У Х В А Л А

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дем'яносова М. В., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділення частки в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, у якому з урахуванням уточнень та посиланням на приписи ст. 364 ЦК України просила виділити їй в натурі 83/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 згідно з першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року № 507; припинити її право спільної часткової власності на 83/100 частки вказаного будинковолодіння та стягнути з неї на користь відповідачів 248 грн компенсації за відхилення від ідеальних часток.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року, позов задоволено.

Виділено ОСОБА_3 83/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року № 507, а саме: веранду a-2 (приміщення І), площею 4,1 кв. м, в прибудові «А1» - коридор 1-1, площею 9,3 кв. м, кухню 1-2, площею 9,1 кв. м, санвузол 1-3, площею 6,5 кв. м, кімнату 1-4, площею 22,8 кв. м, сходову клітину 1-5, площею 4,3 кв. м, туалет 1-6, площею 0,6 кв. м, комору 1-7, кімнату 1-8, площею 14,1 кв. м, всього - загальною площею 81,5 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: ганок, погріб «п/а», Ѕ частини сараю літ. «Б», гараж літ. «Г», погріб літ. «п/Г», сарай літ. «а».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 248 грн грошової компенсації.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 83/100 частки будинковолодіння АДРЕСА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_8, який діє в інтересах

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та закрити провадження у справі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із рекомендацій, викладених у першому варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року № 507. При цьому, на думку суду, вирішення спору у такий спосіб найбільш враховуватиме інтереси сторін, передбачає незначне перевищення вартості виділених у власність позивача приміщень та не позбавляє кожного можливості належно користуватися своєю частиною будинку.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником 83/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 Співвласниками інших 17/100 частини є: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року № 507 запропоновано два варіанти виділу ОСОБА_3 83/100 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 Згідно з першим варіантом квартира житлового будинку, що виділяється в ізольоване користування, має окремий вхід, відокремлені системи електропостачання, газопостачання, водопостачання і водовідведення та не потребує додаткового переобладнання конструктивних елементів будинку та систем інженерного устаткування. У зв'язку з перевищенням вартості виділених у власність позивача приміщень остання має сплатити на користь позивачів 248 грн грошової компенсації (а. с. 84-85, т. 1).

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розміром його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього відповідної грошової компенсації.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про задоволення позову з урахуванням рекомендацій, наведених у першому варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року № 507, суди відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України виходили із того, що такий спосіб виділу належної позивачу частки у справі спільної часткової власності найбільш враховує інтереси сторін та не передбачає проведення додаткових переобладнань.

З огляду на таке висновки судів про підставність позову ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про незаконність видачі позивачу свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно висновків судів не спростовують і на законність ухвалених у справі судових рішень не впливають.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, а доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. П. Гончар

Судді: В. І. Амелін

М. В. Дем'яносов

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко