Справа № 716/894/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Задорожняк О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Посилається на те, що 08.11.2013 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області померла її мама ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно до якого входить: земельна ділянка площею 0,70 га, розташована на території Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ- ЧВ №009008; право на земельну частку (пай), розміром 0,85 га в у мовних кадастрових гектарах, який ОСОБА_2 успадкувала, але не оформила від свого чоловіка ОСОБА_3, померлого 29.03.2006р., що належало покійному згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044971; право на земельну частку (пай), розміром 0,85 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044970; житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по провул. Першотравневому, 5 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно померла ОСОБА_2, згідно заповіту, посвідченого секретарем Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 08.04.2009 року, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла їй. Спадкоємці котрі б мали право на обовязкову частку у майні померлої ОСОБА_2 при спадкуванні за заповітом відсутні. Вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, користується всім спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не було надано належних правовстановлюючих документів на підтвердження права власності за спадкодавцем ОСОБА_2 на згаданий житловий будинок, а також існує розбіжність у актових записах про її народження та смерть ОСОБА_2 щодо підтвердження їх родинних відносин як доньки та матері, розбіжність в правовстановлюючому документі сертифікаті на право власності на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044970 на ОСОБА_4, що унеможливлює підтвердження права власності на пай за ним.

Вказане є перешкодою в оформленні спадщини, тому вона змушена в судовому порядку встановлювати факт родинних відносин як доньки та матері між нею та ОСОБА_5Є, померлою 08.052013 року, встановлювати факт належності її батькові - ОСОБА_3, померлому 29.03.2006 року, сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044970, в якому його прізвище помилково зазначено, як «Саін» та визнавати за нею право власності на згадане майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала, обґрунтувала вищенаведеним та просила задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Суд, заслухавши доводи позивача, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що 29.03.2006 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_3, який був батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ №017711 від 29.03.2006 року (а.с. 10), копії свідоцтва про народження серії І-МИ №218260 від 17.03.2015 року (а.с. 28 зворот), рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.04.2015 року, що набрало законної сили (а.с. 23). Після смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по провул. Першотравневому, 5 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області та право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044970, виданого Заставнівською РДА 31.08.1996 року на підставі рішення №290-р Заставнівської РДА від 23.08.1996 року. У згаданому сертифікаті допущено помилку в указанні прізвища померлого ОСОБА_3, та помилково вказано його прізвище як «Саін», замість «Саїн». Вказана помилка в указанні прізвища померлого ОСОБА_3 у згаданому сертифікаті виникла, в звязку із орфографією написання російською та українською мовами, а також через неуважність осіб, що вчинили вказані записи при виготовленні згаданого сертифікату, які виправити на даний час неможливо оскільки ОСОБА_3 помер.

Згідно копії свідоцтва про одруження від 18.01.2005 року (а.с. 25) копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-МИ №055881 від 17.12.2004 року (а.с. 25 зворот), згідно витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та розірвання шлюбу від 24.12.23013 року (а.с. 26, 27), копії свідоцтва про народження серії І-МИ №218260 від 17.03.2015 року (а.с. 28 зворот), додатку до рішення 20 сесії ХХІ скликання від 17.12.1993 року яким затверджено список громадян с. Баламутівка, яким передаються ділянки в приватну власність прізвище ОСОБА_3 вказано саме як «Саїн». В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одна й та сама особа, який помер 29.03.2006 року, а також те, що йому в с. Баламутівка належав земельний пай.

Таким чином суд приходить до висновку, що факт належності ОСОБА_3, померлому 29.03.2006 року сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044970, виданого Заставнівською РДА 31.08.1996 року на підставі рішення №290-р Заставнівської РДА від 23.08.1996 року, в якому його прізвище зазначено як «Саін» знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити.

За нормами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, по провул. Першотравневому, 5 в с. Баламутівка та право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 успадкувала, проте належним чином не оформила свої спадкові права, його дружина матір позивача ОСОБА_2, що вбачається з довідок виконкому Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №765, 760 від 06.07.2015 року (а.с. 40 зворот, 41).

08.11.2013 року ОСОБА_2 померла, що видно з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №125297 від 09.11.2013 року (а.с. 14). Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входять земельна ділянка, площею 0,70 га, розташована на території Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ- ЧВ №009008; право на земельну частку (пай), розміром 0,85 га в у мовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044971; право на земельну частку (пай), розміром 0,85 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044970 та житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по провул. Першотравневому, 5 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області.

Вказане спадкове майно, згідно заповіту від 08.04.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі №20, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був померла ОСОБА_2 заповіла своїй доньці позивачу по справі ОСОБА_1 Спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку спадкового майна спадкодавця відсутні. Вказане вбачається з заповіту (а.с. 15), копій свідоцтв (а.с. 25, 28 зворот), довідок виконкому Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №762, №765 від 06.07.2015 року (а.с. 40, 41).

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2 спадщину вчасно прийняла, що вбачається із змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №505/02-31 від 27.05.2015 року (а.с. 16).

З метою оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрації в спадковому реєстрі №36148928 від 19.12.2013 року (а.с. 15 зворот), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2, а також існує розбіжність у актових записах про її народження та смерть ОСОБА_2 щодо підтвердження їх родинних відносин як доньки та матері, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №505/02-31 від 27.05.2015 року (а.с. 16).

Відповідно до ч.1 п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З копії свідоцтва про народження позивача серії І-МИ №218260 від 17.03.2015 року (а.с. 28 зворот) видно, що її батьком був ОСОБА_3.

Рішенням Шевченківського районного суду Чернівецької області від 16.04.2015 року, що набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_3, який помер 29.03.2006 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2, яка померла 08.11.2013 року. З мотивувальної частини цього рішення також видно, що ОСОБА_2 була матірю позивача ОСОБА_1 Вказаний факт в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Таким чином факт родинних відносин як доньки та матері між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла 08.11.2013 року знайшов своє підтвердження і такий факт слід встановити.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №100 від 02.06.2015 року (а.с.11 зворот), облікової картки обєкта по господарського обліку (а.с. 17-19), довідки Заставнівського РВ ДСНС №12/291 від 22.07.2014 року (а.с. 29), свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР (а.с. 32), довідок виконкому Баламутівської сільської ради №764, №760 від 06.07.2015 року (а.с. 39, 40 зворот) житловий будинок розташований в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області по провул. Першотравневому, 5 належав ОСОБА_3, збудований у 1963-1965 роках, будівельний паспорт на нього не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались, технічний стан будинку відповідає вимогам протипожежних правил.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на вказаний житловий будинок після смерті чоловіка ОСОБА_3, проте його не оформила належним чином.

На даний час позивачем, як спадкоємицею майна померлої ОСОБА_2 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11). Згідно зведеного акту (а.с. 12) та довідки характеристики Заставнівського РБТІ №100 від 02.06.2015 року (а.с. 11 зворот) його вартість становить 85636,00 (вісімдесят пять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 29.03.2006 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0044970, виданого Заставнівською РДА 31.08.1996 року на підставі рішення №290-р Заставнівської РДА від 23.08.1996 року, в якому його прізвище зазначено як «Саін», коли правильно «Саїн».

Встановити факт родинних відносин, як доньки та матері між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та мешканкою с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області та ОСОБА_2, померлою 08.11.2013 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та мешканкою с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по провул. Першотравневому, 5 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 08.11.2013 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пухарєва О.В.