АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача Задорожної Л.М.

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца» ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца», ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонанца» про визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонанца» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №760/7804/2013
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2792/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ «Західінкомбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца», ОСОБА_6, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі 8377989 гривень 18 копійок та 814594,06 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21 травня 2007 року між ТОВ «КБ «Західінкомбанк», правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк», та ТОВ «Бонанца» було укладено кредитний договір №2105/07-612 відповідно до якого банк надав товариству кредит у вигляді відкриття відкличної поновлювальної кредитної лінії в розмірі 200000 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних з терміном користування до 20 травня 2012 року включно.

В подальшому умови вказаного кредитного договору неодноразово змінювались, про що між сторонами укладались додаткові угоди, відповідно до останніх з яких, а саме від 23 січня 2008 року розмір кредитної лінії збільшено до 1360000 доларів США та від 24.11.2008 року відсоткову ставку за користування кредитними коштами в гривні змінено з 17% річних з нарахуванням індексу інфляції за попередній місяць на 23% річних з нарахуванням індексу інфляції на попередній місяць.

В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки №2105/07-1 від 21 травня 2007 року та між банком і ОСОБА_5 укладено договір поруки №2105/07-02 від 21 травня 2007 року.

Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору ТОВ «Бонанца» за останнім утворилась заборгованість в розмірі 8377989 гривень 18 копійок та 814594, 06 доларів США, в тому числі: непогашений кредит в сумі 2754300 гривень та 814594,06 доларів США, несплачені проценти по кредиту в сумі 2630406 гривень 56 копійок та 2473310 гривень 88 копійок, штраф від несплаченої суми заборгованості за відсотками в сумі 510371 гривня 74 копійка та несплачена сума за розрахунково-касове обслуговування в сумі 9600 гривень.

Оскільки відповідачі в добровільному порядку відмовляються погашати вказану заборгованість, то банк змушений звернутись до суду з даним позовом.

В свою чергу відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заявили зустрічні позови, в яких просили визнати припиненою поруку за договорами поруки №2105/07-1 від 21 травня 2007 року та №2105/07-02 від 21 травня 2007 року, посилаючись на положення ст. 559 ЦК України, якою встановлено, що порука припиняється після закінчення строку встановленого в договір поруки, а у разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вказують, що в ПАТ «Західінкомбанк» виникло право заявити вимогу до поручителів з моменту настання граничного терміну виконання зобов'язання за кредитним договором, а саме з 20 травня 2012 року, протягом наступних шести місяців, проте банк не скористався таким правом аж до подання позовної заяви до суду - 11 квітня 2013 року, а отже зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за договорами поруки №2105/07-1 від 21 травня 2007 року та №2105/07-02 від 21 травня 2007 року слід визнати припиненими.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца», ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца» на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» 6319248 гривень 20 копійок заборгованості за кредитом.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца» на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» 814594 доларів США 06 центів США заборгованості за кредитом.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца» на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» 3441 гривню 00 копійок судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонанца», про визнання договору поруки припиненим, задоволено.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_6 за договором поруки №2105/07-1 від 21 травня 2007 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь ОСОБА_6 229 грн. 40 коп. судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонанца», про визнання договору поруки припиненим, задоволено.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_5 за договором поруки №2105/07-2 від 21 травня 2007 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на користь ОСОБА_5 229 грн. 40 коп. судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца» ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та не вірно встановлено факти, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діють на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтримали доводи апеляційної скарги директора ТОВ «Бонанца».

Представник позивача Задорожна Л.М., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Західінкомбанк», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ТОВ «Бонанца» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (т.2 а.с.93), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21 травня 2007 року між ТОВ «КБ «Західінкомбанк», правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк», та ТОВ «Бонанца» було укладено кредитний договір №2105/07-612 відповідно до якого банк надав товариству кредит у вигляді відкриття відкличної поновлювальної кредитної лінії в розмірі 200000 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних з терміном користування до 20 травня 2012 року включно.

В подальшому умови вказаного кредитного договору неодноразово змінювались, про що між сторонами укладались додаткові угоди, відповідно до останніх з яких, а саме від 23 січня 2008 року розмір кредитної лінії збільшено до 1360000 доларів США та від 24 листопада 2008 року відсоткову ставку за користування кредитними коштами в гривні змінено з 17% річних з нарахуванням індексу інфляції за попередній місяць на 23% річних з нарахуванням індексу інфляції на попередній місяць.

В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки №2105/07-1 від 21 травня 2007 року та між банком і ОСОБА_5 укладено договір поруки №2105/07-02 від 21 травня 2007 року.

Відповідно до розрахунків заборгованості, внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору ТОВ «Бонанца» за останнім утворилась заборгованість в розмірі 8377989 гривень 18 копійок та 814594,06 доларів США, в тому числі: не погашений кредит в сумі 2754300 гривень та 814594,06 доларів США, несплачені проценти по кредиту в сумі 2630406 гривень 56 копійок та 2473310 гривень 88 копійок, штраф від несплаченої суми заборгованості і відсотками в сумі 510371,74 гривні та несплачена сума за розрахунково-касове обслуговування в сумі 9600 гривень (т.1 а.с. 76-99).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позичальник - відповідач ТОВ «Бонанца», скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував - не сплачував проценти та не здійснював повернення кредиту згідно з графіком.

Зважаючи на невиконання відповідачем ТОВ «Бонанца», умов договору за останнім утворилась заборгованість в розмірі 8377989 гривень 18 копійок та 814594,06 доларів США, в тому числі: не погашений кредит в сумі 2754300 гривень та 814594,06 доларів США, несплачені проценти по кредиту в сумі 2630406 гривень 56 копійок та 2473310 гривень 88 копійок, штраф від несплаченої суми заборгованості і відсотками в сумі 510371,74 гривні та несплачена сума за розрахунково-касове обслуговування в сумі 9600 гривень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

В частині припинення договорів поруки рішення суду не оскаржувалось, а тому апеляційний суд, виходячи з наданих йому повноважень, не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонанца» ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: