Справа № 0907/2-7068/2011
Провадження № 22-ц/779/1787/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

за участю представників: ОСОБА_2- ОСОБА_3,

ОСОБА_4- ОСОБА_5,

Івано-Франківської міської ради - Бурачок В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року представник Івано-Франківської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач самовільно здійснив будівництво стіни зі шлакоблоків між будинками АДРЕСА_1, без надання необхідних дозволів, та порушує правила будівництва.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2015 року позов Івано-Франківської міської ради задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 знести самочинне будівництво зі шлакоблоків між будинками АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 188,2 гривень судового збору.

На дане рішення представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову і зобов'язуючи знести самочинно збудовану споруду, в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин, не уточни вимоги позивача та застосував правові норми, що не підлягають одночасному застосуванню. При цьому суд не взяв до уваги положення ч.7 ст.376 ЦК України яка передбачає, можливість знесення самочинного будівництва у разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила будівництво від її проведення. Судом не враховано, п.22 постанови пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування.

Також апелянт вказує, на той факт, що суміжним землекористувачем не заперечувалось розміщення та будівництво паркану, однак у нього були окремі зауваження щодо зовнішнього вигляду самочинної споруди

З цих підстав рішення суду першої інстанції, апелянт просив скасувати, та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представники Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_4 доводів апеляційної скарги не визнали. Рішення суду вважають законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу самовільного будівництва відповідачем стіни із шлакоблоків на межі між будинками АДРЕСА_1. Спірна споруда збудована на земельній ділянці, яка належить відповідачу, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку № 976002.

Судом також встановлено, а сторонами не заперечується, що спірна стіна висотою більше 1.5 м., збудована на фундаменті на відстані менше 1 метра від межі між господарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Задовольняючи позов, та ухвалюючи рішення про зобов'язання відповідача знести самочинно збудовану стіну із шлакоблоків, суд першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, виходив з того, що таке будівництво здійснено без будь яких належних дозволів та з порушенням будівельних норм і правил.

Однак такий висновок суду першої інстанції, колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області вважає передчасним, та не може погодитись з ним.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

Вирішуючи спори про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, де позов заявлений суб'єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю, у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва (частина сьома статті 376 ЦК України), суду першої інстанції слід було перевірити, чи не є відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає зазначений спір вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року N 6-137цс14, яка, відповідно до положень ст. 360 7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Розглянувши спір у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивач - міська рада - звернувся до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю у сфері містобудування у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва та містобудування.

Адже статтею 7 Закону України "Про основи містобудування" визначено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Таким чином, суд не врахував, що відносини між сторонами є публічно-правовими, а тому зазначений спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 307 та п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.205, 307, 310, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва-закрити.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв