Справа № 545/520/14-ц
Провадження № 2/545/16/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Цибізової С.А.

при секретарі : Снегир Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 треті особи - Управління державної міграційної служби в Полтавській області, Орган опіки та піклування Полтавської районної у м. Полтаві ради, Балясненська сільська рада Диканського району про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку та прохав суд, ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в с. Мильці, вул. Шевченка,107 Полтавського району Полтавської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він згідно договору дарування від 24.01.2003 року володіє житловим будинком з надвірними побудовами в с. Мильці, вул. Шевченка,107 Полтавського району Полтавської області. В грудні 2012 року відповідач таємно від нього вивезла речі з будинку та з цього часу не проживає разом з дочкою ОСОБА_5 за вищезазначеною адресою, а переїхала на інше постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 обіцяла добровільно зняти з реєстраційного обліку, проте до цього часу цього не зробила.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю пояснивши, що з 2012 року відповідачі добровільно залишили домоволодіння та виїхали на інше постійне місце проживання. На даний час в домоволодінні ніхто не проживає, там відсутнє опалення та не має умов для проживання. Крім того, він має намір розпорядитися домоволодінням, чому перешкоджає реєстрація відповідачів за цією адресою.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, а саме щодо визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Проти визнання неповнолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом заперечувала пояснивши, що остання планує у 2016 році навчатися у м. Полтаві та потребуватиме житла. Також пояснила, що після того як вона із донькою у 2012 році залишила домоволодіння ОСОБА_1 в с. Мильці Полтавського району в наслідок погроз та залякувань з боку позивача, донька не виявляла бажання проживати у спірному домоволодінні.

Представник відповідача позицію відповідача підтримала.

Представники третіх осіб - Орган опіки та піклування Полтавської районної у м. Полтаві ради, Балясненська сільська рада Диканського району в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при розгляді справи по суті покладались на розсуд суду.

Представник третьої особи - Управління державної міграційної служби в Полтавській області в судове засідання не зявився.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України" від 18.03.2004, № 1618-IV, (надалі ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 174 ч.4 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.317,319 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, № 435-IV (далі ЦК України)

власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно ч.1,2 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 24.01.2003 року, на праві приватної власності належить жилий будинок з надвірними побудовами та приватизована земельна ділянка розміром 0,25 га передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в с. Мильці Полтавського району, Полтавської області по вул. Шевченка №107.

В зазначеному домоволодінні проживали та були зареєстровані як члени сімї ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3, що є рідною донькою сторін.

Відповідно до акту про встановлення факту проживання від 31.01.2014 року, затвердженого головою Супрунівської сільської ради, ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (138) з 11.11.2012 року.

04.02.2013 року за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений

31 липня 1998 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Балясненської сільської ради Диканського району Полтавської області, ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають на території Балясненської сільської ради без реєстрації з грудня 2012 року. Відповідно до акту обстеження житловопобутових умов сімї від 09.12.2015 року, неповнолітня ОСОБА_3 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації, має належний догляд та виховання та знаходиться в добрих матеріально-побутових умовах. Згідно довідки Балясненській загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 09.12.2015 року №491 остання дійсно з 19.12.2012 року і по даний час навчається в Балясненській загальноосвітній школі.

З встановлених судом обставин, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 дійсно з 2012 року не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

До наданих відповідачем пояснень з приводу того, що остання змушена була поїхати з місця проживання внаслідок залякування та погроз з боку позивача суд ставиться критично,

оскільки таки обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Зокрема ОСОБА_2 до відповідних органів щодо протиправних дій позивача не зверталась, сама не заперечує, що виїхала з домоволодіння ОСОБА_1 разом із донькою та частиною майна, про що ОСОБА_1, згідно постанови про закриття кримінального провадження від 12.06.2013 року звертався до органів внутрішніх справ.

Неповнолітня ОСОБА_3 з 2012 року проживає та навчається на території Диканського району в с. Балясне, де має належні матеріально-побутові умови, та не виявляла бажання проживати з батьком за місцем реєстрації, в тому числі і після досягнення нею чотирнадцятирічного віку, що підвередила її законний представник ОСОБА_2 в судовому засіданні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що неповнолітня ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації понад один рік за своєю згодою та власним бажанням, тобто без поважних причин, що обєктивно перешкоджали б її проживанню за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, а тому вважається такою, що втратила право на користування житлом. При цьому відповідач ОСОБА_2, виїхала з місця реєстрації у 2012 році та станом на 04.02.2013 року - дату розірвання шлюбу із ОСОБА_1, і до теперішнього часу в спірному житлі не проживала, членом сімї позивача бути перестала, та відповідно втратила правові підстави користування житлом, що знаходиться у її власності її колишнього чоловік ОСОБА_1, а отже суд вважає, що наявні законні підстави для прийняття визнання позову ОСОБА_2 в частині визнання її такою, що втратила право користування житлом.

Разом з тим, суд звертає увагу, на наступне.

Так згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 19. Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно наказу міністерство внутрішніх справ України від 22.11.2012 № 1077 " Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою , свідоцтва про смерть.

Таким чином, позовні вимоги, щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку предявлені не до тієї особи, яка відповідно до наданих повноважень має право знімати осіб з реєстрації місця проживання , є передчасними та підлягають врегулюванню у позасудовому порядку, визначеному законом, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 84, 88, 208 218, 292 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком в с.Мильці, вул. Шевченко, буд.107 Полтавського району, Полтавської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не

скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6