Номер провадження: 22-ц/785/1373/15
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сидореноко І.П.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з названим позовом, в якому просив суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (п/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, ) на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 44036 грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 600 грн. та телеграми 49 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати (судовий збір) у розмірі 579 грн. та 121 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі 2400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 6859 грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України (код 21647131) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) грошову суму у розмірі 44 036 (сорок чотири тисячі тридцять шість) гривень 99 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 600 (шістсот) гривень та витрат за телеграму 49 грн. 68 коп., а також втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 6859 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 82 копійки.

Стягнуто пропорційно з Моторного (транспортного) страхового бюро України (код 21647131) та ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору у розмірі 558 (п'ятсот п'ятдесят вісім) гривень, 121 (сто двадцять одна) гривня, та правовою допомогою в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Моторне (транспортне) страхове бюро України подало до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року та ухвалти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України - відмовити у повному обсязі.

Сторони по справі, будучи належним чином сповіщені до суду апеляційної інстанції не з'явились, однак, згідно статті 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам в повному обсязі з наступних підстав .

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що о 23 серпня 2013 року о 13 годин 00 хвилин у м. Одесі по вул. Белінського за участю транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai Sonata державний номер НОМЕР_5, який належить на праві приватної власності позивачу та автомобіля марки ''TOYOTA COROLLA'', державний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, з вини останньої, сталося ДТП, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 своїми діями скоїла адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КпАП України.

Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль позивача "Hyundai Sonata" отримав механічні пошкодження.

Сума матеріального збитку, заподіяного позивачу відповідно до звіту № 474, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 складає 50 896 (п'ятдесят тисяч вісім сот дев'яносто шість) гривень 81 копійки..

Крім цього, позивачем були понесені наступні витрати: 600 грн. за проведення експертизи, 49 гривень 68 копійок за виклик відповідачки телеграмою, а також судові витрати пов'язані з сплатою судового збору у розмірі 558(п'ятсот п'ятдесят вісім ) гривень, 121 (сто двадцять одна) гривень, та витрати пов'язані з правовою допомогою в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП застрахована не була, тоді як цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в Страхуванні " Гарант-Авто" ( поліс № АЕ/1142387).

Листом від 27.11.2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.3.1 ст. 37 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки власник ушкодженого транспортного засобу не зберіг його в стані, в якому він знаходився після ДТП.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно пп."а" п.4.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність , крім шкоди заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. ст..1 цього Закону ( незабезпеченому транспортному засобу).

Згідно п. 32.7 ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Відповідно до звіту № 474, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 підтверджується розмір матеріальної шкоди, який складає 50 896 (п'ятдесят тисяч вісім сот дев'яносто шість) гривень 81 копійки., з яких 6859 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 82 копійки втрата товарного вигляду транспортного засобу. "Hyundai Sonata" державний номер НОМЕР_5.

За встановлених обставин та з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача ОСОБА_2 матеріальної шкоди, заподіяної у результаті ДТП у розмірі 44 036 (сорок чотири тисячі тридцять шість ) гривень 99 копійки, що дорівнює страховій сумі за шкоду заподіяну майну потерпілого, та з відповідача ОСОБА_3 . шкоду пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. "Hyundai Sonata" державний номер НОМЕР_5, у розмірі 6859 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 82 копійки.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач пропустив строк звернення до МТСБУ ( повідомлення надійшло 09.10 2013 року, тоді як ДТП сталося 23.08.2013 року) в результаті чого аварійний комісар, який провів огляд автомобіля 23.10.2013 року не зміг скласти калькуляцію, оскільки автомобіль був частково відремонтований, не знайшли свого підтвердження.

Так, відповідно матеріалів справи вже 28.08.2013 року позивачем було направлено повідомлення електронним листом в МТСБУ про ДТП, яка мала місце 23.08.2013 року в 13:00:00.

Доводи апеляційної скарги про незаконність стягнення з МТСБУ матеріальної шкоди з урахуванням податку на додану вартість в сумі 7339.50 коп., оскільки не з'ясовано чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником податку, є неспроможним, так як спростовуються матеріалами справи, а саме: рахунком-фактурою та актом виконаних робіт ДП " Автотрейдинг-Одеса", де зазначено, що вони є платниками податку на прибуток за ставкою, яка визначена у пункті 151.1 ст.151 Податкового Кодексу України.

Однак, колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги про неправильність нарахування судових витрат.

Так, суд першої інстанції стягнув пропорційно з Моторного (транспортного) страхового бюро України (код 21647131) та ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору у розмірі 558 (п'ятсот п'ятдесят вісім) гривень, 121 (сто двадцять одна) гривня, та правовою допомогою в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень з кожного, що є недопустимим, оскільки не визначив при цьому пропорційність стягнення витрат з кожного відповідача та вказав невірні суми сплачених витрат.

Відповідно квитанцій позивачем було сплачено 243.60 грн., 336 грн., 121.80 грн., судового збору, що становить 701.40 грн., та 2400 грн. витрат на правову допомогу, що разом складає суму3101.40грн.

Відповідно ст.. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому з МТСБУ необхідно стягнути, з урахуванням розміру задоволених вимог в розмірі 44 036 (сорок чотири тисячі тридцять шість ) гривень 99 копійки, судові витрати в сумі 2581.50 грн., а з ОСОБА_3, з урахуванням розміру задоволених вимог в розмірі 7509.50 грн., судові витрати в сумі 519.90 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки відсутні докази надання правової допомоги особою, яка має право за законом надавати таку допомогу та докази розміру таких витрат, є неспроможними.

Положенням Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права.

Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Крім того, у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014р. № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000р. № 13-рп/2000; рішення від 30 вересня 2009р. № 23-рп/2009; рішення від 11 липня 2013р. № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012р. № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011р. № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На виконання зазначених вимог, позивачем надано договір про надання юридичних послуг від 03.02.2014 року (а.с.42), квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 2400 грн. ( а.с.41), розрахунок вартості проведеної роботи по наданню правової допомоги (а.с. 83-84), що спростовує доводи апеляційної скарги щодо недоведеності надання правової допомоги та її оплати.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на законі.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України , підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задоволити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року -змінити в частині стягнення судових витрат.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (код 21647131) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 2581.50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 519.90 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.О. Погорєлова

І.П. Сидоренко