Справа № 667/352/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді: Котьо І.В.

при секретарі: Мартошенко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заяви про прийняття спадщини та заповіту не дійсними,

встановив:

Представник позивача за первісним позовом подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_5 23 грудня 2012 року померла дочка ОСОБА_5 ОСОБА_6, яка була власником квартири АДРЕСА_1 та дачного будинку розташованого в дачному кооперативі «Вогник» на причалі № 6 Потьомкінського острову на правій стороні річки Дніпро. У встановлений законом шестимісячний строк, а саме 04 червня 2013 року, ОСОБА_5 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Крім цього, 04 червня 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження про призначення спадкоємцем всього її майна позивача у справі ОСОБА_1

18 червня 2013 року заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6 також подав ОСОБА_2, яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 За станом свого здоровя ОСОБА_5 не змогла здійснити оформлення правовстановлюючого документа на прийняту спадщину свідоцтва про право на спадщину, а 02 серпня 2013 року ОСОБА_5 померла. 20 серпня 2013 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видала ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких останній успадкував після спадкодавця ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :18:006:0247 розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95. Просив суд визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом видані приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в частині набуття спадкоємцем ОСОБА_2 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 і земельну ділянку кадастровий номер :18:006:0247 розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 право власності на ? частину зазначеної квартири та земельної ділянки.

В порядку ст. 31 ЦПК України представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просив суд визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом видані приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 20 серпня 2013 року в частині набуття спадкоємцем ОСОБА_2 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 і земельну ділянку кадастровий номер :18:006:0247 розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 право власності на ? частину зазначеної квартири та земельної ділянки.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду зі зустрічним позовом відповідно до якого зазначив про те що , 23 грудня 212 року , після смерті його матері ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно , а саме АДРЕСА_2 та земельну ділянку розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95. 18 червня 2013 року він подав заяву на прийняття спадщини приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 20 серпня 2013 року йому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, оскільки на час подачі ним заяви про прийняття спадщини інших заяв , від інших спадкоємців , в Спадковому реєстрі не було зареєстровано. В березні 2014 року йому стало відомо про подачу ОСОБА_5 04 червня 2013 року заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та складання 04 червня 2013 року заповіту в якому спадкоємцем зазначено ОСОБА_1 У звязку з тим що ОСОБА_5 у віці 94 років не могла самостійно та з власного бажання написати заяву про прийняття спадщини і скласти заповіт , а також з урахуванням стану здоровя не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, просив суд визнати не дійсною заяву ОСОБА_5 на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , засвідчену 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та визнати не дійсним заповіт ОСОБА_5 посвідчений 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, який є відповідачем за зустрічним позовом, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України.

Представник за довіреністю позивача за первісним позовом ОСОБА_1, який є відповідачем за зустрічним позовом, ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав заявлений позов і просив суд задовольнити його посилаючись на підстави викладеній в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити за необґрунтованістю.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2, який є позивачем за зустрічним позовом, в судовому засіданні підтримав заявлений ним зустрічний позов та просив його задовольнити посилаючись на підстави викладені в зустрічному позові. В задоволенні первісного позову просив суд відмовити за необґрунтованістю.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2, який є позивачем за зустрічним позовом, адвокат ОСОБА_8, в судовому засіданні також просила суд задовольнити зустрічний позов ,посилаючись на підстави викладені в зустрічному позові, в задоволені первісного позову просила суд відмити за необґрунтованістю.

Відповідач за первісним позовом та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Раніше подала заяву про розгляд справ за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за зустрічним позовом, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України.

Вислухавши сторони , свідків , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що : ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 грудня 2007 року, зареєстрованого Херсонським БТІ 22 січня 2008 року , належала АДРЕСА_3.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД№744086 від 11 лютого 2008 року ОСОБА_6 була власником земельної ділянки площею 0.0598 га , розташованої на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 кадастровий номер :18:006:0247.

ОСОБА_6 померла 23 грудня 2012 року , про що свідчить свідоцтво про смерть видане МВДРАЦС ГУЮ у Херсонській області від 24 грудня 2012 року.

Як слідує з витягів зі Спадкового реєстру , 06 червня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, за заявою спадкоємця першої черги ОСОБА_9 від 04 червня 2013 року , було зареєстровано спадкову справу № 54575706 , де спадкодавцем зазначено ОСОБА_6 яка померла 23 грудня 2012 року , а 18 червня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, за заявою спадкоємця першої черги ОСОБА_10 від 18 червня 2013 року , зареєстровано спадкову справу №54625528, де спадкодавцем зазначено ОСОБА_11 яка померла 23 грудня 2012 року.

02 серпня 2013 року , відповідно до свідоцтва про смерть виданого ВДАЦС РС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні 02 серпня 2013 року , померла ОСОБА_5 , спадкоємцем якої згідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_404 червня 2013 року є ОСОБА_1

20 серпня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 видано на імя ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до яких , приватний нотаріус посвідчив що спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, яка померла 23 грудня 2012 року , на спадкове майно що складається з : земельної ділянки площею 0.0598 га , розташованої на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95 кадастровий номер :18:006:0247 ( реєстраційний номер свідоцтва в реєстрі №1185) та трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер свідоцтва в реєстрі №1187) є ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 225 ЦК України визначено , що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

За висновком посмертної судово-психіатричної експертизи від 02 липня 2015 року призначеної судом в порядку вимог п. 16 пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» ОСОБА_5 за станом свого здоровя , на момент складання заяви від 04 червня 2013 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та заповіту від 04 червня 2013 року могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі чого суд вважає що , позовні вимоги заявлені ОСОБА_2 в зустрічній позовній заяві, щодо визнання не дійсними заяви ОСОБА_5 на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , прийнятої 04 червня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та визнати не дійсним заповіту складеного ОСОБА_5 04 червня 2013 року , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, є не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню з підстав на які він посилався в їх обґрунтування.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2, за договором адвоката ОСОБА_8, про те що даний висновок є не допустимим доказом так як , експертною комісією не було досліджено , при її проведенні, покази всіх свідків допитаних під час розгляду справи судом ,визнаються не переконливими і такими що суперечать обставинам встановленим судом.

Згідно до ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Як встановлено судом, та проти чого не заперечував в судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник , ОСОБА_5 особисто, в строки визначені ст. 1270 ЦК України, звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка з урахуванням вимогп.2.2 Положення про Спадковий реєстр та додатку 6 до нього була внесена до Спадкового реєстру 06 червня 2013 року.

В порядку ч.2 ст. 1296 ЦК України ,у ОСОБА_5 виникло право на одержання свідоцтва про право на спадщину з урахуванням інших спадкоємців. Так як ОСОБА_5 померла 02 серпня 2013 року , тобто після відкриття спадщини , право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України , перейшло до ОСОБА_1

Право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину визначено положеннями ч.ч.1,2 ст. 1296 ЦК України де ч.2 визначено , якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. За вимогами ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як встановлено судом , свідоцтва про право на спадщину за законом видані 20 серпня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 де спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 яка померла 23 грудня 2012 року зазначено лише ОСОБА_2 , видані в порушення вимог ст.1276 ЦК України , що призвело до порушення прав ОСОБА_1 На підставі чого, суд вважає можливим захистити його порушене право шляхом визнання вказаних свідоцтв про право на спадщину за законом частко не дійсними.

Вирішуючи питання в частині позовних вимог заявлених ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд вважає що данні позовні вимоги не підлягають задоволенню, з урахуванням абзацу 2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» , відповідно до якого , за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2, за договором адвоката ОСОБА_8, про те що приватний нотаріус ОСОБА_4 не мала законного права на заведення спадкової справи, так як на час подання ОСОБА_5 заяви про прийняття спадщини у нотаріуса не було належних документів того що ОСОБА_6 померла , так як копію витягу з актового запису про її смерть нотаріус отримала лише 28 листопада 2013 року , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать п.11.1 розділу XI Правил ведення нотаріального діловодства , яким визначено особливості формування спадкових справ та п.2.2 Положення про Спадковий реєстр відповідно до яких підставою для реєстрації спадкової справи є подача заяви спадкоємця форми встановленої додатком № 6 Положення про Спадковий реєстр.

Крім того , судом також визнаються не переконливими і такими що суперечать обставинам встановленим судом , доводи представника відповідача ОСОБА_2 , в частині того що на час реєстрації спадкової справи приватним нотаріусом ОСОБА_3, за заявою ОСОБА_2, в реєстрі спадкових справ не було відомостей про реєстрацію спадкової справи за заявою ОСОБА_5, оскільки відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 18 червня 2013 року параметрами запиту була ОСОБА_11 , а спадкова справа нотаріусом ОСОБА_4 була заведена на спадкодавця ОСОБА_6. Однак порушення допущені приватним нотаріусом ОСОБА_4 , щодо відомостей про особу спадкодавця, так само як і помилка попущена ОСОБА_5 в заяві , в імені ОСОБА_6 , в силу ч.1 ст. 58 ЦПК України не є належними доказами які містять інформацію щодо предмета доказування , або спростовують його , а саме факту звернення ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , факту складення заповіту та факту наявності у ОСОБА_5 волевиявлення за звернення з заявою на прийняття спадщини . Так як відповідно до положень ст. 44 закону України « Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. А належних та допустимих доказів того що нотаріус не вчинив покладеного на нього законом обовязку , ОСОБА_2 , відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України , суду не надав.

Керуючись ст.ст. 10,11 , 88, 209 ЦПК України ,ст. ст.203, 225, 1257 , 1261, 1269, 1296, 1297, 1301 ЦК України , п.2.2 Положення про Спадковий реєстр, п.11.1 Правил ведення нотаріального діловодства ст.44 закону України «Про нотаріат», п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» , суд

вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити частково .

Визнати частково не дійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 20 серпня 2013 року в частині набуття спадкоємцем ОСОБА_2 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати частково не дійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 20 серпня 2013 року в частині набуття спадкоємцем ОСОБА_2 права власності на ? частину земельну ділянку кадастровий номер :18:006:0247 розташовану на території Херсонської міської ради, права сторона річки Дніпро, причал № 6, садівницьке товариство «Вогник», ділянка № 95.

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заяви про прийняття спадщини та заповіту не дійсними відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії і цього рішення.

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 09 вересня 2015 року.

Суддя: І.В. Котьо