Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6138/14-ц
Провадження №: 2/332/109/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Марченко Н.В.

при секретарі Фурдак В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна у спільній сумісній власності

В позові вона указала що в 2007 році вона почала проживати разом з ОСОБА_4 однією сім'єю і вела з ним спільне господарство, але у зареєстрованому шлюбі вони не перебували.

Свої стосунки вони планували зареєструвати у вересні 2014 року, але не встигли, так як 10 липня 2014 року раптово помер ОСОБА_4, свідоцтво про смерть серія І-ЖС №299966, актовий запис -381 від 11.07.2014 року.

Напередодні своєї смерті ОСОБА_4 потрапив 22 квітня 2014р. у лікарню на стаціонар, він там пролежав 75 днів до дня смерті, що підтверджується картою обліку днів тимчасової непрацездатності. Позивачка доглядала за ним , купувала ліки , понесла витрати з поховання померлого.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається з садового будинку та земельної ділянки №142 в обслуговуючому кооперативі Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» по вулиці Каліброва в місті Запоріжжя.

У встановлені ст. 1270 ЦК України строки позивачка звернулася до четвертої Запорізька державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На що їй нотаріальна контора надала відповідь, відповідно до якої позивачка не є спадкоємицею ОСОБА_4, і якщо шлюб не був зареєстрований то питання права власності на 1/2 частину спільного майна вирішується в судовому порядку. Також на спадкове майно претендують діти померлого, які є відповідачами по справі.

Коли позивачка з відповідачем вже були подружжям вони вирішили придбати власне житло. Так як у них з ОСОБА_4 не було достатньої суми грошей для придбання житлового будинку, вони вирішили купити садовий будинок.

Під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу на початку грудня 2007 року за спільні грошові кошти вони придбали садовий будинок №142 та земельну ділянку №142 в обслуговуючому кооперативі «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» за адресою: 69008, м. Запоріжжя, вул. Каліброва. Всі документи оформлені на ОСОБА_4 Вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності земельної ділянки серії ЯИ № 886362, виданого Управлінням Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області 02.06.2010 року, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92 02.06.2010 року.

Садовий будинок №142, загальною площею 31,3 кв.м належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право властності серії САЕ №952186 виданого реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 16.04.2013 року.

З грудня 2007 року по день смерті ОСОБА_4 вони проживали однією сімєю та вели з ним спільне господарство у вищезазначеному садовому будинку земельній ділянці №142. Позивачка продовжує проживати у вищевказаному новому будинку та несе витрати по утриманню будинку.

Таким чином, вищевказаний садовий будинок та земельна ділянка №142 є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов, просять його задовольнити з підстав указаних в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що позивачка ніколи не проживала з його батьком ОСОБА_4 однією сім*єю, вона тільки допомагала йому по господарстві

Представник ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснив, що позивачка ніколи не проживала з його батьком ОСОБА_4 однією сім*єю.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду пояснили, що з грудня 2007 року ОСОБА_4 проживав разом з позивачкою однією сім*єю, вони вели спільне господарство, будували дачу, жили як подружжя до моменту смерті .

Свідок ОСОБА_9В суду пояснив , що коли приїзжав на дачу до ОСОБА_4 то бачив що там була позивачка, також вона була разом з ОСОБА_4 на весіллі у ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з першою супругою став проживати на дачі, жив там постійно.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В 2007 році позивачка почала проживати разом з ОСОБА_4 однією сім'єю і вела з ним спільне господарство, але у шлюбі між собою вони не перебували.

10 липня 2014 року раптово помер ОСОБА_4, свідоцтво про смерть серія І-ЖС №299966, актовий запис №381 від 11.07.2014 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається з садового будинку та земельної ділянки №142 в обслуговуючому кооперативі Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» по вулиці Каліброва в місті Запоріжжя.

У встановлені ст. 1270 ЦК України строки позивачка звернулася до четвертої Запорізька державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 9). Під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу на початку грудня 2007 року за спільні грошові кошти вони придбали садовий будинок №142 та земельну ділянку №142 в обслуговуючому кооперативі «Садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1» за адресою: 69008, м. Запоріжжя, вул. Каліброва. Вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності земельної ділянки серії ЯИ № 886362, виданого Управлінням Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області 02.06.2010 року, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92 02.06.2010 року.

Садовий будинок №142, загальною площею 31,3 кв.м належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власті серії САЕ №952186 виданого реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 16.04.2013 року.

З грудня 2007 року по день смерті ОСОБА_4 вони з позивачкою проживали однією сімєю та вели з ним спільне господарство у вищезазначеному садовому будинку на земельній ділянці №142. Позивачка продовжує проживати у вищевказаному новому будинку та несе витрати по утриманню будинку.

Факт нашого сумісного проживання з ОСОБА_4 та ведення з ним спільного господарства підтверджується довідкою виданою Головою правління ОК «СТ «ДСС-1» (а.с.8), також поясненнями свідків допитаними в судовому засіданні.

Оскільки на час придбання садового будинку та земельної ділянки №142 у грудні 2007 року позивачка проживала однією сім'єю з ОСОБА_4, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності відповідно до вимог ч. 1 ст. 74 СК України.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Враховуючи наведене земельну ділянку №142 та садовий будинок №142 слід вважати спільною сумісною власністю, на які поширюються положення ч.1 ст.70 СК України, згідно яких у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зокрема, ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, вищевказаний садовий будинок та земельна ділянка №142 є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 119-120, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4, який помер 10 липня 2014 року, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.08.2007 року по 10 липня 2014 року.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельну ділянку №142 (кадастровий номер :02:021:0159) загальною площею 0,0552га, яка розташована: м. Запоріжжя, вул. Каліброва, обслуговуючий кооператив «садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1».

Визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 садовий будинок загальною площею 31,3 кв.м з господарсько-побутовими будівлями, розташований на земельній ділянці № 142 обслуговуючого кооперативу «садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1», який знаходиться в місті Запоріжжя по вулиці Каліброва.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії СЮ № 053301 виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 06.09.2007р., ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину земельної ділянки №142 (кадастровий номер :02:021:0159) загальною площею 0,0552га, яка розташована: м. Запоріжжя, вул. Каліброва, обслуговуючий кооператив «садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину садового будинку загальною площею 31,3 кв.м з господарсько-побутовими будівлями, розташованого на земельній ділянці № 142 обслуговуючого кооперативу «садівниче товариство «Дніпроспецсталь-1», який знаходиться в місті Запоріжжя по вулиці Каліброва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Марченко