№521/4125/15-ц
№2/521/2983/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2015р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання за нею право приватної власності у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловіка ОСОБА_5 на 7/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1 м. Одесі, що складається літня кухня «А» - 1-1, площею 12,3 кв.м., 1-2 житлова, площею 15,8 кв.м., 1-3 житлова, площею 22,2 кв.м., 1-4 ванна, площею 3,5 кв.м., 1-5 коридор, площею 4,4 кв.м., 1-6 житлова, площею 12,0 кв.м., 1-7 котельна площею 1,6 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., житловою 50,0 кв.м. та господарських споруд: погреб, сарай літ. «И», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «З», гараж літ. «М», що знаходяться на земельній ділянці площею 0,0418, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до розрахунку ОМБТІ та РОН Одеської міської ради часток у домоволодінні АДРЕСА_1 у м. Одесі, визначені частки у співвласності, а саме ОСОБА_5 - 7/10 частин, замість раніше зареєстрованих 33/50, а ОСОБА_6 - 3/10 частин, замість раніше зареєстрованих 2/5. ОСОБА_5 належали та були зареєстровані 33/50 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П'ятою Одеською держнотконторою 08.05.1984 року. Право власності на вищевказану частку було зареєстровано за ним в КП «БТІ та РОН» 19.06.1984 року. Під час придбання частини домоволодіння ОСОБА_5 уклав заяву - згоду з приводу користування та меж земельної ділянки, на якій побудовані будівлі. Ця заява посвідчена 05.01.2008 року нотаріусом. До заяви додається схема розподілу земельної ділянки, у відповідності до якої у його користуванні знаходиться земельна ділянка площею 418,17 кв.м., що підтверджується копією заяви та схеми розподілу. Вона вступила у зареєстрований шлюб з ОСОБА_5 та перейшла на прізвище ОСОБА_1 з ОСОБА_1. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 Вищевказану частину домоволодіння вони придбали у 1984 році на сумісні кошти. Вона ОСОБА_1, її чоловік, ОСОБА_5 та їх син ОСОБА_3 зареєструвалися у домоволодінні АДРЕСА_1 Вони по теперішній час сплачують необхідні платежі по утриманню домоволодіння, підтримують його у належному санітарно-технічному стані та зареєстровані у домоволодінні. Таким чином, вони як співвласники належним чином користуються своїми правами та виконують обов'язки власників. Через збільшення складу їх родини вони зробили певні покращення їх житлових умов. 04.09.2013 року земельна ділянка, на якій розташована належна їй частина будівлі отримана ОСОБА_5 у власність. Право власності на ім'я ОСОБА_5 на землю зареєстровано у Державному реєстрі речових прав. 14.02.2014 року у відповідності до витягу з Державного земельного кадастру наданий кадастровий номер НОМЕР_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року її чоловік ОСОБА_5 помер. У відповідності до закону вони звернулися до нотаріусу з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. 14.03.2015 року вона отримала довідку №485/02-14 від нотаріусу П'ятої Одеської держнотконтори щодо неможливості видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови є та обставина, що змінилися частки у співвланості, які не зареєстровані після перереєстрації.

Просить суд визнати за нею право приватної власності у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловіка ОСОБА_5 на 7/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що складається літня кухня «А» - 1-1, площею 12,3 кв.м., 1-2 житлова, площею 15,8 кв.м., 1-3 житлова, площею 22,2 кв.м., 1-4 ванна, площею 3,5 кв.м., 1-5 коридор, площею 4,4 кв.м., 1-6 житлова, площею 12,0 кв.м., 1-7 котельна площею 1,6 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., житловою 50,0 кв.м. та господарських споруд: погреб, сарай літ. «И», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «З», гараж літ. «М», що знаходяться на земельній ділянці площею 0,0418.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву вх.. 12065 від 25.03.2015 року, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу в його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.09.1979 року (а.с. 7).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.12).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.05.1984 року, посвідченого нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в КП «БТІ та РОН» під № 16788 стр.52 кн.172 19.06.1984 року ОСОБА_5 придбав у власність у гр. ОСОБА_8 33/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, який складається в цілому з одного кам'яного житлового будинку, загальною житловою площею 42,1 кв.м., з надвірними будівлями: Г - вбиральня, Д - сарай, Е - навес, № І-8 - огражденіє, І-П - мощеніе, розташованого на земельній ділянці 575 кв.м та в користування гр. ОСОБА_5 перейшло з зазначеного на плані літ.А: 1-3 - житлова кімната, житловою площею 22,0 кв.м., І-І- веранда, 1-2 - кухня, 1-4 - ванна, Д-сарай, Е - навес, Г - вбиральня (а.с. 8-9).

Відповідно до заяви від 05.01.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було встановлено порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 згідно схеми розподілу земельної ділянки наступним образом: ОСОБА_5 було передано в користування земельну ділянку площею 418,17 кв.м. зовнішні межі між літерами: Б-В-Г-Д-Є-Ж-З-І-П-О-Н-М-Б, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; ОСОБА_4 було передано земельну ділянку площею 189,34 кв.м., зовнішні межі під літерами: А-Б-М-Н-О-П-І-Й-К-Л-А, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.13).

Право власності на ім'я ОСОБА_5 на землю зареєстровано у Державному реєстрі речових прав та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на а.с.20 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.21-23).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 24).

Після смерті ОСОБА_5 позивач у встановлений законом строк звернулась до П'ятої Одеської державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки - 1261 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до листа Державного нотаріусу П'ятої Одеської державної нотаріальної контори від 14.03.2015 року № 485/02-14 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно довідки №451216.67 від 26.01.2015 року (а.с.29) про реєстрацію права власності домоволодіння під АДРЕСА_1 33/50 частки (вказана частка підлягала перереєстрації на 7/10 часток відповідно до розрахунку ідеальних часток № 76.131 від 05.09.2002 року (а.с.27)) за померлим ОСОБА_5, 2/5 частки (вказана частка підлягає перереєстрації на 3/10 часток відповідно до розрахунку ідеальних частко №76.131 від 05.09.2002 року (а.с.27)) за ОСОБА_6 У зв'язку з чим ОСОБА_5 повинен був звернутися до органів державної реєстрації для проведення поточної реєстрації, у зв'язку зі зміною його частки та привести свої документи на частку вищезазначеного домоволодіння у відповідність (а.с.26).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 443/2014 до майна ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_1 було подано заяву до П'ятої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_5

Також з матеріалів спадкової справи № 443/2014 до майна ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5, крім ОСОБА_1 є ще два спадкоємці ОСОБА_9 та ОСОБА_3, які доводились померлому дітьми та відповідно до заяв від 17.12.2014 року №433 і від 14.03.2015 року № 210 ОСОБА_9 та ОСОБА_3 відмовились від належних їм часток в спадщині на користь дружини померлого ОСОБА_1

Крім цього, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 443/2014 до майна ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки під АДРЕСА_1, яку було передано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_5

Таким чином, з вищевикладеного суд приходить до висновку, що іншої форми захисту прав спадкоємця на спадкове майно у вигляді спірної частини домоволодіння, окрім визнання права власності на спадкове майно, позивач не має, а тому позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом має бути задоволено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10-15, 60, 88, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 182, 328, 392, 1218, 1223, 1258, 1261-1265, 1268, 1270, 1297 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловіка ОСОБА_5 на 7/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Одесі, що складається з: літ. «А» - 1-1 кухня, площею 12,3 кв.м., 1-2 житлова, площею 15,8 кв.м., 1-3 житлова, площею 22,2 кв.м., 1-4 ванна, площею 3,5 кв.м., 1-5 коридор, площею 4,4 кв.м., 1-6 житлова, площею 12,0 кв.м., 1-7 котельна площею 1,6 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., житловою 50,0 кв.м. та господарських споруд: погреб, сарай літ. «И», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «З», гараж літ. «М», що знаходяться на земельній ділянці площею 0,0418 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: