23.03.2015 Єдиний унікальний номер 205/178/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 205/178/15
23 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Залімської Н.В.,
при секретарі - Олексієнко О.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне управління Державної міграціонної служби України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстрації,-
Позивач 14 січня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 07 квітня 1989 року було засвідчено та зареєстровано договір дарування, згідно якого ОСОБА_4 подарував належний йому житловий будинок, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1. З ОСОБА_2 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2002 року по 09 серпня 2006 року. Оскільки відповідачка була дружиною позивача за його згодою у спірному будинку було зареєстровано місце проживання її сина ОСОБА_3. Однак відповідачі у спірному будинку не проживають більше чотирьох років, Але добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають. Позивач просив визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 акими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську та зняти їх з реєстраціного обліку за вказаною адресою.
Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочно розгляду справи не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомили, письмових заяв не надходило.
З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську згідно договору дарування, посвідченого 07 квітня 1989 року подарований ОСОБА_1 (а.с.6-7).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2002 року по 09 серпня 2006 року (а.с.4 на звороті, 8).
Встановлено, що в житловому будинку АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується записами домової книги (а.с.9-11).
Однак, судом встановлено, що відповідачі в житловому будинку АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську не проживають, в ньому відсутні їх особисті речі, про що свідчить акт про не проживання за місцем реєстрації за підписом голови квартального комітету (а.с.12).
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Отже, оскільки відповідачі вже на протязі тривалого часу не проживають у спірному будинку то суд вважає, що є всі підстави визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття їх з реєстрації за вказаною адресою.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у належному позивачу житловому будинку порушує його право як власника, і тому вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, і керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст. 405, 321 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне управління Державної міграціонної служби України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття їх з реєстрації за вказаною адресою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Залімська