АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3664/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2870/15Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі - Лимар О.М.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Правекс-Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 31 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Правекс-Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення внаслідок порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що не отримував письмової вимоги про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання та йому не відомо, яким чином розраховувалася заборгованість. Про вчинення виконавчого напису йому стало відомо після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Місцевим судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.10.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 1929-015/11/Р на строк до 21.10.2017 р., за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 150150 грн. зі сплатою за користування кредитними коштами 18,49% річних (а.с. 15-21).

Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та позичальником, між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI, модель SANTA, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6-13).

17.07.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олофінським О.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль, що належить позивачу (а.с.14).

Постановою головного державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ Міщаніном О.В. на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2448, виданого 17.07.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на належний ОСОБА_3 автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1. Заборгованість складає 159129,36 грн. (а.с.22).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності вимог, та дійшов висновку про те, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з дотриманням вимог ЗУ «Про нотаріат», відповідно до умов кредитного договору, договору застави транспортного засобу та за наявності передбачених законом документів, які підтверджують безспірність заборгованості позичальника.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на законі.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу», реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Як передбачено п. 3.3. кредитного договору, при непогашенні заборгованості позичальника перед банком в повному обсязі банк звертає стягнення на майно позичальника відповідно до діючого законодавства України.

Згідно п. 7.1.2 кредитного договору, банк має право звернути стягнення на заставлений автомобіль позичальника для погашення заборгованості за кредитом, процентами відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до п.1.1. Договору застави для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором заставодавець передає заставодержателю належний йому на праві власності транспортний засіб HYUNDAI, модель SANTA FE, рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно п. 3.1.2. та 3.1.2.3 Договору застави передбачено, що заставодавець має право на свій розсуд звернути стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у

відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У виконавчому написі повинні зазначатися:

дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

найменування та адреса стягувача;

найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;

дата набрання юридичної сили;

строк пред'явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Статтями 34,87,88 ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), передбачено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік), затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172.

Згідно Глави 16 п.3.1. Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.3.2. Порядку).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.2. Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Встановивши зазначені обставини, здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, умови кредитного договору та договору застави, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на незгоду з розрахунком заборгованості не беруться до уваги колегії суддів з огляду на вищенаведене, а також з тих підстав, що чинним законодавством не передбачено вичерпного переліку документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

У даному випадку Банком було подано нотаріусу необхідний перелік документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а безспірність заборгованості підтверджена відповідним розрахунком, який позивачем не спростований. При цьому позивач не заперечував наявність заборгованості за вказаним кредитним договором і не оскаржив визначений кредитором розмір.

Посилання позивача ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що він не отримував письмової вимоги про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання не заслуговують на увагу колегії суддів з огляду на наступне.

Ст.27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання.

Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно п.6.1.4. кредитного договору та п.2.4.7. Договору застави, заставодавець (позичальник) зобов'язаний протягом 5 днів направити письмове повідомлення на адресу заставодержателя, яка зазначена в п. 6 даного Договору при зміні свого місця проживання або місця реєстрації з наданням відповідних сторінок паспорту.

З матеріалів справи вбачається, що копія заяви про вчинення виконавчого напису, вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, розрахунок загальної заборгованості були направлені ПАТ «Правекс-банк» на зазначену в кредитному договорі та договорі застави адресу ОСОБА_3, які ним не отримані та повернуті в адресу банку з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.4-53), що свідчить про дотримання Банком вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». При цьому, позивач не надав доказів про те, що він змінив місце свого проживання та що повідомляв банк про це.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 липня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ Ю.В.Дряниця

/підпис/ П.М.Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак