Єдиний унікальний номер 235/2976/15-ц Номер провадження 22-ц/775/525/2015
Єдиний унікальний номер 235/2976/15-ц Головуючий у 1 інстанції Карабан І.І.
Номер провадження 22-ц/775/525/2015 Доповідач Агєєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м.Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Новосядлої В.М., Мальованого Ю.М.

при секретарі Парфенюк Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Рішенням суду від 15 липня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму авансу в розмірі 300 евро, що за курсом НБУ станом на 06.05.15р. становить 7048,08грн. та судові витрати 243,60грн.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове - про відмову в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів скарги зазначила, що суд помилково дійшов висновку про природу правовідносин які виникли між сторонами. Вважає, що передана їй позивачем ОСОБА_2 сума в розмірі 300 євро є не авансом (як визначив суд в своєму рішенні) а фактично є завдатком.

Пославшись на ст.ст.525, 526, 545, 629 ЦК України вказує: суд не звернув уваги на те, що позивач визнавала як факт написання розписки, так і факт сплати нею грошей в рахунок подальшого укладення договору купівлі-продажу належного їй (апелянту) на праві власності будинку. Оскільки саме позивач фактично відмовилась укладати договір купівлі-продажу, необґрунтовано посилаючись на наявність скритих дефектів будинку (це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами), то і сума завдатку не повинна повертатись.

Сторони до апеляційного суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надіслали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що будинок за адресою: с.Красне, Красноармійського району, вул.Шевченко 97, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

30 січня 2015 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 300 євро, що становило на момент передачі 6300грн., як заставу за покупку будинку, що належить відповідачу, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.4, 33).

З матеріалів справи також вбачається, що в цей же день ОСОБА_2 написала письмове зобовязання про сплату частини грошових коштів за покупку будинку в сумі 13700грн. в момент підписання договору купівлі-продажу (а.с.31).

Сторони в подальшому договір купівлі-продажу не уклали, що вбачається з пояснень сторін та їх листування (а.с.5-10)

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з вимог ст.570 ЦК України та зазначив, що сплачені позивачем грошові кошти в рахунок виконання договору купівлі-продажу будинку є авансом та підлягають стягненню з відповідача.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і вимогам діючого законодавства.

Статтею 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником в рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобовязання, забезпеченого завдатком, передбачені ст.571 ЦК України застосовуються у випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавалися.

Частина 4 ст.203 ЦК України передбачає, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівліпродажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Отже внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови.

В даному випадку між сторонами договір купівліпродажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, укладено не було, тобто між сторонами не виникло договірних зобовязань, а сторони лише виразили свій намір укласти такий договір в майбутньому, висновок суду щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення суми авансу є вірним.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року № 6-82ц13 і відповідно дост.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

Доводи апеляційної скарги, що зазначена сума є завдатком, яку відповідач в наслідок своєї юридичної необізнаності назвала заставою, не може вплинути на висновок про задоволення позову, оскільки (як вірно зазначив суд в рішенні) зазначені види забезпечення зобовязання забезпечують саме виконання зобовязань, а не їх укладання.

Інші доводи скарги про те, що між сторонами фактично був укладений усний договір про наміри і це не суперечить діючому законодавству, а факт передачі коштів та надана розписка підтверджує волю до вчинення правочину і є укладеним в письмовій формі договору завдатку, що не суперечить вимогам ст.547 ЦК України не впливають на правильність висновків суду з підстав зазначених в даній ухвалі та рішенні суду першої інстанції.

Доводи апеляції про те що суд, в порушення вимог ст.533 ЦК України, в резолютивній частині рішення зазначив про стягнення суми 300 евро також не є підставою для скасування рішення, оскільки суд першої інстанції фактично перерахував за курсом НБУ суму що підлягає стягненню, як це передбачено ст.533 ЦК України про що зазначив в мотивувальній та резолютивній частинах рішення.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми авансу. Рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування рішення суду не встановлено.

Оскільки судом першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального права, то відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: