АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/48/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1467/15Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Прядкіної О.В., при секретарі: Рибак О.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, в якому прохав стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 98154, 27 грн. та судові витрати.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду не погодилось публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»та подало на нього апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохали скасувати рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судове засідання проводилось за участі представника апелянта, за відсутності відповідача, який є належним чином повідомленим про час та місце слухання справи в порядку ст. 77 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 26 травня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № PLXRRX01121739, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 5710 (п'ять тисяч сімсот десять) грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.5/.

Згідно розрахунку позивача, сума заборгованості за договором № PLXRRX01121739 від 26 травня 2007 року, станом на 10 грудня 2014 року становить - 102545 (сто дві тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 70 коп., яка складається з: 5710 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом; 37786 грн. 33 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5002 грн. 56 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 54046 грн. 01 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 4650 грн. 20 коп. - штраф (процентна складова) /а.с.4/.

Судовим наказом Октябрського районного суду міста Полтави від 12 березня 2008 року у справі № 2-н-1033/08 з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 9541 (дев'ять тисяч п'ятсот сорок одна) грн. 63 коп., яка складається: 5710 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом; 1706 грн. 68 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1875 грн. 96 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 248 грн. 19 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором Даний судовий наказ не скасований, не змінений та набрав законної сили 25 травня 2008 року /а.с.15/.

Різниця між розміром заборгованості та стягнутою судовим наказом сумою заборгованості становить - 93004 грн. 07 коп. (102545 грн. 70 коп. - 9 541 грн. 63 коп. = 93004 грн. 07 коп.).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, суд першої інстанції виходив з того, що банк, звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу вже скористався своїм правом дострокового стягнення кредитних коштів з боржника, оскільки даний спір був предметом судового розгляду в 2008 році і по ньому було прийняте судове рішення, яке вступило в законну силу та видано судовий наказ, який на даний час у встановленому законом порядку не виконаний, а тому підстави для повторного захисту прав останнього відсутні.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного сторонами договору, кінцевим строком виконання основного зобов'язання є 26.05.2009 р. Позивач у зв'язку з не виконанням відповідачкою зобов'язання за договором, скориставшись правом дострокової вимоги виконання зобов'язання звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу.

Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Зважаючи на те, що відповідачем основне зобов'язання не виконане, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від сплати процентів за користування коштами та від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №6-100цс14 від 03 вересня 2014 року, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи те що, сума нарахованої банком пені за несвоєчасне погашення заборгованості значно перевищує розмір збитків та відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, колегія суддів приходить до висновку, про зменшення суми пені з 54 046 грн. 01 коп. до 11421 грн. 60 коп., яка відповідає подвійному розміру основного боргу, відповідно до розрахунку наданого позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції суперечать встановленим обставинам справи, не ґрунтуються на нормах закону та грубо порушують норми матеріального та процесуального права. Викладені в апеляційних скаргах доводи є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Беручи до уваги суми заборгованості стягненні з відповідача судовим наказом від 12 березня 2008 року, колегія суддів, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 50627 грн. 85 коп. заборгованості по кредиту, яка складається: 36079 грн. 65 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3126 грн. 60 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11421 грн. 60 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 5150 грн. штраф відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору при подачі позову до суду та судового збору при подачі апеляційної скарги, підлягають розподілу відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний Банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний Банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» ( 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна перемоги, буд. 50, рахунок № 3111, , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № PLXRRX01121739 від 26.05.2007 року в сумі 50627 грн. 85 коп. (п'ятдесят тисяч шістсот двадцять сім гривень вісімдесять п'ять копійок)., яка складається: 36079 грн. 65 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3126 грн. 60 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11421 грн. 60 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 5150 грн. штраф відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна перемога, 50, рахунок № 0001, , МФО 305299) в рахунок відшкодування понесених судових витрат 506 грн. 27 коп. (п'ятсот шість гривень двадцять сім копійок).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин