АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3521/14-ц 22-ц/774/2070/К/15
Справа №182/3521/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/2070/К/15 суддя Багрова А.Г.
Категорія № 27 (ІІІ) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О,

при секретарі: Петренко К.І.

за участі: представника позивача Бродька Анатолія Івановича, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № NIH0F102610671 від 09.01.2007 року в розмірі 41142,16 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ПриватБанк» посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № NIH0F102610671 від 09.01.2007 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15623,23 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2008 року.

Позивачем було повністю виконано умови зазначеного кредитного договору, в той час як відповідач, в порушення умов вказаного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим за ним накопичилась заборгованість, яка станом на 16.04.2014 року в загальному розмірі складає 41142,16 грн., з яких: 9299,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1250,00 заборгованість по комісії за користування кредитом, 28157,67 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1935,34 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 9299,15 грн. (дев'ять тисяч двісті дев'яносто дев'ять грн. 15 коп.); заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 1250 грн. (одна тисяча двісті п'ятдесят грн.)

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк" понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні 60 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту з'ясування обставин, які мають значення для вирішення спору по суті, поставила питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні пені та штрафів, з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про сплив строку позовної давності, оскільки відповідач особистим підписом засвідчив свою згоду з умовами кредитного договору щодо подовження строку позовної давності до п'ят років, про що йдеться в заяві про видачу кредиту. При цьому зауважив на тому, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_3 здійснено 18.10.2011 року, у зв'язку із чим, на його думку, банк має право звернення з вказаним позовом до суду до 2016 року включно.

Крім того, зазначив, що згідно висновків Верховного суду України, висловлених в рішеннях від 06.11.2013 року по справі №6-116цс13, від 03.09.2014 року по справі №6-100цс14, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12-ма місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, в межах строку позовної давності за основною вимогою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає не в повному обсязі.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № NIH0F102610671 від 09.01.2007 року (а.с.5), за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 09.07.2008 року.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належно не виконав, в результаті чого за ним станом на 16.04.2014 року накопичилась заборгованість в розмірі 41142,16 грн. яка складається з: 9299,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1250,00 заборгованість по комісії за користування кредитом, 28157,67 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1935,34 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи в стягненні заборгованості в частині пені та штрафів (фіксованої та процентної складової) суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку проявної давності для звернення з вказаними позовними вимогами до суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня, це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

До вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст.258 ЦК України).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється за кожним днем (місяцем), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму.

Згідно висновків Верховного суду України, висловлених в рішеннях від 06.11.2013 року по справі №6-116цс13, від 03.09.2014 року по справі №6-100цс14, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12-ма місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, в межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

У відповідності до п. 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, у разі порушення позивальником будь-якого із зобов'язань Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені з ОСОБА_3 та вважає, що в межах річного строку пеня складає 5091,28 грн., крім того даний розмір пені в межах річного строку, підтверджується довідкою про розрахунок пені за 365 днів (а.с.79).

У відповідності до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.4) процентну складову штрафу банк розраховував з урахуванням: заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 9299,15 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1250,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 28157,67 грн., що в загальному розмірі становить 38706,82 грн., тобто 5% від вказаної суми складає 1935,34 грн. Таким чином, колегія суддів, враховуючи, що сума пені в межах річного строку позовної давності складає 5091,28 грн., вважає, що процентна складова в такому випадку становитиме 728,02 грн. виходячи з розрахунку 5-ти процентів від загальної суми заборгованості що підлягає стягненню - 15640,43 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції узгодження сторонами збільшення строку позовної давності до п'яти років, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду в цій частині. Зокрема колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведення позивачем факту погодження відповідачем збільшення строку позовної давності, оскільки наявні в матеріалах справи умови надання споживчого кредиту фізичним особам не підписано позичальником, вони не датовані, отже не зрозуміло чи не змінювались вказані умови після укладення сторонами кредитного договору, до того ж в заяві позичальника про збільшення строку позовної давності не йдеться.

В іншій частині рішення не оскаржене, у зв'язку з чим не переглядається судом апеляційної інстанції.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення, припустився порушення норм матеріального права, у зв'язку із чим рішення суду в частині відмови в стягненні пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором та штрафу (фіксованої частини і процентної складової) підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» пені, штрафів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» пеню в розмірі 5091,28 грн., а також штраф 500,00 грн. (фіксована складова) та 1935,34 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 205,72 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: