Дата документу 12.11.2015
Провадження № 2/334/378/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі Лапіні О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізьке регіональне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06/2006/0593 Фка від 27.11.2006 року в сумі 13738,46 доларів США та 47895,47 грн., в якому зазначив, що 27 листопада 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Надра" в особі відділення ПАТ КБ „Надра" Запорізьке РУ та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 06/2006/0593Фка, відповідно до умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9964,36 (дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) доларів США 00 центів, на придбання транспортного засобу ВАЗ-21114, 2006 року випуску.

Кредит надавався позичальнику строком до 02 листопада 2011 року з відсоткової ставкою за користування кредитом в розмірі 10 % відсотків річних.

Повернення Кредиту та сплата відсотків повинна була здійснюватися шляхом внесення мінімально необхідного платежу у валюті кредиту.

Відповідно до п. 3.4.2. Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складала 235,33 дол. США.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у разі порушення строків сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань, позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.3. Договору у разі порушення позичальником зобов'язань, що витікають з договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції.

В якості забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, позичальник укладає з Банком договір застави транспортного засобу № 06/2006/0593Фка від 27.11.2006 р.

Проте у порушення зазначених умов кредитного договору, відповідач не здійснював погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, у звязку з чим, станом на 24 листопада 2014 р., заборгованість відповідача за кредитним договором, складає: заборгованість за кредитом 7 167,50 дол. США, що еквівалентно 107 948,24 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 4 487,77 дол. США, що еквівалентно 67589,38 грн; заборгованість по оплаті комісії 2 083,19 дол. США, що еквівалентно 31374,50 грн; пеня за прострочення сплати платежів в сумі 721 343,81 грн., загальна сума заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією складає 13738,46 дол. США, за пенею складає 721 343,81 грн. Вищевказану суму заборгованості представник позивача просить суд стягнути з відповідача у судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача наполягаючи на фактах, викладених у позовні заяві та з посиланням на умови договору та норми закону просив суд задовольнити вимоги банку у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, не заперечуючи проти фактичних обставин справи, просила суд зменшити розмір пені на 99%, посилаючись на той факт, що вона є інвалідом 2 ої групи, має тяжке онкологічне захворювання. Крім того, її дохід складається з пенсії по інвалідності, що дорівнює 2300 грн.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з обґрунтуванням позовної заяви, а також із запереченнями на неї, вислухавши думку сторін, проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

27 листопада 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Надра" в особі відділення ПАТ КБ „Надра" Запорізьке РУ та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 06/2006/0593Фка, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9964,36 (дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) доларів США 00 центів, на придбання транспортного засобу ВАЗ-21114, 2006 року випуску.

Кредит надавався позичальнику строком до 02 листопада 2011 року з відсоткової ставкою за користування кредитом в розмірі 10 % відсотків річних.

Повернення Кредиту та сплата відсотків повинна була здійснюватися шляхом внесення мінімально необхідного платежу у валюті кредиту.

Відповідно до п. 3.4.2. Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складала 235,33 дол. США.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у разі порушення строків сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань, позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.3. Договору у разі порушення позичальником зобов'язань, що витікають з договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції.

В якості забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, позичальник уклала з Банком договір застави транспортного засобу № 06/2006/0593Фка від 27.11.2006 р.

Проте у порушення зазначених умов кредитного договору відповідач не здійснювала погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, у звязку з чим, станом на 24 листопада 2014 р., заборгованість відповідача за кредитним договором складала : заборгованість за кредитом 7167,50 дол. США, що еквівалентно 107 948,24 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 4 487,77 дол. США, що еквівалентно 67589,38 грн; заборгованість по оплаті комісії 2 083,19 дол. США; що еквівалентно 31374,50 грн; пеня за прострочення сплати платежів в сумі 721 343,81 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач систематично порушувала свої договірні зобов»язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами.

Станом на 24 листопада 2014 р., заборгованість відповідачки за кредитним договором, складає: заборгованість за кредитом 7167,50 дол. США, що еквівалентно 107 948,24 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 4487,77 дол. США, що еквівалентно 67589,38 грн; заборгованість по оплаті комісії 2083,19 дол. США, що еквівалентно 31374,50 грн; пеня за прострочення сплати платежів в сумі 721343,81 грн.

Стосовно стягненню з відповідача пені, суд вважає, що її розмір підлягає зменшенню, виходячи з наступного:

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено можливість зменшення судом розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідачем заявлено вимогу про зменшення розміру неустойки, оскільки вона є інвалідом 2 ої групи, має тяжке онкологічне захворювання. Крім того, її дохід складається з пенсії по інвалідності, що дорівнює 2300 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, що є підставою для стягнення з нього заборгованості по тілу кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Розмір неустойки, враховуючи відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, матеріальний стан відповідача, підлягає зменшенню до 2000 грн. Всього до стягнення підлягає 13738,46 дол.США, що еквівалентно 206912,12 грн., та 2000 грн. пені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню, понесені позивачем, судові витрати в розмірі 3654 гривень.

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, та у відповідності до 526, 527, 530, 546, 549, 551, 615, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд

В и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізьке регіональне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІНН НОМЕР_1), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» (р/р 6013, МФО 380764, ) заборгованість за кредитним договором № 06/2006/0593Фка від 27.11.2006 року в розмірі 13738,46 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 206 912,12 грн. та пені в розмірі 2000 грн., що загалом складає 208 912,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІНН НОМЕР_1), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» (р/р 6013, МФО 380764, ) витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 3654, 00 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Нікітенко Н. П.