АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Карнауха П.М.

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист прав споживача, розірвання договору (замовлення) та визнання недійсним кредитного договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2015 року позов ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 задоволено частково. Розірвано замовлення-договір № 156, укладений 05 липня 2014 року між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4.

В іншій частині позову відмовлено.

У позові ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» відмовлено.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, представник позивача ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій з підстав неповного зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить змінити рішення суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди та скасувати рішення суду щодо відмови в задоволенні позову до банку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати недійсним укладений 05.07.2014 р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір № 401631142.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2014 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 було укладено замовлення-договір №156, згідно якого замовник доручає, а виконавець бере на себе наступні зобовязання: проведення замірів із складання відповідного акту; замовлення на виготовлення у виробника за результатами замірів метало-пластикових вікон, комплектуючих деталей та фурнітури; доставку товару; демонтаж старих конструкцій; монтаж товару у приватному будинку за адресою Полтавська область Великобагачанський район с. Матяшівка вул. Пушкіна, будинок №6.

Згідно п.1.1. Договору відповідачем були взяті наступні зобов'язання: проведення замірів із складання відповідного акту, погодженого із замовником; замовлення на виготовлення у виробника за результатами замірів металопластикові вікна, двері, скло та вироби з нього, комплектуючі деталі, фурнітура і інші супутні товари (далі за текстом товар); доставку товару; демонтаж старих конструкцій; монтаж товару.

Відповідно п.4.1 - вартість товару згідно замовлення та специфікації 17 450,00 грн.

Згідно п.п. 4.3.1, 4.3.2 договору замовник авансує кошти на товар в день подання замовлення в розмірі 100% вартості товару. Повний розрахунок за поставлений товар здійснюється в день виконання поставки товару замовнику.

Згідно підпункту 5.1 договору, виконавець зобовязується поставити товар замовнику протягом до 40 робочих днів з дати отримання виконавцем на свій розрахунковий рахунок коштів авансового платежу, зазначеного в п.4.3.1 та провести повний комплекс монтажних робіт товару на обєкті протягом 40 робочих днів з моменту повної оплати вартості товару. Дата демонтажу старих конструкцій та монтажу товару визначається за погодженням сторін в межах строку, визначеного відповідно до п.5.1.

Таким чином, відповідно до замовлення-договору №156 від 05 липня 2014 року і специфікації товару №401631142 від 05 липня 2014 року було замовлено сім вікон з додатковими елементами, загальна вартість замовлення склала 17450,00 грн.

Також 05.07.2014 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №401631142, згідно якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав кредит, шляхом перерахування коштів на рахунок ФОП ОСОБА_4 (р/р 6248, МФО 307770 А-Банк, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, свідоцтво №431895), що підтверджується копією меморіального ордеру №425561 від 07 липня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із відсутності підстав для задоволення позову, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Підставами позову про визнання недійсним кредитного договору ОСОБА_5 зазначено те, що кредитний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, тому на підставі ст. 203 ЦК України він повинен бути визнаний недійсним.

Також позивач зазначила, що банк порушив ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки на її письмову вимогу про відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту банк не відреагував.

Крім того, їй не надано було достовірну інформацію стосовно повної вартості кредиту, послуг, наслідків та обставин, які можуть виникнути після підписання документів та після виконання або невиконання запропонованих послуг.

Всупереч вимог ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач не отримала необхідної, доступної, достовірної інформації про продукцію (послугу) та в силу ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитний договір також підлягає визнанню недійсним.

Також вказує, що їй не було надано в письмовому вигляді інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Відповідно до п.2.1.Кредитного договору сума кредиту становить 17 450,00 грн.

Згідно п. 2.2.Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом 01%. Тип процентної ставки фіксована. Дата остаточного повернення кредиту становить 07 липня 2016 року (п.2.3. Договору).

Відповідно до п.2.5, кредит надається позичальнику для : а) оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації №401631142 від 05 липня 2014 року або листі - гарантії до цього договору від 05 липня 2014 року у загальній сумі 16 403 грн., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_4, оплати комісійної винагороди банку за надання кредиту.

Пунктом 5 розділу 1 кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами ЗУ «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, а також з загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-банк», затвердженими Розпорядженнями ПАТ «Альфа-банк» №66 від 11 січня 2014 року, які йому розяснені,, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний, що він отримав свій примірник цього договору, що складається з першого та другого розділів та додатків до нього в дату його укладання.

Відповідно до п.6 розділу 1 кредитного договору цей договір, вважається укладеним та набуває чинності з 07 липня 2014 року за умови скріплення його підписами сторін та печаткою банку. Інші аркуші не потребують додаткового (окремого) проставлення підписів сторін.

На виконання п.2.5 кредитного договору ПАТ «Альфа-Банк» перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_4 кредитні кошти (р/р 6248, МФО 307770 А-Банк, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, свідоцтво №431895).

Статтею 638 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, a також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Установлено, що банк виконав взяті на себе зобовязання та надав позичальнику грошові кошти, які перерахував ФОП ОСОБА_4

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Встановивши обставини справи та здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання кредитного договору недійсним.

Судом апеляційної інстанції також не встановлено підстав, за яких укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Альф-банк» кредитний договір може бути визнаний недійсним.

Так, сторони при укладенні та підписанні 05.07.2014 року кредитного договору № 401631142 погодили всі його істотні умови. У тому числі, умови кредитування, графік платежів, розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.

Посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на порушення Банком ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не наведено підстав та не надано доказів на підтвердження того, що при укладенні оспорюваного кредитного договору Банком здійснювалася нечесна підприємницька практика.

Також позивачем ОСОБА_5 не надано доказів на підтвердження того, що вона направляла на адресу Банку вимогу про відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту.

Інші твердження апелянта про порушення Банком при укладенні кредитного договору положень ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо ненадання їй інформації про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, спростовуються наявним у справі кредитним договором, в якому погоджені всі істотні умови, у тому числі щодо умов кредитування, а також графіком платежів, розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.8 та на звороті).

Таким чином, суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2015 року - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 липня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту її проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1