АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8689/14-ц Номер провадження 22-ц/786/578/15Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого - судді Пилипчук Л.І.

суддів : Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, представника Горбанівського пансіонату ветеранів війни та праці - Чабана М.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Полтавської обласної ради, Управління майном Полтавської обласної ради, Горбанівського пансіонату ветеранів війни та праці (третя особа: ОСОБА_5) про визнання права користування жилим приміщенням та визнання наймачем квартири,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Полтавської обласної ради, Управління майном Полтавської обласної ради, Горбанівського пансіонату ветеранів війни та праці про визнання права користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та визнання наймачем вказаної квартири, посилаючись на постійне проживання в цьому житлі в якості члена сім'ї наймача ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано ОСОБА_7 наймачем квартири АДРЕСА_1, замість померлого ОСОБА_6.

Горбанівський геріатричний пансіонат ветеранів війни та праці в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, прохав рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Зазначав, що в порушення вимог ч.3 ст.61 ЦПК України суд не врахував чинне рішення апеляційного суду Полтавської області від 15.09.2010 року, яким в задоволенні аналогічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, а зустрічний позов пансіонату задоволено та виселено ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Також вважає, що судом невірно дана оцінка фактичним обставинам, оскільки між Горбанівським геріатричним пансіонатом та ОСОБА_6 був укладений цивільно-правовий договір найму житлового приміщення строком на один рік, який в послідуючому переукладався, останній раз 12.01.2009 року. Тому такий договір не є договором найму житлового приміщення відповідно до ст.63 ЖК України. Крім того, вселення у спірне житло можливо лише за згоди наймодавця, яку пансіонат не надавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають в тановленню при ухваленні судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить Горбанівському геріатричному пансіонату ветеранів війни та праці: ? частина - згідно свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом, посвідченого 16.07.2004 року Першою полтавської державної нотаріальної контори по р.№5-722, та ? частина - відповідно до договору дарування, посвідченого 09.06.2006 року Першою полтавської державної нотаріальної конторою по р№2-808.

Відповідно до умов договору, укладеного 12.01.2006 року, Горбанівський пансіонат ветеранів війни та праці надав своєму працівнику ОСОБА_6 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 для тимчасового проживання терміном на один рік. В послідуючому договір переукладався, останній - 12.01.2009 року./а.с.138-139/

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер./а.с.17/

ОСОБА_2, заявивши позов про визнання за нею права користування вказаним житлом, посилалася на те, що покійний перебував у шлюбі з її матір'ю ОСОБА_5, а тому вона за його згодою вселилася в це житло в якості члена сім'ї, постійно там проживала, вела з ним спільне господарство, за вказаною адресою народила дітей. Тому відповідно до норм ст.64,106 ЖК України після смерті наймача права і обов'язки останнього перейшли до неї, як повнолітнього члена сім'ї наймача.

Районний суд визнав доведеними та обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2 та на підставі вищевказаних норм права задовольнив позов.

Однак колегія суддів з такими висновками не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Місцевий суд, застосувавши до спірних правовідносин норми ст. ст.4, 61,64.106 ЖК України, помилково не звернув увагу на те, що вони регулюють правовідносини щодо користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду, тоді як в даному випадку спірне житло є приватною власністю та належить юридичній особі - Горбанівському геріатричному пансіонату ветеранів війни та праці й було надано в користування ОСОБА_9 на підставі цивільно-правового договору найму (оренди) житла.

Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму(оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ч.1 статті 816 ЦК у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов'язків щодо користування житлом.

Вселення у житло інших осіб для постійного проживання у ньому можливе за згодою наймача та за згодою наймодавця (ч.1 ст.817 ЦК України).

Як вбачається з Договору від 22.01.2006 року, укладеного між Горбанівським пансіонатом ветеранів війни та праці і працівником ОСОБА_6, пансіонат надав для тимчасового проживання терміном на один рік своєму працівникові однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 зобов'язався щомісячно своєчасно здійснювати оплату за квартиру та комунальні послуги. Договір діє протягом календарного року з моменту підписання та може бути продовжений за домовленістю сторін./а.с.138/ Останній договір оренди спірного житлового приміщення з ОСОБА_6 був укладений12.01.2009 року ./а.с.139/

Вказані договори, що укладалися з ОСОБА_6, не містять умов щодо права вселення у спірне житло інших осіб, а наймодавець не надавав згоди на таке вселення.

Таким чином, за відсутності в договорі найму житла вказівки про осіб, які будуть проживати разом із наймачем та які набувають рівних з наймачем прав та обовязків щодо користування житлом, - вимога цих осіб про визнання права користування цим житлом є безпідставною.

Крім того, у справі встановлено, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 15 вересня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці, ГЖЕД-6 м.Полтави, Октябрського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області в особі ВГІРФО, Полтавської обласної ради про визнання права користування житловим приміщенням, зміну умов договору житлового найму та реєстрацію - відмовлено. Зустрічний позов Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці до ОСОБА_2 та в її особі до малолітнього сина ОСОБА_8 про виселення без надання іншого жилого приміщення задоволено. Виселено ОСОБА_2 разом з її малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення./а.с.186-187/

З огляду на вказане рішення, яке є чинним, представником Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці 11.07.2014 року подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України./а.с.136/ Місцевий суд в порушення вимог ч.2 ст.208, ст.209 ЦПК України не вирішив відповідно заявлене клопотання, а вдався до аналізу відсутності підстав для закриття провадження у справі в самому рішенні.

Закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не дає суду підстав закрити провадження у справі.

Враховуючи, що у заявленому ОСОБА_2 позові сторони не є тотожними, у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі, однак заявлене клопотання необхідно було вирішити шляхом постановлення відповідної ухвали окремо до прийняття рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці особи.

Таким чином, при вирішенні спору районний суд повинен був врахувати преюдиційність обставин, що встановлені рішенням апеляційного суду Полтавської області від 15.09.2010 року щодо самочинного, без згоди власника і наймача вселення ОСОБА_2 з малолітнім сином у спірну квартиру, які не набули права користування та підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Оскільки вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлені юридичні факти, які спростовують доводи позивачки, тобто є преюдиційними, тому повторному доказуванню не підлягають, а в позові необхідно відмовити за безпідставністю.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог .

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Полтавської обласної ради, Управління майном Полтавської обласної ради, Горбанівського пансіонату ветеранів війни та праці, третя особа: ОСОБА_5 про визнання права користування жилим приміщенням та визнання наймачем квартири - відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом 20 днів шляхом подання касаційної карги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя /підпис/ Л.І.Пилипчук Судді : /підпис/ Ю.В.Дряниця /підпис/ Т.О.Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук