ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6632/13-ц
Провадження № 2/210/123/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" січня 2015 р.

Дзержинський районний м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.

за участю секретаря Куксенко О.В.

особи, які беруть участь у розгляді справі:

представник первісного відповідача, зустрічного позивача Ридош М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про розірвання кредитного договору, та за уточненим зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до ПАТ "КБ "Надра", про розірвання кредитного договору. Уточнивши свої позовні вимоги в редакції від 16.05.2014р. (а.с. 107-109) просить суд розірвати кредитний договір "Автопакет" №8/2007/840-К/419-АП від 17.04.2007 року з дати винесення рішення та стягнути з неї встановлену суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що протягом четвертого кварталу 2008 року відбулась істотна зміна обставин, якими позивач керувалась, укладаючи кредитний договір, зокрема, позивач не могла припустити зростання офіційного курсу долару, виникнення фінансової кризи, із змісту укладеного договору "Автопакет" не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Представником відповідача за первісним позовом подано зустрічний позов, який ухвалою суду від 10.01.2014 року прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с. 45-57). У подальшому, а саме 29.07.2014 року зустрічним позивачем, ПАТ "КБ "Надра" подано уточнений зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором (а.с. 120). Уточнені зустрічні позовні вимоги вмотивовано тим, що 17.04.2007 року між ВАТ КБ "Надра" (назву змінено на ПАТ "КБ "Надра") та гр. ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/419-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на мовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 16398,02 дол. США з виплатою відсоткової ставки у розмірі 13,15 % річних зі строком повернення кредиту до 16.04.2014 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав. ОСОБА_3 зобов'язання за договором не виконала. Станом на 23.07.2014 року заборгованість складає 25430,22 дол. США та 63884,38 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 16061,63 дол. США; заборгованість по відсоткам - 10368,59 дол. США; заборгованість по пені - 3834,44 дол. США, що в еквіваленті складає 44747,91 грн; заборгованість по штрафам - 1639,80 дол. США, що в еквіваленті складає 19136,47 грн.. У зв'язку з цим позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом заборгованість за кредитним договором в розмірі 25430,22 дол. США та 63884,38 грн., та судовий збір у розмірі 2272,04 грн., а також судовий збір у розмірі 1334,51 грн. на користь держави по уточненим позовним вимогам.

В ході судового розгляду справи представник позивача за первісним позовом, підтримала уточнений позов, з мотивів викладених у ньому. Вказувала, що при укладанні кредитного договору її довіритель не могла передбачити, що курс долару зміниться на стільки суттєво, що є підставою для розірвання цього договору в судовому порядку. В частині вимог за зустрічним позовом зазначала, що представлений банком розрахунок заборгованості не підтверджений первинними документами та є необґрунтованим; пеня не може бути нарахована в іноземній валюті, оскільки це не ґрунтується на нормах законодавства; одночасне стягнення пені та штрафу є подвійною відповідальністю, оскільки і штраф і пеня є різновидами неустойки, у зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом первісні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки коливання курсу валют не може бути підставою для розірвання кредитного договору, укладеного в іноземній валюті. Зустрічні уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Судом, в порядку ч. 2 ст. 195 ЦПК України 18 листопада 2014 повернуто до з'ясування обставин у справі в частині наявності у первісного відповідача дозволу на здійснення операцій в іноземній валюті, та обставин, що стосуються розміру заборгованості з пені та нарахованих штрафів.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, надані до суду заперечення, представлені сторонами докази в їх сукупності, доводи та мотиви позовних заяв, приходить до висновку, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.04.2007 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір "Автопакет" №8/2007/840-К/419-АП (надалі - договір) (а.с. 9-11, 47-49).

Відповідно до умов договору Банк надає ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 16398,02 дол. США, на придбання автотранспортного засобу, а саме автомобіля марки MITSUBISHI COLT, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9, 47).

На виконання умов договору, банк перерахував на вказані ОСОБА_3 в заяві реквізити кредитні кошти в розмірі 82810,00 грн., що на момент укладання договору становило 16398,02 дол. США (а.с. 65).

Згідно з пп.. 1.1.3., 1.1.4. договору "Автопакет" №8/2007/840-К/419-АП відсотки за користування кредитом складають 13,15% річних, нарахування відсотків здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості; термін погашення кредиту - 16 квтня 2014 року (а.с. 9, 47).

В якості забезпечення виконання Позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник передає в заставу автотранспортний засіб, що набувається Позичальником по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу (а.с. 10, 48).

Порядок та строки погашення кредиту визначені розділом 2 договору, сума мінімального платежу за кредитом становить 301,77дол. США (а.с. 9 зворот, 47 зворот).

Крім того, відповідно до п.п. 1.2.1., 1.2.2., 1.2.3., 1.2.4. договору Банк відкрив Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеві кредитну лінію з лімітом 4604,26 дол. США, метою якої є витрати Позичальника на страхові платежі за договором страхування, відсотки за користування кредитною лінією складають 1,69% на місяць, кінцевий термін повернення - 16 квітня 2014 року (а.с. 9 зворот, 47 зворот).

Згідно з пп. 2.2.3., 2.2.4. Договору Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту та Кредитній лінії, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а в разі несвоєчасного внесення чергових платежів, Банк приймає виконання Позичальником своїх зобов'язань за договорому наступному порядку: прострочені відсотки за користування Кредитною лінією, прострочені відсотки за користування кредитом, відсотки за користування Кредитною лінією, відсотки за користування кредитом; пені та штрафи, прострочена сума Кредитної лінії, прострочена сума кредиту, сума Кредитної лінії, сума кредиту (а.с. 9 зворот, а.с. 10, 47 зворот, 48).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 17 квітня 2007 року укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 792/9055/9, об'єктом страхування визначено придбаний в кредит автомобіль, строк дії договору - до 16 квітня 2014 року. Вигодонабувачем за договором страхування є первісний відповідач та одночасно позивач за зустрічним позовом (а.с. 76-78).

Також встановлено, що транспортний засіб марки MITSUBISHI COLT, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_3, перебуває під обтяженням, обтяжувач - первісний відповідач (а.с. 96).

Згідно повідомлення №14/3Л-10 від 17.01.2013 р. ГУ МВС в Дніпропетровській області КМУ відділу Державтоінспекції, автомобіль MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_3, був затриманий 21.10.2010 року та доставлений на майданчик тимчасово затриманого транспорту ВДАІ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за керування гр. ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння та без посвідчення водія, також автомобіль було оголошено в розшук Інгулецьким ВДВС Криворізького МУЮ. 21.10.2010 року автомобіль MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_3, було передано головному державному виконавцю Інгулецького ВДВС Криворізького МУЮ Шматковій Людмилі Вікторівні, посвідчення НОМЕР_4 (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з істотною зміною обставин, яким керувалась ОСОБА_3 при укладенні договору, вона звернулась до Банку з пропозицією щодо розірвання договору "Автопакет" від 17.04.2007 року, та визнання наслідком розірвання кредитного договору її зобов'язання щодо виплати нею основного боргу по тілу кредиту відповідно до умов договору (а.с. 3). Заяву отримано 11.06.2013 року, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 4).

Зі слів ОСОБА_3 на вищезазначену заяву відповіді вона не отримувала, у зв'язку з чим звернулась до суду.

Також встановлено, що ОСОБА_3 не виконувала умови договору в повному обсязі, у зв'язку з чим банком направлено Досудову вимогу про погашення заборгованості за Договором "Автопакет" №8/2007/840-К/419-АП від 17.04.2007 р., де їй було повідомлено про наслідки невиконання умов договору (а.с. 52).

Згідно з розрахунку Банку, станом на 23.07.2014 р. заборгованість ОСОБА_3 перед банком становить 25430,22 дол. США та 63884,38 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 16061,63 дол. США; заборгованість по відсоткам - 10368,59 дол. США; заборгованість по пені - 3834,44 дол. США, що в еквіваленті складає 44747,91 грн; заборгованість по штрафам - 1639,80 дол. США, що в еквіваленті складає 19136,47 грн. (а.с. 122-124).

В ході судового розгляду первісний позивач та її представник не спростували наявність заборгованості за укладеним з банком договором, та обґрунтовували її наявність скрутним матеріальним становищем ОСОБА_3, наявністю інших боргових зобов'язань в фінансових установах.

Так, відповідно до Довідки про доходи пенсіонера, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.11.2013 р. по 31.01.2014 р. складає 3990,01 грн. (а.с. 86).

Крім того, згідно з повідомлення Інгулецького ВДВС КМУЮ, на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження за судовим наказом 2н-624 від 13.08.2008 року Інгулецького районного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС "ДОКС" боргу в розмірі 34043,30 грн.. У відповідності до ст. 57, ст. 63 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем з метою погашення заборгованості за виконавчим документом було описане та арештоване майно боржника, а саме: автомобіль MITSUBISHI COLT, реєстраційний номер НОМЕР_3, легковий комбі, сріблястий металік, 2007 року випуску. Відповідно до експертної оцінки вартість арештованого майна боржника, що було передане на примусову реалізацію, складає 32011,40 грн. без ПДВ (а.с. 5).

Також встановлено, що у листопаді 2007 року транспортний засіб, який є предметом застави, був пошкоджений, та страхове відшкодування сплачено не на користь ОСОБА_3, а на користь Вигодонабувача - Банку - відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом. Страхове відшкодування на суму 11096,29 грн., платіжним дорученням № 334 від 31.10.2008року перераховано Банку (Вигодонабувачу), який направив їх на погашення заборгованості ОСОБА_3 (а.с. 66, 81, 87).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, в частині первісного позову про розірвання кредитного договору, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. При цьому, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Звертаючись до суду із позовом про розірвання кредитного договору, та в подальшому уточнюючи позовні вимоги, первісний позивач посилається на ті обставини, що при укладанні договору вона не могла передбачити настання фінансової кризи, та не могла припустити збільшення офіційного курсу долара США по відношенню до гривні, подальше виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів, а зі змісту договору не вбачається, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Судом встановлено, що за умовами договору Позичальник ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання сплачувати чергові платежі в іноземній валюті в доларах США; вартість предмета застави визначена в національній валюті гривні та в еквіваленті в доларах США (а.с. 47 зворот, а.с. 48), а Банк має відповідний дозвіл на здійснення операцій в іноземній валюті, що не суперечить ст. 524 та ст. 533 ЦК України. Договір, який укладено між сторонами у справі, містить усі істотні умови, та умови, щодо яких сторони досягли домовленості, недійсність договору прямо не встановлена законом, а сторони не оспорюють його дійсність.

Так, згідно з ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. При цьому, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Наведене свідчить про те, що в момент укладення договору його сторони не лише не керувалися тим, що курс української гривні до долара США протягом строку дії договору залишатиметься стабільним, а навпаки допускали можливість його коливання.

Суд зазначає, що настання світової фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні, у зв'язку з тим, що економічна криза має загальний характер та стосується обох договірних сторін, тому це не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку. При цьому, суд враховує, що така позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі N 6-93цс11, та є обов'язковою в силу положень ЦПК України.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, в частині первісного позову про розірвання кредитного договору, суд виходить з наступного.

Договір є зобов'язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 Цивільного кодексу України).

В силу ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним.

Зі змісту статей 6, 627, 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При цьому, ст. 547 ЦК України встановлено форму правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання, згідно з якою правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Так, згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як вбачається зі змісту п. 5.1, 5.2. укладеного між сторонами у справі договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних платежів з погашення кредиту чи Кредитної лінії, Позичалдьник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення, а за порушення вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2., 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, Позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 10 (десяти)% від суми Кредиту, за кожен випадок (а.с. 49).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, банк взяте на себе зобов'язання виконав в повному обсязі (а.с. 65).

У свою чергу, ОСОБА_3 виконувала умови договору неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 23 липня 2014 року виникла заборгованість, яка становить 25430,22 дол. США та 63884,38 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 16061,63 дол. США; заборгованість по відсоткам - 10368,59 дол. США; заборгованість по пені - 3834,44 дол. США, що в еквіваленті складає 44747,91 грн; заборгованість по штрафам - 1639,80 дол. США, що в еквіваленті складає 19136,47 грн. (а.с. 122-124).

Оскільки ОСОБА_3 на момент закінчення дії договору, так і на момент розгляду справи, не повернула кредитні кошти, надані для придбання транспортного засобу, суд з урахуванням положень ст.ст. 1054, 1048, 530, 536 ЦК України, приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених в частині заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами зустрічних позовних вимог.

Крім того, суд з урахуванням положень ст. 547-549 ЦК України у сукупності з положеннями п. 5.1. договору, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення пені.

Заявлена до стягнення пеня розрахована за останній рік, який передував пред'явленню позову, що кореспондується з положеннями ст.ст. 256, 258, 261 ЦК України, з урахуванням діючої на час виникнення прострочення облікової ставки НБУ, та виражений в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу НБУ.

З представленого розрахунку вбачається, що при визначенні остаточної суми заборгованості за кредитом враховані кошти, сплачені ОСОБА_3 впродовж строку дії Договору, сума страхового відшкодування, яку Банк отримав в якості Вигодонабувача.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 суми штрафу, оскільки належними та допустимими доказами зустрічним позивачем не доведено, що ОСОБА_3 допустила порушення п. 4.3.1, 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10, у зв'язку з чим вимоги в цій частині є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, зустрічний позов підлягає задоволенню частково, а саме з ОСОБА_3 слід стягнути на користь зустрічного позивача заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/419-АП від 17 квітня 2007 року, яка станом на 23 липня 2014 року становить: 15061,63 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2014 року становить 175383,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10368,59 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2014 року становить 120735,75 грн. - заборгованість з відсотків, пені - в розмірі 44747,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір за розгляд первісного позову, підлягає компенсації за рахунок держави у розмірі 229,40 грн., а з ОСОБА_3 як відповідача за зустрічним позовом на користь зустрічного позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 3408,67 грн..

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 524, 532, 526, 536, 549, 629, 1054, 1048, ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 74, 76, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволені уточненого первісного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про розірвання кредитного договору - відмовити в повному обсязі.

Уточнений зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/419-АП від 17 квітня 2007 року, яка станом на 23 липня 2014 року становить: 15061,63 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2014 року становить 175383,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10368,59 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2014 року становить 120735,75 грн. - заборгованість з відсотків, пені - в розмірі 44747,91 грн.

В решті позову - відмовити

Судові витрати за розгляд первісного позову у розмірі 229,40 грн. - компенсувати за рахунок держави

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" судові витрати у розмірі 3408,67 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 26 січня 2015 року .

Суддя: О. В. Чайкіна