Справа № 489/4185/15-ц
Номер провадження 2/489/2056/15
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Миколаївської міської ради (далі-відповідач) про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до заповітів 1993 року, позивачу та його батьку ОСОБА_2 кожен із подружжя В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до заповітів 1993 року, позивачу та його батьку ОСОБА_2 кожен із подружжя ОСОБА_3, які є дідом і бабусею позивача, заповів належну йому частину квартири. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємці не оформили належним чином спадкові права. Потім помер дід позивача і через рік його бабуся. Вказує, що на момент смерті останньої позивач проживав та був зареєстрований разом з нею. , які є дідом і бабусею позивача, заповів належну йому частину квартири. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємці не оформили належним чином спадкові права. Потім помер дід позивача і через рік його бабуся. Вказує, що на момент смерті останньої позивач проживав та був зареєстрований разом з нею.

Просить суд встановити частки належні померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання представника не направили, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно Свідоцтва про смерть, серії I-ФП №081023 02.08.1997 помер ОСОБА_3 (а. с. 8).

Згідно свідоцтва про смерть, серії I-ФП №021762 05.05.1999 померла ОСОБА_4 (а. с. 9).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17.09.1993 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира №8, що знаходиться за адресою: вул. Новозаводській, 1-В в м. Миколаєві (а. с. 12).

Відповідно до Заповіту від 02.11.1993, зареєстрованого в реєстрі за №3-3913 ОСОБА_3 заповів у рівних частинах належну йому на праві власності частину квартири за №8 по вул. Новозаводській, 1-В в м. Миколаєві ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 10).

Відповідно до Заповіту від 02.11.1993, зареєстрованого в реєстрі за №3-3914 ОСОБА_4 заповіла у рівних частинах належну йому на праві власності частину квартири за №8 по вул. Новозаводській, 1-В в м. Миколаєві ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 11).

Згідно Свідоцтва про смерть, серії I-ФП №260155 16.05.1996 помер ОСОБА_2. (а. с. 7). ОСОБА_2 є батьком позивача.

Постановою від 07.12.2015 позивачу відмовлено від вчинення нотаріальної дії за неможливістю відкрити спадкову справу.

Як встановлено судом, позивач є онуком померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 - батька позивача та Свідоцтвом про народження ОСОБА_1

За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира №8 за адресою: вул. Новозаводська, 1-в в м. Миколаєві.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ст. 28 Кодексом про шлюб і сім"ю України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними.

Доказів того, що між власниками спірної квартири мала місце домовленість щодо розміру належних кожному з них часток, суду не надано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що їх частки були рівними.

Оскільки власники в рівних частках користувалися, володіли сумісним майном, і інше не встановлено, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині та визначити, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в праві власності на квартиру є рівними і складають по 1/2 частині для кожного.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи, що батько позивача помер 16.05.1996, дідусь позивача та бабуся померли 11.08.1997 до спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з довідкою №64/к від 09.04.2015, на момент смерті ОСОБА_3 з ним проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_4 та онук ОСОБА_1 (а. с. 14).

Проте, суд звернув увагу на те. що в довідці вказано, що ОСОБА_1 зареєстрований з 1999 року, а ОСОБА_3 помер 1997 року. Тобто на момент смерті ОСОБА_3 з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_4

За таких обставин оскільки ОСОБА_4 була єдиною, хто на момент смерті проживала з померлим ОСОБА_3, у квартирі, частка якої є спадковим майном вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. ОСОБА_4 за життя не встигла оформити право на спадщину. Не оформлення права власності на спадкове майно не позбавляє позивача права на спадкування, оскільки спадкування є переходом всіх прав та обов'язків (спадщини), які існували у спадкодавця на момент смерті і не припинилися у зв'язку зі смертю.

Згідно з довідкою №68/к від 23.04.2015, на момент смерті ОСОБА_4 з нею разом проживав та був зареєстрований позивач (а. с. 15).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент її смерті належала вся спірна квартира, 1/2 якої зареєстрована, а інша 1/2 успадкована після ОСОБА_3, однак не оформлена.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири №8 за адресою: вул. Новозаводська, 1-В в м. Миколаєві.

Оскільки позивач проживав на момент смерті з спадкодавцем ОСОБА_4 та після її смерті у квартирі, яка є спадковим майном, то він вважається таким, що фактично вступив в управління спадковим майном.

За таких обставин, в даному випадку підлягає застосування ст. 549 ЦК УРСР.

Відтак, позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину у вигляді квартири за адресою: вул. Новозаводська, 1-в, в. 8 в м. Миколаєві після померлої бабусі ОСОБА_4, оскільки зареєстрований і проживає у квартирі, яка є спадковим майном.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 є рівними, тобто по 1/2 за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв