АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/3782/14-ц
Провадження № 22-ц/792/919/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Дорощук О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Славутського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року, по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», далі ПАТ КБ «Надра», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 21 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит на споживчі цілі в сумі 33 000 доларів США зі сплатою 14,4 % річних за користування кредитними коштами, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, з кінцевим терміном погашення кредиту до 21 листопада 2014 року. Для забезпечення виконання кредитного зобов'язання з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки. Проте взяті на себе зобов'язання ОСОБА_1 не виконував, внаслідок чого станом на 22.10.2014 року виникла заборгованість, яка складається з тіла кредиту і відсотків в сумі 60 560,45 доларів США та пені і штрафних санкцій в сумі 139 018 грн. 60 коп.

У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 21/МК/2007-840 від 21.11.2007 року - 60560,45 доларів США за тілом кредиту та відсотками, та 139018, 60 грн. пені та штрафних санкцій.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПАТ КБ «Надра» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є необґрунтований, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що судом невірно застосовано пункти договорів поруки та кредитного договору, не надано правового роз'яснення графіку повернення кредиту.

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Воробченко Л.А. Категорія:19,27

Доповідач: Купельський А.В.

Апелянт зазначає, що пунктом 4.1.4 кредитного договору передбачено, що сторони домовились про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення по сплаті відсотків за користування кредитом згідно з графіком за будь-який період, банк має право достроково витребувати наданий кредит. ПАТ КБ «Надра» вказує, що про дострокове витребування банк сповіщає позичальника письмово, що було зроблено 29.10.2014 року, шляхом направлення досудової вимоги, яку позичальник отримав 4.11.2014 року рекомендованим повідомленням, тобто Банк вказує, що ним не порушено умов кредитного договору.

Апелянт вказує, що суд не прийняв до уваги та не застосував до справи правову позицію Верховного Суду України стосовно того, що позовна давність щодо кредитних коштів та процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних причин.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 21 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №21/МК/2007-840 за умовами якого, Банк надав останньому кредит на споживчі цілі в сумі 33 000 доларів США зі сплатою 14,4 % річних за користування кредитними коштами, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, з кінцевим терміном погашення кредиту до 21 листопада 2014 року.

Згідно договорів поруки №21/МК/2007-840/1, № 21/МК/2007-840/2 від 21 листопада 2007 року (а. с.10, 11) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язалися відповідати перед позивачем по боргових зобов'язаннях позичальника, які виникають з умов вказаного кредитного договору.

За умовами Кредитного договору №21/МК/2007-840 від 21 листопада 2007 року (а. с. 8) повернення Кредиту та сплата відсотків здійснюється на рахунок Банку згідно з Графіком повернення Кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього Договору. У випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення Кредиту, у строк встановлений Графіком повернення Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом або його частини, якщо зобов'язання Позичальником частково виконані, в розмірі 28,8% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням. Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється Позичальником шляхом внесення готівки в касу Банку або шляхом безготівкового переказу. Сторони погодились, що у випадку виникнення у Позичальника прострочення по сплаті відсотків за Кредитом згідно з Графіком за будь-який період, Банк має право достроково витребувати наданий Позичальнику Кредит. Про дострокове витребування Кредиту Банк письмово сповіщає Позичальника. Сторони погодились, що всі спори та розбіжності, які можуть виникнути при виконанні Договору, будуть вирішуватись у відповідності з діючим законодавством України. Кредитним договором позовна давність не визначена.

З Графіку повернення кредиту та сплати відсотків до Кредитного договору № 21/МК/2007-840 від 21 листопада 2007 року (а. с. 9) вбачається, що Позичальник ОСОБА_1 повернення Кредиту та сплату відсотків мав здійснювати шляхом внесення платежів на рахунок Банку до 21 числа щомісячно, з кінцевим терміном погашення кредиту до 21 листопада 2014 року.

Однак, відповідач не виконував щомісячні зобов'язання з погашення кредиту і відсотків за користування кредитними коштами у зв'язку з чим, станом на 22 жовтня 2014 року виникла заборгованість, яка складається з тіла кредиту і відсотків в сумі 60 560,45 доларів США та пені і штрафних санкцій в сумі 139 018 грн. 60 коп.

Згідно з розрахунком за кредитним договором із зазначенням його періодів нарахування (а. с.4) та заяви позивача (а. с.113) останній платіж за умовами договору відповідач здійснив 18 липня 2008 року, після чого грошові зобов'язання за кредитним договором ним не виконувались.

29 жовтня 2014 року ПАТ КБ „Надра" звернувся до відповідачів з досудовою вимогою про погашення заборгованості (а. с. 5-7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що Банк порушив умови договору та пропустив строк позовної давності.

Суд застосував належні норми права, між тим мотивував їх не належно і дійшов висновку про те, що оскільки останній платіж за кредитним договором здійснений відповідачем 18 липня 2008 року, перебіг позовної давності за вимогами кредитора почався з 18 серпня 2008 року і до моменту звернення позивача до Позичальника та Поручителів 29 жовтня 2014 року з досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором та до суду з позовними вимогами 11 листопада 2014 року, строк позовної давності сплив.

Однак зазначений висновок не відповідає змісту цих норм.

Так, під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, боржник та поручителі взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 21 листопада 2014 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 29 жовтня 2014 року вимогу, у тому числі поручителю, про повернення заборгованості по кредиту та пов'язаних із ним платежів.

Отже, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постановах від 19 березня 2014 року у справах 6-20цс14, 6-53цс14.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 21 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Зазначені вимоги закону судом не враховані, а тому висновки суду про те, що банк пропустив строк на звернення з позовом, не ґрунтуються на законі.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Підлягає стягненню у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредиту з 11 травня 2014 року по 22 жовтня 2014 року (з дня подачі позову на пошту) згідно графіка повернення кредиту у сумі: по тілу кредиту - 3629,15 доларів США, що еквівалентно 46997,49 грн., по відсоткам - 195,40 доларів США, що еквівалентно 2530,43 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 59073,50 грн., штраф - 38887, 83 грн., а разом - 3824,55 дол. США, що еквівалентно 49527,92 грн. та 97961,33 грн.

Підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредиту з 11 листопада 2011 року по 10 травня 2014 року включно, згідно графіка повернення кредиту у сумі: тіло кредиту - 14488,81 доларів США, що еквівалентно 187630,09 грн., по відсотках - 4411,19 доларів США, що еквівалентно 57124,91 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 37241,22 грн., а всього - 18900 дол. США., що еквівалентно 244755 грн. та 37241,22 грн.

При ухвалені нового рішення суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту у сумі 923281 грн. 13 коп. Позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідачів - з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по кредиту у сумі, еквівалентній 147219. 25 грн., що становить 15,97% від заявлених вимог (147489,25 х 100 : 923281,13); та з відповідача ОСОБА_1 стягнуто 281996.22 грн., що становить 30,54% від заявлених вимог (281996,22 х 100 : 923281,13).

Позивачем документально підтверджено сплату судового збору на загальну суму 3654 грн.

Таким чином, на користь позивача з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати у сумі по 194 грн. 51 коп. з кожного ((3654 х 15,97 : 100) : 3), а з відповідача ОСОБА_1 також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 1115 грн. 93 коп. (3654 х 30,54 : 100).

На підставі вищевикладеного з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір у сумі по 194 грн. 51 коп. з кожного, а з відповідача ОСОБА_1 1310 грн. 44 коп. (194 грн. 51 коп. + 1115 грн. 93 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредиту у сумі: по тілу кредиту - 3629,15 доларів США, що еквівалентно 46997,49 грн., по відсоткам - 195,40 доларів США, що еквівалентно 2530,43 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 59073,50 грн., штраф - 38887, 83 грн., а разом - 3824,55 дол. США, що еквівалентно 49527,92 грн. та 97961,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредиту у сумі: по тілу кредиту - 14488,81 доларів США, що еквівалентно 187630,09 грн., по відсотках - 4411,19 доларів США, що еквівалентно 57124,91 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 37241,22 грн., а всього - 18900 дол. США., що еквівалентно 244755 грн. та 37241,22 грн.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у сумі по 194 грн. 51 коп. з кожного, а з відповідача ОСОБА_1 - 1310 грн. 44 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський