Справа № 456/3509/14 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/783/512/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шеремети Н,О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника апелянта(третьої особи) "Віес Банк" - Очича Т.М.,

позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Віес Банк" на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014р. ОСОБА_3. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати правочин удаваним, визнати дійсним договору купівлі продажу, визнати права власності на автомобіль та зняти з нього арешт. (а.с.47-49)

В обґрунтування якого зазначив, що 20.10.2010р. між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки Honda, модель Civic, 1,8, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1. Згідно вказаного договору відповідач зобов'язався передати йому у власність вказаний автомобіль, а він зобов'язався прийняти та сплатити обумовлену суму. Згідно розписки від 20.10.2010р. ним було передано відповідачу, на виконання умов вказаного договору грошові кошти в сумі 15600 доларів США, як плату за автомобіль. Після підписання договору купівлі - продажу, відповідач передав позивачу у користування спірний автомобіль. Крім цього, відповідач ОСОБА_4 видав довіреність на ім'я ОСОБА_3, якою уповноважив його вчиняти будь-які правочини щодо користування, експлуатації в тому числі з правом зняття автомобіля з реєстраційного обліку. Йому було фактично передано всі права якими володів відповідач, як власник вищевказаного автомобіля. Також, в зв'язку з довіреністю виданою на його ім'я, відповідач відмовився від належного виконання зобов'язання по укладеному договору купівлі-продажу, зокрема його нотаріальному посвідченню. Відповідач вважає, що саме видана ним довіреність є письмовим документом, який стверджує факт купівлі-продажу зазначеного автомобіля. Зважаючи на те, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля, зокрема по предмету, по ціні та інших суттєвих умовах. Більш того, відбулось повне виконання договірних умов щодо самого предмету, а саме ним сплачено повну вартість автомобіля, а відповідачем передано такий у його володіння та користування. Оскільки, між ними фактично відбулась угода купівлі-продажу, а односторонній правочин, вчинений відповідачем, щодо видання довіреності, на право володіння, користування і розпорядження транспортним засобом є удаваним, а тому вважає, що має право на визнання за ним права власності на придбаний автомобіль.

Крім того, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2013р. винесеної відділом ДВС Стрийського МРУІО на автомобіль, який належить позивачу накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Вважає, що арешт автомобіля обмежує його право, як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому повинен бути знятий.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року позов було задоволено.

Визнано Довіреність, посвідчену 20.10.2010 року, приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий №5553, удаваним правочином договору купівлі - продажу автомобіля марки HONDA CIVIC 1.8, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_3, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Визнано дійсним договір від 20 жовтня 2010 року купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, марки HONDA CIVIC 1.8, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, шасі № НОМЕР_3, синього кольору, тип - легковий седан -В.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки HONDA CIVIC 1.8 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, шасі № НОМЕР_3, синього кольору, тип - легковий седан -В.

Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області зняти арешт з автомобіля марки HONDA CIVIC 1.8 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, шасі № НОМЕР_3, синього кольору, тип - легковий седан -В.

Не погодившись із вказаним рішенням, третя особа ПАТ "Віес Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити. Зокрема, апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що представництво, яке ґрунтується на договорі може здійснюватись за довіреністю, яка є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, тобто це є односторонній правочин в якому волевиявлення представника на його укладення не вимагається і дії представника спрямовані на створення цивільних прав та обов'язків для особи, яку він представляє. Крім того, звертає увагу суду на те, що п.3 ч.1 ст.208 ЦК України наголошує щодо необхідності вчинення правочинів у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Також, місцевим судом не враховано, що згідно Постанови КМУ від 7 вересня 1998р. №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації(перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Також, судом в порушення вимог ст.261 ЦПК України не враховано, що позивачем пропущено строк позовної давності.

В судове засідання відповідачі та їх представники не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 110 - 111), що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача, який заперечив щодо доводів апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року скасуванню з наступних підстав.

Згідност.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що довіреність від 20 жовтня 2010р., яка посвідчена приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу є удаваним правочином договору купівлі-продажу автомобіля. При укладенні вказаного договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, а відтак у відповідності до вимог ст.220 ЦК України такий правочин є дійсним. З огляду на те, що позивач придбав спірний автомобіль та сплатив за нього повну вартість, то у нього виникло право власності на спірний автомобіль. Накладений арешт на автомобіль обмежує право позивача як власника спірного автомобіля, а відтак такий повинен бути знятий.

Проте, погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може з таких підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є власником автомобіля марки Honda, модель Civic, 1,8, 2007 р.в., р.н. НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4(а.с.12)

20.10.2010 р. відповідач ОСОБА_4 видав довіреність на ім'я ОСОБА_3 на право користування спірним автомобілем. Зі змісту даної довіреності вбачається, що позивач є представником ОСОБА_4 в органах ДАІ та всіх установах, підприємствах та організаціях з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням ТЗ, зняття автомобіля з обліку та оформити відповідне свідоцтво про реєстрацію в органах Державтоінспекції, укладати необхідні правочини, передачі повноважень за даною довіреністю третім особам.(а.с.11)

Згідно розписки від 26.10.2010 року відповідач ОСОБА_4 передав у власність позивачеві ОСОБА_3 автомобіль марки HONDA CIVIC 1.8 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, шасі № НОМЕР_3, отримавши у позивача 15600 доларів США, як оплату за автомобіль.

Крім того, 20 жовтня 2010р. між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений у письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля HONDA CIVIC 1.8 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, шасі № НОМЕР_3, за яким продавець ОСОБА_4 отримав у покупця ОСОБА_3 15600 доларів США, як оплату за автомобіль(а.с.7-9).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 203 ЦК Українимістить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, серед яких визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам, правочин, крім цього, має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно зі ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб і собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Статтею 207 ЦК Українипередбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 210 ЦК Українирегламентовано, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом і такий правочин є вчиненим після його державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 п.п.7,8 Правил реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, заверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання(одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстрації документів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості, відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно із ст.ст.237, 244, 245 ЦК Українидовіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст.240 ЦК Українипредставник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 31.07.2002 року №228.

Видача довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі - продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Виходячи із вищезазначених норм права та встановлених обставин справи, розписка та довіреність не підтверджують факту укладення договору купівлі-продажу автомобіля, оскільки договір не був укладений в належній формі та всупереч ст.210 ЦК Українине був зареєстрований, позивач не зняв з реєстрації спірний автомобіль та не здійснив реєстрації на своє ім'я, а відтак, не набув право власності на автомобіль на підставах, передбачених чинним законодавством України, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним, визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту є безпідставними та їх необхідно відхилити.

Згідно роз'яснень даних в п.17 Постанови ПВС України від 24.10.2008 № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції з'ясовує чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. В п. 19 вищезгаданої постанови за наявності підстав, передбачених статтею 309 ЦПК апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення або змінює його й не має права передавати із цих підстав справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позву є безпідставним, а тому рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну Публічного акціонерного товариства "Віес Банк" - задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року - скасувати та ухвалити нове, яким задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, третя особа ПАТ "Віес Банк" про визнання правочину удаваним, визнання дійсним договору купівлі продажу, визнання права власності та зняття арешту з майна - відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням Апеляційного суду.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Н.О.Шеремета