Справа № 345/2018/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2275/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойко М. Я.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства державна студія «Калуське міське телебачення», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача-Калуська міська рада Івано-Франківської області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом Комунального підприємства державна студія «Калуське міське телебачення», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача-Калуська міська рада Івано-Франківської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтувала тим, що наказом №36 від 26.03.2015 року її було звільнено з посади головного редактора у відповідача, однак фактичний розрахунок було проведено тільки 06.04.2015 року. У зв'язку з цим позивач просила стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із Комунального підприємства державна студія «Калуське Міське телебачення» в користь ОСОБА_2 - 639 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 350 грн. судових витрат.

Стягнуто із Комунального підприємства державна студія «Калуське міське телебачення» - 243 , 60 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 зазначає, що стягуючи на її користь середній заробіток, за весь час затримки розрахунку, суд першої інстанції неправомірно виходив із кількості робочих днів, а не календарних.

Крім того, судом не було враховано, що кожного року Міністерство соціальної політики України визначає кількість робочих днів у кожному календарному місяці. Так в грудні 2014 року та в січні 2015 року загалом було 43 робочих дні, а судом при розрахунку фактично зазначено 44 дні ( 22 робочі дні помножено на 2 місяці).

Також апелянт вказує, на невірне вирішення судом питання стягнення судових витрат за надання юридичної допомоги. Зокрема, до 20.08.2015 року представник брав участь в судових засіданнях, окрім цього ним виконувалась інша робота під час ведення справи. Однак суд помилково вважав, що подана представником заява про розгляд справи у його відсутності, спростовує факт надання правової допомоги.

З цих підстав рішення суду першої інстанції, апелянт просила змінити, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги підтримала з тих же мотивів, що зазначені у апеляційній скарзі.

Представники Комунального підприємства державна студія «Калуське міське телебачення» та Калуської міської ради Івано-Франківської області, будучи належно повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає, до задоволення частково , виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наказу №36 від 26.03.2015 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Судом також вірно встановлено, що всупереч вимогам ст.116 КЗпП України повний розрахунок з позивачем при звільненні було проведено тільки 06.04.2015 року (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Механізм здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 (далі - Порядок), згідно з яким середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 п. 8 розділу IV Порядку).

Таким чином, під час проведення указаного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата.

А тому, доводи апелянта в частині стягнення середнього заробітку за календарні, а не робочі дні, суперечать вимогам закону, а тому не приймаються судом до уваги.

Таким чином з часу звільнення позивача по день фактичного розрахунку пройшло 6 робочих днів.

Разом з тим, обчислюючи середньомісячний заробіток, суд першої інстанції, помилково та всупереч Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 взяв до уваги повні відпрацьовані місяці роботи у грудні 2014 року та січні 2015 року, незважаючи на те, що звільнення відбулось в березні 2015 року.

Згідно довідки №17 від 25.03.2015 року виданої відповідачем середньомісячний заробіток 2360,42 грн.(за січень 2015 року)+2040,34 грн. (за лютий 2015 року)=4400,76 грн.

4400,76 грн.(середньомісячний заробіток) : 33 робочих дні = 133,35 грн.

133.35 грн. ? 6 (робочих днів) = 800,10 грн.

Таким чином на користь позивача підлягала до стягнення сума 800, 10 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Що стосується доводів апелянта в частині невірного вирішення судом питання судових витрат, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду були надані квитанція № 0002122 на суму 350 грн. за складання позовної заяви та квитанція № 0002128 на суму 1500 грн. за представництво інтересів у суді.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції стягнуто на користь позивача 350 грн. витрат на правову допомогу (пов'язаних із складанням позовної заяви). Що стосується представництва інтересів позивача безпосередньо у суді, то з матеріалів справи, зокрема журналу судового засідання вбачається, що представник позивача ОСОБА_3 протягом розгляду судом справи брав участь в судовому засіданні 19.06.2015 року тривалістю 6 хв. В подальшому розгляд справи проводився без участі представника. Таким чином, виходячи з вищевказаної постанови КМУ №590 від 27.04.2006 року до відшкодування підлягають 48,72 грн. за 6 хв. роботи

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає до зміни в частині стягнення сум на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 грошових сум змінити.

Стягнути із Комунального підприємства державна студія «Калуське Міське телебачення» в користь ОСОБА_2 - 800 грн.10 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 398 грн. 72 коп. судових витрат.

В решті рішення Калуського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року залишити без зміни.

Рішення набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.М. Васильковський

А.Ю. Малєєв