Справа №266/2415/13-ц
Провадження№ 6/266/13/15
УХВАЛА

13.02.2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанова Н.М.,

при секретарі Жирковой М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до кредитного союзу Бюджет про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки Бюджет про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненим,

треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2015 року заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про роз'яснення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до кредитного союзу Бюджет, третя особа - ОСОБА_2, про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки Бюджет, третя особа - ОСОБА_1, про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 23.12.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до кредитної спілки Бюджет про захист прав споживачів та визнання договору кредиту недійсним відмовлено. Однак їй вказане рішення суду не зрозуміло і неясно в частині, що стосується наступних обставин, що на її думку потребують додаткових уточнень і роз'яснень, а саме: 1. На якій підставі позивач ОСОБА_3 віднесена до третіх осіб? 2. Чому суд у своєму рішенні вказав, що 150 грн., оплачені ОСОБА_1 при отриманні кредиту відносяться до обов'язкового внеску при вступі в члени кредитної спілки Бюджет, якщо в матеріалах справи є відомості про те, що позивач вже була членом КС, оплачувала раніше вступний внесок і отримувала вже другий кредит за останні два роки? 3. Чому судом у рішенні вказано на відсутність докази у вигляді прибуткового касового ордера про оплату 150 грн., Якщо 12.07.2013 року оригінал квитанції до зазначеного прибуткового касового ордеру був представлений позивачем у судовому засіданні судді Курбановой Н.М. для прилучення, вивчення і розгляду в цивільному процесі наявних додаткових доказів як додаток до клопотання про витребування у відповідача підписаних позивачами повідомлень про умови кредитування та приєднання до справи додаткових доказів. 4. Чому в рішенні суду вказано, що суду не доведено, що сума кредиту, отримана позивачем, була зменшена, якщо в своїх позовних вимогах ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підкреслювали і наполягали саме на зворотному, що сума кредиту не зменшувалася відповідачем на 150 грн., що і є доказом отримання кредитором прихованої прибутку? 5. Чому судом прийняті до уваги заява-анкета на отримання кредиту від 30.12.2008 року та пункт 9.4. договору кредиту як доказ проведення кредитором переддоговірної роботи зі споживачем, якщо зміст заяви-анкети не відповідає в повному обсязі вимогам п. 1 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, а пункт 9.4. є типовим умовою в договорі споживчого кредиту і присутній у ньому незалежно від того, чи проводилася переддоговірна робота з позичальником чи ні? 6. Які докази в матеріалах справи свідчать про реальне повідомленні кредитодавцем споживачів ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про підвищення процентної ставки по кредиту: повідомлення про отримання листів споживачами, розписки, поштові реєстри з відміткою пошти про відправку поштової кореспонденції, підписи позичальника та поручителя в повідомленнях про отримання поштових відправлень? 7. На якій підставі в рішенні суду вказано, що після 4 квітня 2009 року ОСОБА_1 перестала вносити гроші на погашення кредиту та відсотків, якщо в матеріалах справи, в тому числі в розрахунках відповідача, є численні докази наявних платежів позивача по кредиту аж до червня 2010 року? 8. Чому судом у рішенні не прийнятий до уваги і не досліджений в повному обсязі очевидний факт математичного обману на користь кредитодавця позичальника-споживача, який не володіє спеціальними знаннями в області кредитування, і зазначені протиправні дії кредитора вважаються недоведеними, якщо судом позивачеві відмовлено в проведенні судово-економічної експертизи договору кредиту та розрахунків до нього? 9. Чому судом не враховано і не розглянуті позовні вимоги споживача кредитних послуг про визнання недійсними конкретних пунктів кредитного договору, зміст яких є прямим порушенням норм Закону України Про захист прав споживачів? 10. Чому суд у своєму рішенні визнає, що поручитель не був своєчасно повідомлений кредитором про порушення виконання основного зобов'язання і замовчує цей факт відносно позичальника? 11. Чому судом не дана правова оцінка фактам підвищення кредитодавцем процентної ставки по кредиту 01.04.2009 року та 22.09.2009 року без рішень кредитного комітету, що підтверджує зміну відповідачем в односторонньому порядку їм же запропонованих споживачеві умов кредитування, у зв'язку, з чим заяву про видачу судового наказу та позовну заяву кредитора могли бути визнані недійсними, як і прикладені до них розрахунки кредитної заборгованості? 12. Чому суд у рішенні не дав правову оцінку несправедливому підвищенню кредитодавцем процентної ставки по кредиту на 100%, а не на максимум 50% при невиконанні позичальником своїх зобов'язань по кредиту, що явно суперечить вимогам Закону України Про захист прав споживачів? 13. Чому суд не взяв до уваги позовні вимоги позивача, що випливають з норм Закону України Про захист прав споживачів, про визнання несправедливими, а значить, недійсними низки пунктів договору кредиту, які є істотними порушеннями кредитодавцем законних прав споживачів? 14. Які саме позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими на законі, якщо вони складені і пред'явлені в повній відповідності з Закону України Про захист прав споживачів? Просить розяснити рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 23.12.2014 року за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки Бюджет про захист прав споживачів та визнання договору кредиту недійсним в частині, що стосується не зовсім зрозумілих і незрозумілих перерахованих вище обставин.

Заявник ОСОБА_1 до відкритого судового засідання не зявилася за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник заявника ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просить розглянути заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення без його та ОСОБА_1 участі.

Представник КС Бюджет, ОСОБА_5, до судового засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просить розглянути заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення без його участі та питання про її задоволення на залишає на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про розяснення рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 221 ч.2 ЦПК України подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлено до примусового виконання.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Питання, поставлені позивачкою ОСОБА_1 щодо розяснення рішення по суті є питаннями щодо мотивів ухвалення рішення, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про розяснення рішення.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 була притягнута третьою особою за позовом ОСОБА_2 до КС Бюджет про визнання договору поруки припиненим, за ініціативою суду, на підставі ч.2 ст. 35 ЦПК України, бо прийняття рішення по даній справі могло вплинути на її права та обовязки в наступному, таким чином, дане питання не відноситься до питань, які розглядаються судом при розясненні рішення.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 р. Про судове рішення у цивільній справі , суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до кредитного союзу Бюджет, третя особа - ОСОБА_2, про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки Бюджет, третя особа - ОСОБА_1, про захист прав споживача та визнання договору поруки припиненим відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд міста Маріуполя протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Курбанова Н. М.