АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1603/2015 головуючий у 1-ій інстанції -Лісовська О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Шахової О.В.,

суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісова пісня» про захист прав споживача

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСББ «Лісова пісня» звернулося до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувало тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1.

За період з вересня 2013 року по квітень 2014 року включно відповідач отримав від позивача житлово-комунальні послуги на загальну суму 3905, 28 грн., проте їх вартість у повному обсязі не сплатив, у зв‛язку з чим виник борг,який відповідач добровільно не сплачує. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСББ "Лісова пісня" заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 3 905, 28 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з позовом ОСББ відповідач ОСОБА_2 в вересні 2014 року звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСББ "Лісова пісня" не уклало з ним Договір про надання житлово-комунальних послуг. На його вимогу ОСББ направило проект типового Договору, але він з таким змістом договору не погодився, надавши свої зауваження. В подальшому пропозиції на укладення Договору не надходило. Також позивач не погоджується із розміром нарахувань за опалювання, вважає його вартість необгрунтованою. На підставі викладеного позивач за зустрічним позовом просив :

- визнати проекти Договору про надання послуг з утримання будинків, прибудинкових територій та житлово-комунального обслуговування та Договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що були йому надані ОСББ, такими, що не відповідають вимогам типових договорів;

- визнати пропозиції укладення з ним Договору ОСББ "Лісова пісна" незробленою;

- зобов'язати ОСББ "Лісова пісня" підготувати та надати йому на ознайомлення проекти Договору про надання послуг з утримання будинків, прибудинкових територій та житлово-комунального обслуговування, який міститиме в тому числі вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, та Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення,що відповідали б вимогам типових;

- визнати протиправним намір ОСББ "Лісова пісня" стягнути з нього плату за консьєржну

службу у розмірі 240, 00 грн.;

- у разі ненадання ОСББ "Лісова пісня" помісячних показників теплового лічильника методики розрахунку плати за опалення, яка б відповідала чинному законодавству,визнати безпідставними вимогам позивача про стягнення з нього 75, 92 грн. за опалення приміщення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року позов ОСББ «Лісова пісня» задоволено та стягнуто на користь ОСББ з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 939,20 коп. Витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 коп.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову та про відмову в позові ОСББ «Лісова пісня».

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що судом не вірно оцінені докази в справі та безпідставно не прийнято його доводи, щодо невиконання ОСББ «Лісова пісня» обов'язків щодо підготовки та оформлення договору про надання житлово-комунальних послуг, надання ОСББ неякісних послуг з перевищенням встановлених тарифів. Окрім цього,апелянт посилається на те, що судом безпідставно та на порушення закону стягнуто з нього на користь ОСББ витрати на правову допомогу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з‛явився,про розгляд справи повідомлений за законом належно, проте про причини неявки не повідомив,проте його неявка не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Представник ОСББ «Лісова пісня» проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотримання закону,просив апеляційну скаргу відхилити,а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення представника ОСББ «Лісова пісня»,перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник багатоквартирного будинку, зобов'язаний відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про ОСББ" у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору.

Згідно із ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду,фонду ЖБК,а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обов'язковим дотримання Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями,які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що балансоутримувач будинку, споруди житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтером статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно п. 1.1 Статуту ОСББ «Лісова пісня», затвердженого протоколом Загальних зборів учасників від 27.04.2012 року (а.с. 9-14), об'єднання створено власниками жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

Згідно із п. 2.4 Статуту для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків Об'єднання має право:вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених законом та Статутом Об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень та орендарів,а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів;звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодувати завдані збитки, своєчасно та в повному обсязі сплачувати всі встановлені законодавством та статутом Об'єднання платежі та внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів.

На виконання своїх обов'язків, передбачених Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Статутом, ОСББ "Лісова пісня" було укладено договори на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі з ПАТ "АК "Київводоканал" та на постачання теплової енергії у гарячій воді з ПАТ "Київенерго" та отримувало,відповіно,зазначені послуги.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та значиться в ній зареєстрованим (а.с.40-42).

За період з вересня 2013 року по квітень 2014 року включно відповідачем були отримані житлово-комунальні послуги на загальну суму 3905, 28 грн., частину з яких ( в сумі 1 939,20 грн.) відповідач сплатив, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.50).

Задовольняючи позовні вимоги ОСББ «Лісова пісня» суд першої інстанції виходив з їх доведеності та того, що об'єднання має статус управителя будинку АДРЕСА_1, належно виконує покладені на нього зобов'язання, в той час як ОСОБА_2,отримавши комунально-житлові послуги свій обов'язок щодо повної та своєчасної їх оплати не виконує і не бажає добровільно сплатити існуючу заборгованість.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 судом не встановлено відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України належних доказів на їх підтвердження і суд вважав, що відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджували б факт невиконання чи неналежного виконання обов'язків ОСББ "Лісова пісня" у наданні житлово-комунальних послуг, що дало б підстави для звільнення його від сплати платежів.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів,колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду та вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про невірність висновків суду щодо застосування методик нарахувань за житлово-комунальні послуги, ці доводи були перевірені судом першої інстанції і колегія суддів з ними погоджується.

Так, суд виходив з того, що, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахунком книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 66-68 Житлового кодексу України плата за користування житлом обчислюється із загальної площі квартири, плата за комунальні послуги нараховується за затвердженими в установленому порядку тарифами, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ЗУ Законом України "Про ОСББ" тарифи за житлово-комунальні послуги по будинку АДРЕСА_1 були затверджені загальними зборами ОСББ "Лісова пісня", згідно витягу з протоколу загальних зборів членів ОСББ "Лісова пісня" від 15.09.2011 року (а.с. 23).

Стосовно доводів відповідача щодо стягнення з нього плати за консьєржну службу, суд правомірно виходив з того, що тариф у розмірі 40 грн. з квартири був затверджений рішенням загальних зборів ОСББ (а..с.23).

Судом першої інстанції належно перевірено та надано оцінку твердженням відповідача про те, що сторонами не був укладений договір про надання послуг та встановлено, що ОСББ неодноразово зверталося до нього із пропозицією укласти договір,що підтверджується відповідними листами (а.с. 79-80).

Згідно із ст. 9 Закону України "Про ОСББ" власники приміщень, які не є членами ОСББ (відповідач), можуть укладати з Об'єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах. В даній нормі права зазначається, що укладення угоди для власника приміщення є правом, а не обов'язком.

Відповідно до ст. 22 Закону "Про ОСББ" відмова від укладання договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається.

Відповідно до вимог Закону України "Про захист прав споживачів" під терміном "договір" розуміється усна чи письмова угода між споживачем і виконавцем послуг. При цьому Закон передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів, тобто, рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, які щомісячно виставляються позивачем для відповідача, отриманих них послуг та які відповідач періодично оплачував, погоджуючись таким чином на існування цивільно-правових відносин між сторонами.

З урахуванням зазначених норм, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що квартира АДРЕСА_1 є придатною для проживання, підключена до системи централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, відповідачу надавалися послуги, зокрема, з опалення та утримання будинку, що не було спростовано в судовому засіданні відповідачем, і не дивлячись на відсутність письмового договору між ОСББ "Лісова пісня" та відповідачем ОСОБА_2 склалися договірні відносини. Оплата по факту надання послуг, яку проводив відповідач, судом прийнята як дія по прийняттю пропозиції та засвідчує про встановлення фактичних договірних відносин з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Колегією суддів не вбачає також порушень судом першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача витрат на правову допомогу,оскільки судом вірно встановлені відповідні обставини та застосовано закон який підлягає до застосування

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Судом встановлено,що між позивачем ОСББ "Лісова пісня" та АО "Український адвокат" 08.01.2014 року було укладено Договір про надання юридичної допомоги (а.с.38). 10.03.2014 року між вказаними сторонами була укладена Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги від 08.01.2014 року (а.с.59-60). Під час розгляду справи в якості представників позивача приймали участь у судових засіданнях адвокати Адвокатського об'єднання "Український адвокат" ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За надані АО "Український адвокат" юридичні послуги ОСББ "Лісова пісня" було сплачено 1000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.04.2014 року (а.с.39) та актом приймання-передачі наданих послуг від 10.08.2014 року, підписаного сторонами від 08.01.2014 року (а.с.61).

Згідно діючого законодавства, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною і особою, яка надає правову допомогу,апри визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

При визначенні обґрунтованого розміру гонорару беруть до уваги такі фактори:обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання дорученням; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення;вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі;необхідність виїзду у відрядження;важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт;особливі або додаткові вимоги клієнта щодо строків виконання доручення;характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом;професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні Жоден з цих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв'язку щодо обставин кожного конкретного випадку.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З огляду на встановленесуд першої інстанції вірно,та у відповідності до закону вважав розмір витрат на правову допомогу, зазначений позивачем, таким, що відповідає обсягу виконаних робіт.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують та є такими, що не тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів, з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді