справа №176/1865/15-ц
провадження №2/176/1187/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Завізіон Т.В.

при секретарі Лоцман М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВОСТОК-РУДА про стягнення сум, що належали працівникові при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2015 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом та просила постановити судове рішення, яким стягнути із відповідача на його користь невиплачені при звільненні суми у розмірі 19 284 грн. 32 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку по день постановлення судом рішення, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 171 грн. 60 коп. та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 17.03.2004 року по 29.05.2015 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем - ТОВ «Восток - Руда». Наказом №126 лс від 29.05.2015 року вона була звільнена з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України. Однак, на порушення ст.116 КЗпП України, при звільненні роботодавець не здійснив остаточний розрахунок із нею. У відповідності до ст.117 КЗпП України їй повинна бути виплачена середня заробітна плата за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день подачі позовної заяви, компенсація за затримку розрахунку при звільненні становила 9 438 грн. 32 коп., виходячи з того, що її середньоденна заробітна плата становить 171 грн. 60 коп.

Позивач вважала, що у відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» в разі не проведення відповідачем розрахунку з нею, як працівником, до розгляду справи, суд на підставі ст.117 КЗпП України повинен стягнути на її користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення.

Окрім того, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 00 коп. посилаючись на те, що не виплата відповідачем сум, що належали їй при звільненні вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, унеможливлює своєчасну оплату комунальних платежів, придбання необхідних продуктів харчування, побутових речей, що принижує її та призводить до моральних страждань.

Позивач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась. У письмовій заяві позивач просила розглянути справу у її відсутності та задовольнити позов.

Відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, заперечень проти позову не надав, про поважність причин неявки свого представника суд не повідомив, а тому, суд дійшов до висновку, що представник відповідача не з'явився в судове засідання без поважних причин.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 116 КЗпП України, передбачено що при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У судовому засіданні судом із дослідженої копії трудової книжки позивача /а.с. 5-6/, безспірно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 17.03.2004 року по 29.05.2015 року включно перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Восток-Руда» та наказом №126 лс від 29.05.2015 року звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Судом також встановлено, що на час звільнення відповідач не здійснив виплату позивачу сум, що належали їй при звільненні у розмірі 19 284 грн. 32 коп., що підтверджується довідкою ТОВ «Восток-Руда» № 1371 від 10.08.2015 року(а.с.8).

Із досліджених роздруківок руху грошових коштів на банківському рахунку позивача судом також безспірно встановлено, що відповідач після звільнення позивача переказав в рахунок сум, що належали першій при звільненні грошові кошти на загальну суму у розмірі 600 грн. 00 коп., у звязку з чим загальна заборгованість відповідача перед позивачем по зазначеним сумам на день постановки судового рішення зменшилась та складає 18 684 грн. 32 коп. ( 19 284 грн. 32 коп. 600 грн. 00 коп.). Саме така сума має бути стягнена з відповідача на користь позивача.

Остаточний розрахунок із позивачем відповідач на день постановки судового рішення не здійснив.

Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, власник повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, з ТОВ «Восток Руда» на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 29.05.2015 року по 29.09.2015 року включно, виходячи із наступного розрахунку.

Згідно довідки ТОВ «Восток-Руда» середньоденна заробітна плата позивача становила 171 грн. 60 коп. (а.с.7).

Остаточний розрахунок з позивачем відповідач затримав на 68 робочих днів.

Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 11 668 грн. 80 коп. (171,60 грн. /середньоденна заробітна плата позивача х 68 дні /кількість робочих днів затримки розрахунку). Саме така сума має бути стягнена з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така шкода позивачеві спричинена, оскільки остання, своєчасно не отримавши спочатку заробітну плату, а потім і остаточний розрахунок, змушена була докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачем доведено, що невиплата йому заробітної плати призвела до моральних страждань та втрати нормальних життєвих звязків.

Однак, з урахуванням вимог ст.237-1 КЗпП України щодо підстав стягнення моральної шкоди та ст.23 ЦК України щодо вимог розумності та справедливості її розміру, суд вважає за необхідне визначити розмір цієї моральної шкоди в розмірі 500 грн., що менше ніж просив позивач.

Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відповідно ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід стягнути 303 грн. 53 коп. та за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди слід стягнути 121 грн. 80 коп., а всього розмір судового збору складає 425 грн. 33 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК України, відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВОСТОК-РУДА про стягнення сум, що належали працівникові при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» (юридична адреса: 52210 Дніпропетровська область, м. Жовті Води, пров. Капітальний, 2, код ЄДРПУ 19354901, р/р 5001 ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, ІРН 40, свідоцтво №200112926) на користь ОСОБА_1 30 853 грн. 12 коп. із яких: 18 684 грн. 32 коп. - в рахунок виплати сум, що належали позивачу при звільненні, 11 668 грн. 80коп. - в рахунок виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 500 грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» (юридична адреса: 52210 Дніпропетровська область, м. Жовті Води, пров. Капітальний, 2, код ЄДРПУ 19354901, р/р 5001 ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131, ІРН 40, свідоцтво №200112926) на користь держави 431 грн. 33 коп. судового збору за розгляд справи у суді (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Державний бюджет м.Жовті Води; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 36916755, банк отримувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, код банку отримувача (МФО) 805012, рахунок отримувача 0018, код бюджетної класифікації 22030001, ЄДРПОУ суду 02891301).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у звязку із їх безпідставністю.

Рішення суду в частині стягнення сум, що належали працівникові при звільненні допустити до негайного виконання розмірі 3 592 грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржене Апеляційному суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд на протязі десяти днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон