АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження номер: 22-ц/791/2316/2015 Єдиний унікальний номер справи: 653/3475/14-ц Категорія 5 Головуючий в І інстанції Венглєвська Н.Б.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Приходько Л.А.
Суддів:Бездрабко В.О.
Борка А.Л.
При секретарі:Гурову Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 липня 2015 року у справі

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна житлового будинку з господарськими будівлями побудованого за особисті кошти та виділення його в натурі,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, вимоги якого було уточнено в ході розгляду справи, до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна житлового будинку з господарськими будівлями побудованого за особисті кошти та виділення його в натурі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при оформлені спадщини після смерті матері ОСОБА_7 він дізнався про привласнення ОСОБА_6 двоповерхового житлового будинку, загальною площею 168,9кв.м, який відповідачка не будувала і в якому їй належало лише 7/20 частин прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1, що становить в натурі 46.2кв.м та підтверджується свідоцтвом на право власності від 18.12.1985 року. Посилаючись на те, що він, як спадкоємець померлої ОСОБА_8, яка є його рідною тіткою, має право на частину спадкового майна, до складу якого входить спірний будинок будівництво якого здійснювалося за його участю, та частково за його власні кошти, а основне фінансування здійснювала ОСОБА_8, під умовою її постійного проживання у будинку в подальшому. Відповідачка оформила на себе спірний будинок без його відома та згоди.

Посилаючись на те, що фактично збудований двоповерховий будинок повинен бути розподілений порівну між всіма спадкоємцями, якими являється позивач і відповідачка просив визнати за ним право власності на 1/2 частину спадкового майна в житловому будинку по АДРЕСА_1 збудованого за власні кошти ОСОБА_8 загальною площею 168,8кв.м та виділити в натурі 1/2 частину позивачу, як спадкоємцю 2 черги по закону після смерті його тітки ОСОБА_8 площею 61,3кв.м, визнати право власності на 1/2 частину господарських будівель, двох сараїв, які відповідачка привласнила, які являються спадковим майном, так як належали матері і не були враховані під час поділу спадкового майна, визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 та виділити в натурі земельну ділянку, площею 170,3кв.м.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02 липня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна житлового будинку з господарськими будівлями побудованого за особисті кошти та виділення його в натурі - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на допущенні судом порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Під час розгляду справи ОСОБА_9 діючи на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі, просила рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради №730/27 від 18.12.1985 року затверджено ідеальні долі співвласників домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 а саме ОСОБА_10 13/20 частин, а ОСОБА_11 7/20 частин. На підставі даного рішення були видані свідоцтва про право власності виконкомом Генічеської міської ради від 29.12.1985 року та зареєстровано право власності в установленому законом порядку.

Відповідно до рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради народних депутатів № 314 від 04.09.1991 ОСОБА_6 надано дозвіл на будівництво нового індивідуального житлового будинку площею 80кв.м, загальною 130кв.м у дворі спільного користування по АДРЕСА_1, на місці старої, непридатної до використання, належної їй частини житлового будинку (а.с.5).

Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради №315 04.09.1991 року зареєстрована присадибна земельна ділянка по фактичному користуванню за їх згодою за ОСОБА_5 площею 613кв.м. по АДРЕСА_2, за ОСОБА_10, яка є матір'ю позивача і ОСОБА_6, яка являється сестрою позивача - площею 524кв.м по АДРЕСА_1 (а.с.6).

15 жовтня 1991 року виконавчим комітетом Генічеської міської ради був виданий ОСОБА_6 будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1, розроблений проект забудови та дозвіл №105 на право виконання будівельних робіт (а.с.10-11).

Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради №299 від 20.07.2006 року на підставі заяви ОСОБА_6 оформлено за нею право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1(а.с.100).

Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради від 17 серпня 2006 року №340 затверджений розрахунок ідеальних часток на домоволодіння АДРЕСА_1 в наступних частках: ОСОБА_6 - 70/100 частки, ОСОБА_10 - 27/100 частки. Оформлено право власності згідно із затвердженими частками (а.с.101).

На підставі вказаного рішення, 23 серпня 2006 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Генічеською міською радою, на 73/100 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, на підставі якого, в той же день, здійснена державна реєстрація права власності відповідачки на спірне нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.102-103).

З записів будинкової книги вбачається, що ОСОБА_8 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 з 12.11.1991 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8. За життя ОСОБА_8 право власності ОСОБА_6 на спірний житловий будинок не оспорювала.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2010 року, яке набрало законної сили, 27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_10 поділено між спадкоємцями - сторонами у справі (а.с.104-105).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 набула право власності на спірне нерухоме майно відповідно до вимог закону.

Будь-яких доказів, на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, що у будівництві спірної частини будинку брали інші особи, у тому числі ОСОБА_8 на підставі угоди про створення спільної власності, позивачем не надано, а тому відсутні визначені законом підстави вважати, що вона набула право власності на спірну частину домоволодіння.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 №7 від 04.10.1991 (зі змінами), що коли будівництво житлового будинку велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Участь інших осіб у будівництві не створює для них права власності на жилий будинок, крім випадків коли це передбачено законом. Інші особи, які брали участь у будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, згідно ст. 1218 ЦК України, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже встановивши, що право власності на спірне нерухоме майно у ОСОБА_8 на час відкриття спадщини не виникло, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те що це майно не входить до складу спадщини.

Крім того слід зазначити, що позивач на виконання вимог ст. 10, 60 ЦПК України, взагалі не надав жодного доказу, що ОСОБА_8 є його рідною тіткою, а також, що він у встановлені законом строки та порядку прийняв спадщину після її смерті.

З цих же підстав не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання права власності на господарські споруди, які є приналежністю до спірного нерухомого майна. Питання щодо поділу господарських будівель, що належали ОСОБА_10, матері сторін, вже вирішено рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2010 року.

Суд з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: