Справа № 638/8507/15-ц
Провадження № 2/638/4334/15
(вступна та резолютивна частини)
«11» серпня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
секретаря - Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини, -
Зважаючи на складність у викладенні повного заочного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 209 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
З урахуванням інтересів дитини малолітнього сина ОСОБА_1 встановити батьку ОСОБА_1 час спілкування із сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 без обов'язкової присутності матері ОСОБА_2 під час зустрічей за наступним графіком:
-перша, третя, пята (за наявності) субота та неділя місяця з правом залишення на ночівлю у батька ОСОБА_1;
-два робочі дні на тиждень за домовленістю з матірю ОСОБА_2 з 18:00 год. до 20:00 год.;
-святкові дні та памятні дати: ОСОБА_3 Рік з 31 грудня на 2 січня, Різдво 7-8 січня, 27 січня, Великдень, 06 травня, 11 червня, 18 липня, 4 вересня, 21 жовтня, 16 грудня з правом залишення на ночівлю у батька ОСОБА_1;
-половина зимових та літніх канікул, з правом відпочинку з сином за межами міста Харкова із завчасним повідомленням матері ОСОБА_2 телефоном, електронною поштою або іншим зручним способом та за погодженням з матірю ОСОБА_2 за межами України.
Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_1, не допускати протиправних дій та негативних розмов щодо батька ОСОБА_1.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 71,05 грн.
Заяву на перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На заочне рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст заочного рішення буде виготовлений 17 серпня 2015 року.

Головуючий: суддя

Справа № 638/8507/15-ц

Провадження № 2/638/4334/15

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» серпня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні малолітнього сина, в якому просить з урахуванням інтересів дитини малолітнього сина ОСОБА_1, 06.05.2006р.н., встановити позивачу час спілкування із сином згідно запропонованого в позові графіку, а саме перша, третя, пята, за наявності, субота та неділя місяця, без обовязкової присутності матері під час зустрічей, два робочі дні на тиждень з 18:00 до 20:00 години, під час державних свят та памятних для родини дат з правом залишення на ночівлю у позивача, дозволити позивачу проводити з сином дні зимових та літніх канікул з правом відпочинку за межами міста Харкова із завчасним повідомленням матері та за погодженням з відповідачем за межами України. Також позивач просить суд дозволити йому забирати сина зі школи, відводити на гуртки, секції, заклади позашкільної освіти, відвідувати з сином медичні та оздоровчі установи, дозволити необмежене спілкування позивача з сином за допомогою засобів звязку, зобовязати відповідача забезпечити сина такими засобами звязку, надавати позивачу копії медичних звітів та записів, відомості про зміну фактичної адреси місцезнаходження сина, копії персональних ідентифікаційних документів сина після їх отримання та фото з найголовніших подій сімейного життя, повідомляти позивача про всі плани взяти сина у подорож за межі міста Харкова, погоджувати з позивачем наміри взяти сина у подорож за межі України, зобовязати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні позивача з сином, не допускати протиправних дій та негативних розмов щодо позивача.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 04.06.2005р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.03.2015р., яке набуло чинності. В шлюбі 06.05.2006р. у подружжя народився син ОСОБА_1, якому на даний час виповнилося 9 років.

ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач мешкає окремо від них - в квартирі АДРЕСА_1, в якій створені всі належні умови для проживання малолітнього сина ОСОБА_4, є дитяча кімната відповідно мебльована та з дитячими іграшками і письмовим столом для навчання.

Як зазначає позивач, починаючи з грудня 2014 року відповідачка чинить перешкоди у його спілкуванні з сином ОСОБА_4, змінила замки в квартирі, де вони мешкають з сином, не дозволяє забирати сина зі школи, вільно спілкуватися з ним, у вихідні та святкові дні відповідачка без попередньої домовленості змінює час спілкування з сином або взагалі не дозволяє позивачу його бачити, посилаючись на власну зайнятість. Позивач не проінформований дружиною про успішність навчання сина в навчальних закладах та закладах позашкільної освіти, про його стан здоровя та фізичного і особистісного розвитку.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, причин неявки не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради представника в судове засідання не направила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила при вирішенні спору врахувати інтереси дитини.

Суд, у звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зі згоди представника позивача відповідно до поданої до суду письмової заяви, розглядає справу в порядку заочного розгляду відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 04.06.2005 р. в міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 04.06.2005р. зроблено відповідний актовий запис за № 726, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_1.

Малолітній син ОСОБА_1 народився 06.05.2006 р. в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 26.05.2006р. зроблено відповідний актовий запис за № 1735. Його батьками записані: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2 та 26.05.2006р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції видно свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 046038.

До реєстрації шлюбу, 03.06.2005 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюбний договір, посвідчений 03.06.2005 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 5365. За умовами шлюбного договору ОСОБА_2, на час перебування у шлюбі з позивачем, отримує право проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, що належить на праві власності позивачу. Умовами шлюбного договору місце проживання спільних дітей, які можуть народитися у шлюбі, та спосіб участі батьків у їх вихованні не визначений. Інших договорів, що в добровільному порядку визначали б порядок участі батьків у вихованні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, до матеріалів справи не надано.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.03.2015 р. у справі № 638/22342/14-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.06.2005 р., розірвано. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.06.2015 р. у зазначеній вище справі про розірвання шлюбу, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Апеляційний суд вказав на те, що матеріали справи свідчать про фактичне припинення сімейних відносин, значний обсяг протиріччя у відношеннях сторін, їх значну тривалість, подальше збільшення скарг, позовів, в тому числі з боку ОСОБА_2 та її представників до правоохоронних органів з метою здійснення тиску на ОСОБА_1, який, крім того, що зміг досягти певних успіхів в бізнесі, є ще публічною особою у звязку з перебуванням на державній службі. Використання таких методів впливу, на думку апеляційного суду, не сумісне з регулюванням сімейних відносин, передбачених ст. ст. 1, 3, 7 СК України.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.03.2015 року про розірвання шлюбу встановлено, що причиною розлучення стала винна поведінка дружини, розміщення нею оголених фото в мережі Інтернет, що носять аморальний характер. В численних інтервю, наданих відповідачкою інтернет-виданням та засобам масової інформації протягом лютого-березня 2015 року ОСОБА_2 зізнається, що просила сина ОСОБА_4 знімати її, хоч йому це і не подобається, що підтверджується роздруківками з інформаційних джерел, наданими позивачем до матеріалів справи.

Питання щодо встановлення порядку участі позивача у вихованні сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, в присутності позивача. Відповідачка на Комісію не зявилась. Комісією встановлено, що малолітній ОСОБА_1 мешкає разом з матірю, ОСОБА_2 З грудня 2014 року відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з сином. Позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19.06.2015 р., для проживання або перебування малолітнього ОСОБА_1 створено належні умови.

ОСОБА_1 займає посаду голови Дергачівської районної державної адміністрації, за місцем роботи характеризується позитивно, має стабільну заробітну плату, на наркологічному, психіатричному обліку не перебуває.

Висновки комісії підтверджуються наданими до матеріалів справи письмовими доказами: актом обстеження умов проживання позивача від 19.06.2015 р., договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 29.10.2014 р., що належить позивачу на праві власності, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2015 р., поясненнями ОСОБА_2, допитаної у якості свідка, що викладені в журналі судового засідання Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.02.2015 року у справі № 638/22342/14.

Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі рекомендацій комісії складено висновок від 16.07.2015 р. № 373 щодо можливого способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 Управління служб у справах дітей вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1, у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, визначивши час: перша, третя, пята (за наявності) субота та неділя місяця з правом залишення дитини на ніч у батька; два робочі дні на тиждень з 18-00 до 20-00 за домовленістю з матірю дитини, ОСОБА_2; половина святкових днів та половина зимових та літніх канікул.

Встановлено, що відповідач продовжує перешкоджати позивачу брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею після надання Управлінням служб у справах дітей відповідного висновку.

ОСОБА_1 після припинення проживання однією сімєю продовжує опікуватися сином ОСОБА_4, перераховує кошти відповідачці на утримання сина, сплачує комунальні, експлуатаційні платежі за адресою проживання сина, купує йому одяг.

Як свідчать пояснення представника позивача, малолітній ОСОБА_1 з часу припинення спілкування з батьком почав гірше вчитися, змінилася його поведінка та нахили, ОСОБА_2 сприяє формуванню негативного образу батька, що матиме вкрай негативні наслідки для подальшого особистісного розвитку дитини та формування уявлень про сімю.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., що набула чинності для України 27.09.1991 р., передбачене право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості.

Сімейним кодексом України (статті 54, 55, 141, 157) встановлено, що мати і батько мають рівні права і обовязки щодо дитини, спілкування дитини з тим з батьків, який проживає окремо, не повинне бути формальним, носити характер епізодичних зустрічей. Між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування повинне сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім'ї. Нормальному розвитку дитини може перешкоджати аморальна, неправомірна поведінка того з батьків, який не проживає з дитиною.

Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Дослідивши згаданий висновок суд погоджується із запропонованим службою у справах дітей графіком спілкування батька із сином без присутності матері, оскільки таке рішення відповідає інтересам дитини, не порушує прав батька або матері на спілкування із сином, з огляду на те, що батьки мають однаковий обсяг прав та несуть однакові обов'язки щодо своєї дитини не залежно від того, чи перебувають батьки у шлюбі, чи проживають разом або окремо із дитиною.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, законними і підлягають задоволенню частково.

Задля збереження родинних звязків, участі позивача у вихованні сина, згідно рекомендацій Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради та керуючись інтересами дитини, суд вважає доцільним дозволити позивачу спілкуватися з сином без обовязкової присутності відповідачки, визначивши час: перша, третя, пята (за наявності) субота та неділя місяця з правом залишення дитини на ніч у батька; два робочі дні на тиждень з 18-00 до 20-00 за домовленістю з матірю дитини, ОСОБА_2; половина зимових та літніх канікул; під час святкових днів: ОСОБА_3, Різдва, Великодня, та памятних для родини дат: 27 січня, 06 травня, 11 червня, 18 липня, 4 вересня, 21 жовтня, 16 грудня.

Суд вважає неприпустимим використання дитини у спорах між батьками, створення негативного образу матері або батька дитини, приниження їх честі та гідності в присутності дитини, будь-які маніпуляції почуттями дитини до батьків.

Враховуючи, що відповідачка з грудня 2014 року не дозволяє сину вільно спілкуватися з батьком, перешкоджає доступу позивача до місця проживання сина шляхом самовільної заміни замків від дверей житлового помешкання, доведеним є порушення відповідачкою права позивача на спілкування з сином та участь у його вихованні, та право малолітнього сина на вільне спілкування з батьком.

Суд вважає за необхідне захистити права та інтереси позивача ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_1 на вільне спілкування та право на сімю шляхом зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні позивача з сином ОСОБА_1, не допускати протиправних дій та негативних розмов щодо батька.

В іншій частині позовні вимоги не обґрунтовані, так як не доведено порушення прав позивача, а тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 179, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 54, 55, 141, 157, 159 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

З урахуванням інтересів дитини малолітнього сина ОСОБА_1 встановити батьку ОСОБА_1 час спілкування із сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 без обов'язкової присутності матері ОСОБА_2 під час зустрічей за наступним графіком:

-перша, третя, пята (за наявності) субота та неділя місяця з правом залишення на ночівлю у батька ОСОБА_1;

-два робочі дні на тиждень за домовленістю з матірю ОСОБА_2 з 18:00 год. до 20:00 год.;

-святкові дні та памятні дати: ОСОБА_3 Рік з 31 грудня на 2 січня, Різдво 7-8 січня, 27 січня, Великдень, 06 травня, 11 червня, 18 липня, 4 вересня, 21 жовтня, 16 грудня з правом залишення на ночівлю у батька ОСОБА_1;

-половина зимових та літніх канікул, з правом відпочинку з сином за межами міста Харкова із завчасним повідомленням матері ОСОБА_2 телефоном, електронною поштою або іншим зручним способом та за погодженням з матірю ОСОБА_2 за межами України.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_1, не допускати протиправних дій та негативних розмов щодо батька ОСОБА_1.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 71,05 грн.

Заяву на перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя