Справа № 148/183/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тульчинського районного суду Вінницької області справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Холодівської сільської ради Тульчинського району про скасування рішення виконкому, визнання свідоцтва про право власності недійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконкому Холодівської сільської ради Тульчинського району про скасування рішення виконкому, визнання свідоцтва про право власності недійсним та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги наступним. В 1959 році його батьки ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 побудували житловий будинок з верандою та вхідним майданчиком, розташований в с. Холодівка, вул. Шкільна, 10. В 1960 році батьки побудували біля будинку сарай, а в 1976 році закінчили будувати літню кухню. Даний будинок відносився до суспільної категорії колгоспного двору. По завершенню будівництва виконкомом Холодівської сільської ради 4 серпня 1979 року було видано свідоцтво №180 про право особистої власності на домоволодіння, а саме, на житловий будинок, розташований по вул. Шкільна, 10 в с. Холодівка Тульчинського району, в якому вказано, що дане домогосподарство відноситься до суспільної категорії колгоспного двору, головою якого являється ОСОБА_2, тобто, батько позивача.

15 квітня 1991 року колгоспні двори було ліквідовано. На момент ліквідації колгоспних дворів в будинку №10 по вул. Шкільна в с. Холодівка були зареєстровані (приписані) та проживали позивач та його батько ОСОБА_2, так як мати позивача на той час уже померла. Сестра позивача ОСОБА_4 (дошлюбне Костюк) проживала в місті Тульчині, де і була зареєстрована. В 1992 році в сестри народився син ОСОБА_5. 2 квітня 1994 року батько позивача ОСОБА_2 помер. На момент смерті батька без реєстрації шлюбу з ними проживала, не будучи прописана (без реєстрації) ОСОБА_6. Заповітного розпорядження батько не склав. Після смерті батька позивач прийняв його спадщину за законом як спадкоємець першої черги, так як на момент смерті він проживав разом із батьком. А на даний час позивач вирішив оформити своє право власності на спадковий будинок №10, розташований по вул. Шкільна в с. Холодівка Тульчинського району, маючи на руках свідоцтво №180 про право особистої власності на домоволодіння, розташоване по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка. На підставі запиту Тульчинської державної нотаріальної контори він звернувся в Тульчинське бюро технічної інвентаризації, де йому було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 листопада 2002 року, видане на підставі рішення виконкому Холодівської сільської ради на підставі рішення виконкому №46 від 12 листопада 2002 року. Відповідно до даного свідоцтва власниками в рівних частках житлового будинку №10 загальною площею 79,0м2, житловою площею 45,5м2, з верандою та господарськими будівлями, розташованого по вул. Шкільна в с. Холодівка, значаться: ОСОБА_1, тобто, позивач, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, станом на 15 квітня 1991 року в даному будинку проживав тільки позивач з батьком. Про те, що було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 листопада 2002 року, позивачу відомо не було.

Позивачем було витребувано копію рішення виконкому Холодівської сільської ради від 12 листопада 2002 року за №46. З районного архіву він отримав дане рішення виконкому, але в ньому номер рішення 46 виправлено на №47. В даному рішенні вказано, що за заявою ОСОБА_7 (яка на той час була уже ОСОБА_4), прийнято рішення оформити право приватної спільної часткової власності на житловий будинок по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка за головою двору ОСОБА_8, за ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_4. Про існування даного рішення позивачу теж відомо не було.

Відповідно до діючого закону станом на 15.04.1991 року на момент ліквідації колгоспних дворів право на рівні частки у спільному майні колгоспного двору мають ті члени колгоспного двору, які проживали в цьому колгоспному дворі станом на 15.04.1991 року. Станом на 15.04.1991 року в домогосподарстві по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка проживав позивач та його батько ОСОБА_2. А тому, саме позивач і його батько мали право власності в рівних частках на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка. А тому, і рішення виконкому Холодівської сільської ради №47 (46) «Про оформлення права приватної власності на кожного члена бувшого колгоспного двору по вул. Шкільна №10» від 12 листопада 2002 року, і свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 листопада 2002 року, видане на підставі рішення виконкому Холодівської сільської ради від 12 листопада 2002 року - є незаконними і такими, що підлягають скасуванню. Відповідно до Закону позивач має право на отримання у власність ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в с. Холодівка, по вул. Шкільна №10.

Так як про існування рішення виконкому Холодівської сільської ради №47 (46) «Про оформлення права приватної власності на кожного члена бувшого колгоспного двору по вул. Шкільна №10» від 12 листопада 2002 року, і свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка від 12 листопада 2002 року позивачу не було відомо, строк звернення з позовом до суду ним пропущено по поважній причині.

Оскільки на даний житловий будинок право власності було зареєстровано ще в 1979 році та видано свідоцтво №180 про право особистої власності на домоволодіння, зареєструвати за собою право власності на ? частину житлового будинку №10 по вул. Шкільна в с. Холодівка, та отримати свідоцтво про право власності він не може. Видача свідоцтв та реєстрація прав на нерухоме майно покладено на ОСОБА_9 реєстраційну службу. ОСОБА_9 реєстраційна служба відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» має право зареєструвати право власності та видати свідоцтво про право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями тільки тоді, коли право власності на обєкт нерухомого майна реєструється вперше. А тому, отримати в ОСОБА_9 реєстраційній службі свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку №10 по вул. Шкільна в с. Холодівка, позивач не може. Тільки в судовому порядку за ним, як членом колишнього колгоспного двору, може бути визнано право власності на ? частину вказаного житлового будинку.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд скасувати рішення №47 (46) виконкому Холодівської сільської ради від 12 листопада 2002 року «Про оформлення права приватної власності на кожного члена бувшого колгоспного двору по вул. Шкільна №10»; визнати свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане виконкомом Холодівської сільської ради 12 листопада 2002 року, відповідно до якого право власності на житловий будинок №10 загальною площею 79,0 м2, житловою площею 45,5 м2, з верандою та господарськими будівлями, розташований по вул. Шкільна в с. Холодівка, визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 в рівних частках, - визнати недійсним; скасувати державну реєстрацію прав власності по 1/3 частині, зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок №10, по вул. Шкільна в с. Холодівка, видане виконкомом Холодівської сільської ради 12 листопада 2002 року, - за ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_4; визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку, позначеного літерою «А», загальною площею 79,0 м2, житловою площею 45,5 м2, з верандою, позначеною літерою «а», з вхідним майданчиком, позначеним літерою «а1», та на відповідну частину господарських будівель і споруд: літньої кухні з погребом, позначеної літерою «Б»; сараю, позначеного літерою «В»; туалету, позначеного «Т», та споруд, позначених «С».

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує, справу просить розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява відповідача, в якій сільська рада просить справу розглянути без участі їх представника, при вирішенні справи покладається на погляд суду (а.с. 26).

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились, надали суду заяви, в яких вказали, що позов визнають, справу просять розглядати без їх участі.

В судовому засіданні судом встановлено, що в 1959 році батьки позивача ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 побудували житловий будинок з верандою та вхідним майданчиком, розташований в с. Холодівка, вул. Шкільна, 10. В 1960 році біля даного будинку було побудовано сарай, а в 1976 році - літню кухню. Даний будинок відносився до суспільної категорії колгоспного двору (а.с. 15).

По завершенню будівництва виконкомом Холодівської сільської ради 4 серпня 1979 року було видано свідоцтво №180 (а.с. 21) про право особистої власності на домоволодіння, а саме, на житловий будинок, розташований по вул. Шкільна, 10 в с. Холодівка Тульчинського району, в якому вказано, що дане домогосподарство відноситься до суспільної категорії колгоспного двору, головою якого являється ОСОБА_2, тобто, батько позивача.

15 квітня 1991 року колгоспні двори було ліквідовано. На момент ліквідації колгоспних дворів в будинку №10 по вул. Шкільна в с. Холодівка були зареєстровані (приписані) та проживали позивач та його батько ОСОБА_2. Сестра позивача ОСОБА_4 (дошлюбне Костюк) проживала в місті Тульчині, де і була зареєстрована. В 1992 році в сестри народився син ОСОБА_5. 2 квітня 1994 року батько позивача ОСОБА_2 помер, про що свідчить його свідоцтво про смерть (а.с. 14). На момент смерті батька без реєстрації шлюбу з ними проживала, не будучи прописана (без реєстрації) ОСОБА_6. За життя заповіту батько позивача не залишив. Після смерті батька позивач прийняв його спадщину за законом як спадкоємець першої черги, так як на момент смерті він проживав разом із батьком.

На даний час позивач вирішив оформити своє право власності на спадковий будинок №10, розташований по вул. Шкільна в с. Холодівка Тульчинського району, маючи на руках свідоцтво №180 про право особистої власності на домоволодіння, розташоване по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка. Він звернувся в Тульчинське бюро технічної інвентаризації, де йому було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 листопада 2002 року, видане на підставі рішення виконкому Холодівської сільської ради на підставі рішення виконкому №46 від 12 листопада 2002 року (а.с. 23). Відповідно до даного свідоцтва власниками в рівних частках житлового будинку №10 загальною площею 79,0м2, житловою площею 45,5м2, з верандою та господарськими будівлями, розташованого по вул. Шкільна в с. Холодівка, значаться: ОСОБА_1, тобто, позивач, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, станом на 15 квітня 1991 року в даному будинку проживав тільки позивач з батьком. Про те, що було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 листопада 2002 року, позивачу відомо не було.

В матеріалах справи присутнє рішення виконкому Холодівської сільської ради від 12 листопада 2002 року за №47 (а.с. 16). В даному рішенні вказано, що за заявою ОСОБА_7 (яка на той час була уже ОСОБА_4), прийнято рішення оформити право приватної спільної часткової власності на житловий будинок по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка за головою двору ОСОБА_8, за ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_4.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК Країни, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до діючого закону станом на 15.04.1991 року на момент ліквідації колгоспних дворів право на рівні частки у спільному майні колгоспного двору мають ті члени колгоспного двору, які проживали в цьому колгоспному дворі станом на 15.04.1991 року. Станом на 15.04.1991 року в домогосподарстві по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка проживав позивач та його батько ОСОБА_2. А тому, саме позивач і його батько мали право власності в рівних частках на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Шкільна №10 в с. Холодівка. А тому, і рішення виконкому Холодівської сільської ради №47 (46) «Про оформлення права приватної власності на кожного члена бувшого колгоспного двору по вул. Шкільна №10» від 12 листопада 2002 року, і свідоцтво про право власності на житловий будинок від 12 листопада 2002 року, видане на підставі рішення виконкому Холодівської сільської ради від 12 листопада 2002 року - є незаконними і такими, що підлягають скасуванню. Відповідно до Закону позивач має право на отримання у власність ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в с. Холодівка, по вул. Шкільна №10.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 328 ЦК України, ст.. ст.. 209, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Скасувати рішення №47 (46) виконкому Холодівської сільської ради від 12 листопада 2002 року «Про оформлення права приватної власності на кожного члена бувшого колгоспного двору по вул. Шкільна №10».

Визнати свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане виконкомом Холодівської сільської ради 12 листопада 2002 року, відповідно до якого право власності на житловий будинок №10 загальною площею 79,0 м2, житловою площею 45,5 м2, з верандою та господарськими будівлями, розташований по вул. Шкільна в с. Холодівка, визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 в рівних частках, недійсним.

Скасувати державну реєстрацію прав власності по 1/3 частині, зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок №10, по вул. Шкільна в с. Холодівка, видане виконкомом Холодівської сільської ради 12 листопада 2002 року, - за ОСОБА_1, ОСОБА_7 і ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку, позначеного літерою «А», загальною площею 79,0 м2, житловою площею 45,5 м2, з верандою, позначеною літерою «а», з вхідним майданчиком, позначеним літерою «а1», та на відповідну частину господарських будівель і споруд: літньої кухні з погребом, позначеної літерою «Б»; сараю, позначеного літерою «В»; туалету, позначеного «Т», та споруд, позначених «С».

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_11