Єдиний унікальний номер 2-16/2011
Провадження № 4-с/448/1/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецик Я.Є,,

при секретарі Рушеляк Г.С.

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

державного виконавця Ціжман О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська скаргу ОСОБА_4 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із зазначеною скаргою, покликаючись на те, що 06.06.2014року нею подано у відділ ДВС Мостиського РУЮ Львівської області для примусового виконання виконавчий лист Мостиського районного суду Львівської області у справі №2-16/2011, яким визнано мирову угоду укладену з ОСОБА_2, згідно якої останній зобовязується привести належний йому житловий будинок у відповідність чинним державним будівельним нормам. Однак, постановою державного виконавця Ціжман О.С. від 11.06.2014року було відмовлено в прийнятті вищевказаного виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження, оскільки судом у предявленому на виконання виконавчому документі не вказано будь-яких заходів примусового виконання винесеного ним рішення і зазначені обставини виключають здійснення виконавчого провадження.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.

Вказує, що державний виконавець не покликався на те, що виконавчий лист не відповідає вимогам закону (п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»), тобто погодився з тим, що виконавчий лист відповідає вимогам закону, а посилався на загальні норми Закону України «Про виконавче провадження», не наводячи конкретних статей, та на п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. У даному випадку двоякого чи незрозумілого тлумачення виконавчий лист не викликає.

Зазначає, що державним виконавцем порушено вимоги ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, а також ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Стверджує, що жодних вимог, передбачених вказаними статтями, ні ним в ході предявлення виконавчого листа до виконання, ні судом при винесенні рішення та видачі виконавчого листа, порушено не було. Вважає, що відсутні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження, а державний виконавець формально з цих підстав відмовив у відкритті виконавчого провадження і його постанова підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована.

З огляду на наведене просить суд:

1) визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_5 від 11.06.2014року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП№43625360;

2) зобовязати державного виконавця відділу ДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_5 відкрити виконавче провадження та вжити всіх передбачених законодавством заходів для виконання виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області по справі №2-16/2011року, яким передбачено зобовязання ОСОБА_2 привести належний йому будинок у відповідність чинним будівельним нормам;

3) зобовязати державного виконавця відділу ДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_5 про виконання ухвали повідомити суд і її (заявницю) не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду;

4) попередити державного виконавця про відповідальність за безпідставне невиконання судових рішень.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав з вищенаведених підстав.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечив, покликаючись на те, що збудований ними будинок по вул.Грушевського, 33 в м.Мостиська відповідає будівельним нормам та прийнятий в експлуатацією повноважною комісією. Вважає, що державний виконавець правомірно винесла постанову від 11.06.2014року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП№43625360, тобто у своїй роботі не допустила жодних порушень, а діяла у відповідності до вимог чинного законодавства.

Державний виконавець Ціжман О.С. в судовому засіданні проти скарги заперечила та пояснила, що при винесенні нею постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.06.2014 року були виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державна виконавча служба повинна виконувати рішення суду про зобов'язання боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а у виконавчому листі, наданому на виконання ОСОБА_4, відсутні відомості щодо зобов'язання боржника здійснити певні дії або утриматися від їх здійснення, тобто фактично не зазначений примусовий порядок виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення державного виконавця, представників заявника та заінтересованої особи, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що скарга підставна та підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.06.2013року у справі №1314/2-16/11 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, за якою:

1. ОСОБА_2 зобовязується привести належний йому житловий будинок у відповідність чинним Державним будівельним нормам.

2. ОСОБА_4 надає ОСОБА_2 тимчасовий сервітут для проведення штукатурки двох стін належного позивачу житлового будинку терміном на три тижні.

3. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

4. З усіх питань, не врегульованих даною Угодою, сторони керуються чинним законодавством України.

5. Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із Сторін та Апеляційного суду Львівської області. Мирова угода набуває законної сили після її затвердження Апеляційним судом Львівської області.

На підставі вищевказаної ухвали апеляційного суду Львівської області від 25.06.2013року, 03.06.2014року за заявою ОСОБА_4 Мостиським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист №2-16/2011, який остання 06.06.2014року подала у ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області для примусового виконання.

Однак, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_5 від 11.06.2014року ВП №43625360 відмовлено в прийнятті до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа №2-16/2011 від 03.06.2014року на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту вказаної постанови, а також наданих в судовому засіданні пояснень державного виконавця, вбачається, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження стало те, що у предявленому на виконання виконавчому документі судом не вказано будь-яких заходів примусового виконання винесеного ним рішення, що виключає здійснення виконавчого провадження.

ОСОБА_2 за все суд звертає увагу на те, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Дана норма гарантована ст.124 Конституції України, ст.14 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Так, відповідно до статті 124 Конституції України, статті 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Аналогічне положення міститься в статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", в якій встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Судові рішення викладаються у формі ухвали або рішення.

Так, спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був вирішений шляхом укладення мирової угоди. Дана мирова угода визнана судовим рішенням ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.06.2013року у справі №1314/2-16/11. Дане судове рішення набрало законної сили та обовязкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Крім того, за заявою ОСОБА_4 на виконання зазначеного судового рішення Мостиським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист №2-16/2011.

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Виконання рішення суду здійснюється органом державної виконавчої служби у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Суд вважає, що судове рішення - ухвала апеляційного суду Львівської області про визнання мирової угоди є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» і підлягає виконанню виконавчою службою. Крім того, суд враховує і ту обставину, що за заявою ОСОБА_4 Мостиським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист №2-16/2011, який така 06.06.2014року подала у ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області.

Щодо оцінки дій державного виконавця у даній ситуації, то при розгляді даної скарги на рішення державного виконавця постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа) в рамках виконавчого провадження №43625360, то перш за все суд враховує те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Також суд звертає увагу на те, що виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав скаржниці ОСОБА_4, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що є обґрунтованими та підлягають задоволенню визначені у скарзі вимоги в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця відділу ДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_5 від 11.06.2014року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП№43625360, в тому числі зобовязання державного виконавця відділу ДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_5 відкрити виконавче провадження та вжити всіх передбачених законодавством заходів для виконання ухвали апеляційного суду Львівської області від 25.06.2013року у справі №1314/2-16/11 про визнання мирової угоди та виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області у цій же справі, якими передбачено зобовязання ОСОБА_2 привести належний йому будинок у відповідність чинним будівельним нормам.

Щодо решти вимог скаржниці, то такі не підлягають до задоволення з тих підстав, що обовязки вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, використовувати надані права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, фактично виконувати в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, надсилати документи виконавчого провадження сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження і т.і. вже покладено на державного виконавця Законом України «Про виконавче провадження» (ст.ст.6, 11, 31, 49 Закону) та такі обовязки входять в коло його функціональних обовязків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.14, 209, 383 -387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження, - задоволити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Ціжман О.С. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження (відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа) в рамках виконавчого провадження ВП №43625360.

Постанову державного виконавця ВДВС Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 11.06.2014р. ВП №43625360 скасувати.

Зобовязати державного виконавця ВДВС Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_5 усунути порушення шляхом прийняття до провадження ухвали апеляційного суду Львівської області від 25.06.2013року у справі №1314/2-16/11, якою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, за якою:

«ОСОБА_2 зобовязується привести належний йому житловий будинок у відповідність чинним Державним будівельним нормам.

ОСОБА_4 надає ОСОБА_2 тимчасовий сервітут для проведення штукатурки двох стін належного позивачу житлового будинку терміном на три тижні»,

і виконавчого листа №2-16/2011, виданого 03.06.2014р. Мостиським районним судом Львівської області, та вчинити усі необхідні заходи у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» для виконання зазначеної ухвали суду та виконавчого листа.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Ухвала набрала законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя Я.Є. Стецик