Справа № 208/6952/15-ц
№ провадження 2-о/208/78/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 вересня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянув матеріали заяви Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції, зацікавлені особи: Приватне підприємство «Фірма Оміт», Дніпродзержинська філія Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпродзержинськ «про розкриття інформації, що містить банківську таємницю (в порядку глави 12 ЦПК України)», -

в с т а н о в и в:

04.09.2015 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпродзержинською обєднаною державною податковою інспекцією, зацікавлені особи: Приватне підприємство «Фірма Оміт», Дніпродзержинська філія Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпродзержинськ подано заяву «про розкриття інформації, що містить банківську таємницю (в порядку глави 12 ЦПК України)»

Відповідно до статті 287 ЦПК заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду у випадках, встановлених законом. У зв'язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб'єктів, перелічених у Законі N 2121-III, та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб'єктів.

Так, у відповідності до вимог 287 ЦПК України, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Як вбачається з матеріалів заяви заявником не надано підтвердження що Приватне підприємство «Фірма Оміт» має розрахункові рахунки та обслуговується Дніпродзержинською філією Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпродзержинськ.

Крім того, згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.09.2011 № 10 визначено, що філії, представництва чи інший структурний підрозділ банку не є юридичними особами, тому особою, яка бере участь у справі (заінтересованою особою), є банк.

Але як вбачається з заяви, заявником не вказано ні назва Банку який обслуговує юридичну особу Приватне підприємство «Фірма Оміт», ні адресу банку, що не дозволяє суду вирішити питання щодо підсудності поданої заяви.

Крім того, згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.09.2011 № 10 визначено, що правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статтями 60 - 62 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон N 2121-III).

Оскільки розкриття банківської таємниці може здійснюватись безпосередньо банками або на підставі рішення суду та виключно на підставах і у порядку, передбаченими законом, суд повинен розмежовувати ці підстави, кола суб'єктів, уповноважених на отримання відповідної інформації та її обсягу, у зв'язку із цим при розгляді справи слід ураховувати положення Податкового кодексу України (далі - ПКУ) та спеціальних законів, зокрема: від 20 травня 1999 року N 679-XIV "Про Національний банк України", від 4 грудня 1990 року N 509-XII "Про державну податкову службу в Україні", від 20 грудня 1990 року N 565-XII "Про міліцію", від 5 листопада 1991 року N 1789-XII "Про прокуратуру", від 25 березня 1992 року N 2229-XII "Про Службу безпеки України", від 26 листопада 1993 року N 3659-XII "Про Антимонопольний комітет України", від 30 червня 1993 року N 3341-XII "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю", від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" та інших.

Коло суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб'єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб'єктів.

Та визначено, що при відмові банку у наданні таким суб'єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3 ПКУ), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК).

Але як вбачається з заяви Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції, не зазначено що заявник скористувався своїм правом на звернення до банку щодо отримання інформації, за наслідком чого йому було б відмовлено в отриманні інформації відносно Приватне підприємство «Фірма Оміт», що б надавало заявнику право на звернення із заявою в порядку передбаченому гл. 12 ЦПК України.

Також, згідно до Закону України «Про судовий збір», в редакції яка діє на час звернення заявника з заявою, визначено, що заявник, згідно до ст. 2 та ст. 5 Закону не має пільг щодо сплати судового збору, а тому при зверненні до суду з заявою в порядку окремого провадження, згідно до вимог п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» повинен сплатити ставку судового збору у розмірі що становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 609 (шістсот девять) гривень 00 копійок.

Як вбачається з матеріалів заяви, зазначений у відповідному розмірі судовий збір заявником не сплачений.

Згідно частини 1 статті 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження також і справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (п. 11 ч. 2 ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, прихожу до висновку, що заява не відповідає вимогам статей 119, 120, ЦПК України, а тому заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції, зацікавлені особи: Приватне підприємство «Фірма Оміт», Дніпродзержинська філія Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпродзержинськ «про розкриття інформації, що містить банківську таємницю (в порядку глави 12 ЦПК України)», - залишити без руху.

Роз'яснити заявнику право в строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали виявлені недоліки усунути, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених статтями 119, 120, 234, 235, 287, 288 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Відповідно до статті 287 ЦПК заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду у випадках, встановлених законом. У зв'язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб'єктів, перелічених у Законі N 2121-III, та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб'єктів.

Суддя : Івченко Т. П.