Справа № 635/1752/15-ц
Провадження № 2/635/1323/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Гобленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору,

УСТАНОВИВ:

05.03.2015 року до Харківського районного суду подано позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивач просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 8 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Г.А. реєстровий № 428.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, пояснивши, що позивач укладала договір довічного утримання з ОСОБА_2, але відповідач не виконувала свої обов'язків щодо утримання позивача, тому представник позивача просила суд повністю вимоги задовольнити.

Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову з тих причин, що відповідач виконувала свої обов'язки за договором, але позивач відмовилась від надання відповідачем допомоги за договором.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 8 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Г.А. реєстровий № 428 з наступних підстав.

Між сторонами укладено договір довічного утримання, посвідчений 8 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Г.А. реєстровий № 428 відповідно до якого відповідач зобов'язалась утримувати позивача довічно, надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечуючи за позивачем належний догляд та необхідну допомогу. Вартність матеріального забезпечення (харчування, одягу і необхідної допомоги) сторони визначили в розмірі мінімальної пенсії, встановленої законом.

Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не довела суду, що виконувала умови договору, при цьому суд не задовольнив клопотання відповідача про допит свідків, оскільки такі показання суд визнає недопустимими доказами за відсутності будь-яких об'єктивних даних про виконання умов договору. Крім того, сама відповідач підтвердила факт відмови позивача від отримання допомоги, після чого відповідач договір не виконувала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Суд вважає доведеним, що відповідач належним чином свої обов'язки за договором не виконувала, тому суд задовольняє вимогу про розірвання договору довічного утримання.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 8 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Г.А. реєстровий № 428 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Назаренко О.В.