РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Волошиній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя зазначивши, що з 20 грудня 2003 року вона проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2013 року розірвано.

В період спільного сімейного з відповідачем проживання, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивач народила сина ОСОБА_3.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що у період шлюбу нею та відповідачем за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1, орієнтовною вартістю 153 600,00 грн.

З урахуванням вказаних вище обставин позивач з даним позовом звернулася до суду.

Представник позивача у судове засідання з'явилася, позов підтримала та просила задовольнити, в подальшому надала до суду заяву, відповідно до якої справу просила розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково, проти стягнення з нього судового збору у сумі 1 536,00 грн. заперечував, в подальшому у судові засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2013 року, зареєстрований між сторонами 20.12.2003 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції шлюб, розірвано.

В період шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_1 місті Кіровограді, що підтверджується Договором купівлі - продажу від 15.08.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою В.В.

Згідно з архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» № 112762 від 04.12.2014 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 місті Кіровограді, відповідно до Договору купівлі - продажу від 15.08.2006 року, зареєстровано за ОСОБА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ст. ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 79, 88, 158, 169, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири по АДРЕСА_1 в м. Кіровограді.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири по АДРЕСА_1 в м. Кіровограді.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,00 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко