Номер провадження: 22-ц/785/3118/15
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Виноградової Л.Є.

суддів Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, вказуючи, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 він за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 лютого 2012 року є власником житлового будинку з надвірними спорудами і господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 570 кв.м. Разом із тим спадкодавець є власником на земельну ділянку за вказаною адресою на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,0628 гектарів, який видано на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 3346-V від 14 квітня 2010 року.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2014 року позов задоволено визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0628 гектарів за адресою АДРЕСА_1, яка на праві власності належала ОСОБА_4 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі Ізмаїльський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначають, в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку.

Згідно ст.121 Конституції України представництво інтересів держави у суді покладається на органи прокуратури України.

Із змісту ст.37 Закону України "Про прокуратуру" право внесення апеляційної скарги на судове рішення надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі у розгляді справи прокурором міст, районів, їх першим заступникам і заступникам.

Органи прокуратури участі у вказаній справі не приймали, до прокурора звернулася Ізмаїльська міська Рада із заявою подати апеляційну скаргу в її інтересах, посилаючись на відсутність коштів на сплату судового збору для подачі апеляційної скарги.

Тому судова колегія вважає, що Ізмаїльський міжрайонний прокурор вправі оскаржити вищевказане рішення суду.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що державний акт спадкодавця на землю видано на підставі рішення Ізмаїльської міської Ради від 14.04.2010 року, тому ОСОБА_3 має право власності на земельну ділянку як спадкоємець після смерті ОСОБА_4

Між тим, з таким висновком суду судова колегія погодитися не може з наступних підстав.

Державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку зареєстрований за № 39 від 16.07.2010 року, тобто право власності у спадкодавця ОСОБА_4 на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 на цю земельну ділянку не виникло, тому не могло перейти право власності на земельну ділянку площею 0,0628 гектарів за адресою АДРЕСА_1 від ОСОБА_4 до спадкоємця ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка ОСОБА_4 за життя не передавалася і ОСОБА_4 державний акт на права власності на земельну ділянку не отримувала, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Що стосується заяви прокурора про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії, пов'язані з реєстрацією речового права на нерухоме майно - земельної ділянки, то сам факт скасування рішення унеможливує вирішення цього питання.

До того ж, як пояснив ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області, він не реєстрував земельну ділянку у встановленому законом порядку.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко