Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 січня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 грн. зі сплатою 19,5 % на рік з кінцевим терміном повернення до 22 січня 2013 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 23 січня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, проте, позичальник умови договору порушив, внаслідок чого заборгованість за кредитом становить 68 809,62 грн. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк». Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 809,62 грн.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 вересня 2013 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 68809,62 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач створив перешкоди ОСОБА_3 у виконанні взятих ним зобов'язань за кредитним договором. У відповідачів відсутня вина у невиконанні грошових зобов'язань. ПАТ «Дельта Банк» не надало суду належних і допустимих доказів щодо детального розміру заборгованості.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна.

Установлено, що 23 січня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 грн. зі сплатою 19,5 % на рік з кінцевим терміном повернення до 22 січня 2013 року.

З метою забезпечення виконання основного кредитного зобов'язання, 23 січня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі та надав відповідні грошові кошти.

Проте, ОСОБА_3 умови договору порушив, внаслідок чого заборгованість за кредитом становить 68 809,62 грн.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк».

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем таких доказів відповідачам надано не було.

Однак, апеляційним судом при ухваленні рішення не в повному об'ємі встановлені обставини справи та не перевірено належних доказів на підтвердження цих обставин.

В матеріалах справи містяться докази передачі активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь позивача, зокрема і кредитних зобов'язань ОСОБА_3

В позовній заяві банк зазначив, що неодноразово направляв позичальнику повідомлення про наявність боргу.

Банк також послався на реєстр поштових відправлень, яким направлялося повідомлення про заміну кредитора.

Разом з тим, апеляційним судом не перевірено доказів направлення ОСОБА_3 повідомлень про заміну кредитора в зобов'язанні та не витребувано цих доказів.

Крім того, відповідно до вимог статей 512, 514 ЦК України заміна кредитора передбачена нормами права, яка, з урахуванням вимог ст. 516 ЦК України, здійснюється без згоди боржника.

Враховуючи вищевказані норми права, неналежне повідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору.

Проте, позичальник не проводив погашення заборгованості за кредитними договорами ні ТОВ «Український промисловий банк», ні ПАТ «Дельта Банк», про що свідчить наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості.

Суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки цим доказам, не встановив дійсних прав та обов'язків сторін, не визначив обсяг відповідальності боржника та дійшов передчасного висновку про фактичне звільнення боржника від відповідальності по сплату кредиту взагалі.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовано норми матеріального й процесуального права.

Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на суд апеляційної інстанції покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська