У х в а л а

іменем україни

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою його представником ОСОБА_4, на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 2 листопада 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з її карткового рахунку списав кошти в сумі 2 989,06 грн. Вважає, що дії банку зі списання коштів незаконні, оскільки вона не надавала банку дистанційного розпорядження на списання з її рахунку коштів. З огляду на зазначене, просила стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь 2 989,06 грн.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 липня 2013 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 989,06 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2013 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 16 липня 2014 року з ухваленням нового рішення про відмову у позові, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що банк не довів списання коштів за розпорядженням позивача.

Такі висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам, що ними встановлені, і ґрунтуються на законі.

Судами встановлено, що 10 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений банківський договір. ОСОБА_3 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

У серпні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» видало ОСОБА_3 пластикову карту «Кредитна Універсальна» НОМЕР_1.

Відповідно до копії виписки про рух коштів на рахунку 2 листопада 2012 року банком з карткового рахунку ОСОБА_3 на інший картковий рахунок списано кошти в сумі 2 989,06 грн.

Порядок списання грошових коштів з рахунків клієнтів визначений Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.

Згідно з п. 1.7 Інструкції кошти з рахунку клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків.

Відповідно до п. 11.1 Інструкції оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою системи дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою системи «клієнт-банк», «клієнт-інтернет-банк», «телефонний банкінг» тощо.

За договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).

За змістом ст. ст. 1071, 1073 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених договором між банком і клієнтом.

У разі безпідставного списання банком грошових коштів з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту зазначених положень вбачається, що правовими наслідками безпідставного списання банком грошових коштів з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, є зарахування відповідних сум на рахунок клієнта з відповідною виплатою процентів та відшкодуванням завданих збитків.

Згідно з п. п. 2.6.2.4, 2.6.2.10.-2.6.2.14 Умов і правил надання банківських послуг, для ініціювання платежу клієнт повинен звернутись у банк за телефоном (факсом, електронною поштою або використовуючи інший канал зв'язку) і повідомити реквізити електронного розрахункового документу (платіжного доручення); ідентифікація клієнта для доступу до системи «Експрес-платежі» здійснюється за номерами мобільного телефону, номерами рахунку (карти), прізвищем, іменем по-батькові, датою народження, кодовим словом (дівочим прізвищем матері), паспортними даними; дистанційне розпорядження вважається переданим клієнтом і прийняте банком, якщо клієнт назвав або ввів правильно індетифікаційні дані, а також реквізити розрахункового документу; для підтвердження проводки платежу за допомогою системи «Експрес-платежі» банк направляє на мобільний телефон клієнта, номер якого зберігається у базі даних банку, sms-повідомлення, яке містить інформацію про платіж, отримувача, суму та динамічний пароль, необхідний для проведення платежу; клієнт повинен переслати цей динамічний пароль на спеціальний сервісний номер або назвати його співробітнику банку уповноваженому проводити експрес-платіж; якщо клієнт не підтвердив розпорядження на здійснення операцій, банк його не виконує.

ПАТ КБ «ПриватБанк», заперечуючи проти позову, послалось на перерахування спірної суми за розпорядженням ОСОБА_5, однак належних і допустимих доказів у підтвердження цих обставин відповідач не надав.

Суди попередніх інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 не зверталась до банку і не надавала розпорядження зі списання коштів з карткового рахунку, дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, оскільки висновків судів не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану його представником ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар С.О.Карпенко Д.О.Остапчук