Справа №: 398/4015/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" квітня 2015 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Петрової О.Ф. при секретарі Сніжко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області та Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельні частки (паї) в порядку спадкування за заповітом , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до Олександрійської районної державної адміністрації про визнання права на земельні частки (паї), що належали спадкодавцеві на підставі сертифікатів, що втрачені, в порядку спадкування за заповітом.

Під час судового розгляду справи до участі у справі як співвідповідача залучено Новопразьку селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області як орган територіальної громади.

Мотивуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка перебувала у власності КСП «Хлібороб» розміром 5,02 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку(пай), виданого 8 вересня 1997 р. Олександрійською районною державною адміністрацією на ім'я спадкодавця. Спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_4, якій 13 червня 2003 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак за свого життя вона не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити свідоцтво про право власності на своє ім'я - ІНФОРМАЦІЯ_2 р. вона померла. ОСОБА_4 залишила заповіт на її, позивачки , користь.

До спадщини належать земельні частки (паї) , які успадкувала ОСОБА_3 від чоловіка та, власне, пай, на який 8 вересня 1997 р. Олександрійською районною державною адміністрацією видано сертифікат на її ім'я КР № НОМЕР_1.

В травні 2014 р. вона, ОСОБА_1, звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовив у їх видачі з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Два сертифікати були загублені відразу після смерті ОСОБА_3, про що було зроблено оголошення до районної газети «Сільський вісник».

Вона, позивачка, прийняла спадщину, бо постійно проживала із ОСОБА_3 до дня відкриття спадщини. Видача дублікатів сертифікатів законодавством не передбачено. Позивачка вважає, що відповідно до ст.1218 ЦК України, що права та обов'язки спадкодавця на земельні частки (паї) перейшли до неї.

До закінчення судового розгляду позивачка уточнила свої вимоги: просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку(пай) розміром 5,02 в умовних кадастрових гектарах, посвідченому сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії КР № НОМЕР_1, виданого ОСОБА_4 8 вересня 1997 р. Олександрійською районною державною адміністрацією, та на земельну частку (пай) розміром 5,02 га в умовних кадастрових гектарах, отриманого ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 2003 р.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги з наведених вище підстав.

Представник відповідача - Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, однак від відповідача надійшла заява з проханням провадити розгляд справи за відсутності представника територіальної громади.

Представник Олександрійської державної районної адміністрації Єрух А.О. позов визнав, вважаючи, що існують підстави для визнання права на земельні частки в порядку спадкування.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5, представника відповідача - Олександрійської районної державної адміністрації - Єруха А.О, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги до Новопразької селищної ради підлягають задоволенню, а в позові до Олександрійської районної державної адміністрації необхідно відмовити.

Суд встановив, що позивачка є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., і прийняла спадщину , оскільки проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті останньої. Інших спадкоємців немає. Спадкова справа не заведена. При зверненні позивачки до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні частки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом, оскільки відсутні документи, які б мали посвідчувати право спадкодавця на земельні частки (паї) - сертифікати. Позивачка не має змоги надати сертифікат, що посвідчує право спадкодавця ОСОБА_3 на земельну часку, бо його оригінал втрачено, а право на земельну частку, що перейшло останній від чоловіка на підставі свідоцтва про право на спадщину, не зареєстровано.

Відповідно до ст.23 ЗК України 1991 р., який діяв на час виникнення земельних правовідносин, учасниками яких являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

В п. 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 р. передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як роз'яснено в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 р., у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Як свідчить довідка управління Держземагенства в Олександрійському районі Кіровоградської області від 12 березня 2015 р. на ім'я ОСОБА_3 Олександрійською державною районною адміністрацією виготовлено та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № НОМЕР_2 від 8 вересня 1997 р. площею 5,02 в умовних кадастрових гектарах .

Також 13 червня 2003 р. в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) по КСП «Хлібороб» здійснено відмітку про перехід права на земельну частку(пай) від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

На ім'я ОСОБА_4 Олександрійською районною державною адміністрацією було виготовлено та видано сертифікат на право на земельну частку(пай) серії КР № НОМЕР_1 від 8 вересня 1997 р.

Правовідносини з приводу спадщини, що виникли в зв'язку із смертю ОСОБА_4, регулюються ЦК України , який набрав чинності 1 січня 2004 р.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець має прийняти спадщину в порядку та строки, передбачені ст.1269, ст. 1270 ЦК України.

Отже, до позивачки перейшли усі права та обов'язки, які належали ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після смерті останньої.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що існують підстави, передбачені законом, для визнання права на земельні частки за позивачкою в порядку спадкування за заповітом, оскільки іншого способу захисту своїх прав у спадкоємця ОСОБА_1 немає.

Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.

Належним відповідачем у даній справі є Новопразька селищна рада.

Наразі вимоги до Олександрійської районної державної адміністрації безпідставні.

Оскільки на стягненні судових витрат з відповідача позивачка не наполягає, вони їй не компенсуються.

Керуючись ст..ст.10, 11, 60, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) у землях колишнього КСП «Хлібороб» розміром 5,02 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № НОМЕР_1, виданого 8 вересня 1997 р. Олександрійською районною адміністрацією, та розміром 5,02 в умовних кадастрових гектарах, що перейшло ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 2003 р.

В задоволенні позову до Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особою , яка брала участь у справі, але не була присутня в судовому засідання під час проголошення рішення, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя