У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2015 Справа №607/3104/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю старшого державного

виконавця ОСОБА_2,

розглянувши подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, погоджене в.о. начальника Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, посилаючись на те, що на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП №8411846 з примусового виконання виконавчого листа №2-3736 виданого 12 червня 2008 року Тернопільсьим міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але неменше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку щомісячно. Однак, вказане рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала та просить суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Суд, вивчивши подання, дослідивши його матеріали та оцінивши докази, приходить до переконання, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ від 21 січня 1994 року громадянинові України, який ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, може бути тимчасово (до виконання зобов'язання), відмовлено у видачі паспорта або вилучено чи затримано паспорт, а громадянинові, який має паспорт, - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

З вказаної норми слідує те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобовязання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що, також суперечитьп. 11.1.1 «ґ» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, згідно якого подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

А тому, посилання державного виконавця на невиконання боржником зобовязань, не є достатньою підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, та не надано ним доказів, які свідчили б про це. На підставі вищенаведеного, факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, що з обєктивної сторони означає такі діяння (дії чи бездіяльність) такої особи, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків - не доведений, оскільки саме державний виконавець, зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідності обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні. Особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, а наявні в справі докази, вважаються недостатніми.

Крім цього, подання державного виконавця не відповідає формі та змісту, оскільки згідно п. 11.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, відсутність в матеріалах справи повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду відносно нього.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, ст. ст. 209, 210, 293, 377 - 1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Л.В. Делікатна