 грудня 1994 року, Державного акту на право приватної власності на землю від 20 жовтня 1999 року № 14 вони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначений будинок та земельна ділянка безпосередньо межують із земельною ділянкою відповідачів. Восени 2005 року ними на земельній ділянці відповідачів був влаштований фундамент під майбутню споруду впритул до стіни належного позивачам будинку, в якій знаходиться вікно.

Оскільки таке будівництво проводилося без їхньої згоди, вважають, що ним було проігноровано їхні інтереси, так як дана будівля перекриє доступ денного світла до їхнього будинку, зокрема, на кухню, призводить до пошкодження їхньої стіни.

З урахуванням неодноразових змін позовних вимог просили суд зобов'язати відповідачів не чинити їм перешкод у користуванні зазначеним вище житловим будинком та земельною ділянкою, а саме: забрати будівельні матеріали, поскладані впритул до їхнього вікна, змінити місце розташування камери відео спостереження, так як вважають це посяганням та їхнє приватне життя, та встановити для них земельний сервітут для проведення штукатурних робіт стіни належного їм житлового будинку і проведення його догляду та обслуговування з правом обмеженого постійного безоплатного користування належною відповідачам земельною ділянкою.

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням, посилаючись на те, що вони є співзабудовниками житлового будинку у АДРЕСА_2 Будівництво ведеться ними у відповідності до розробленої та погодженої у встановленому порядку технічної документації, у той час як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 збудували свій житловий будинок на сусідній земельній ділянці по АДРЕСА_1 без проекту, тобто самочинно з вікнами в межовій стіні, через що постійно виникають конфлікти.

Своїми протиправними діями щодо ведення будівництва ОСОБА_5 та ОСОБА_4 створюють для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, так як вікна відкриваються безпосередньо на територію їхньої приватизованої земельної ділянки, що надає їм можливість неконтрольованого доступу до цієї ділянки, через вікна вони викидають сміття, землю, перегукуються з сусідами, що, в свою чергу, стає причиною частих сварок та конфліктів.

З урахуванням неодноразових змін та уточнень позовних вимог просили суд зобов'язати відповідачів виготовити проект на будівництво житлового будинку у відповідності до діючих будівельних норм зі зміною призначення приміщень в частині будинку і погодити його у встановленому порядку, замурувати віконні прорізи на межовій стіні будинку, з підвалу на першому і другому поверсі та на горищі, розібрати старий ветхий дерев'яний сарай, що частково збудований на їхній земельній ділянці, який перешкоджає встановити постійну огорожу, оштукатурити західну стіну свого будинку визначені судом строки, забрати самовільно проведений без їхнього відома через їхню ділянку телефонний кабель, пересадити на відстань не менше 4,0 м від спільної межі саджанець вишні, компенсувати вартість самочинно вирубаних двадцяти кущів оранжевої смородини у розмірі 200,00 грн, стягнути з відповідачів в їхню користь 1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, стягнути витрати на лікування матері позивача ОСОБА_3, зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком шляхом замурування віконних прорізів першого та другого поверхів, горища і підвалу західної сторони будинку АДРЕСА_1 що межує з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2, визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 25 грудня 1996 року, видане ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради народних депутатів від 20 грудня 1996 року № 652, визнати недійсним договір дарування частини житлового будинку та частини земельної ділянки від 30 грудня 2004 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Дмитришин К.К., зареєстрований в реєстрі № 5133.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 02 червня 2015 року, первісний позов залишено без розгляду, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову в частині вимог про зобов'язання усунення перешкод шляхом замурування вікон, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на зазначений будинок прийнята Декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка була зареєстрована Інспекцією Держархбудконтролю у Львівській області від 14 грудня 2012 року і у зазначеній Декларації врахована виготовлена на самочинно переобладнану господарську будівлю на житловий будинок документація, у якій враховані всі конструктивні елементи побудови як такі, що відповідають ДБН.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову в частині вимог щодо визнання договору дарування від 20 грудня 2004 року та свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25 грудня 1996 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, позивачі за зустрічним позов не є сторонами оспорюваного правочину.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог щодо усунення порушення прав позивачів, як суміжних землекористувачів, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2, як власник суміжних земельних ділянок при виготовленні документації у 2012 році по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 акт погодження меж підписав та претензій до відповідача за зустрічним позовом - власника земельної ділянки по АДРЕСА_1 не виявив.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, Самбірської міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, визнання самочинного будівництва незаконним, встановлення земельного сервітуту, відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою, визнання незаконним свідоцтва про право власності, визнання договору дарування недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова