Справа № 381/1643/15ц Головуючий у І інстанції Соловей Г.В.
Провадження № 22-ц/780/3770/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 49 01.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Журби С.О., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивачка ОСОБА_2звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат, посилаючись на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб між сторонами розірвано і вони проживають окремо. Після розірвання шлюбу між сторонами була домовленність про сплату аліментів в добровільному порядку в розмірі 500 грн. щомісячно.

Відповідач порушує домовленність, надає допомогу епізодично і не в тому розмірі, в якому було домовлено. Син має дуже поганий стан здоров'я, є інвалідом дитинства і потребує постійного лікування та значних матеріальних витрат. Також у зв'язку з проведенням двох операцій позивачка понесла витрати на загальну суму 32810 грн. 78 коп.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути аліменти на сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття та аліменти за минулий час в розмірі 14000 грн., а також 1/2 додаткових витрат на дитину, понесених нею в розмірі 16406 грн. 39 коп.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 16.04.2015 року.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від 30 січня 2010 року. Від спільного життя 05 червня 2004 року у них народився син ОСОБА_4, який на даний час проживає та перебуває на утримані позивачки. 10 грудня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано і на даний час сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст.ст.7, 180 СК України жінка та чоловік мають рівні права та обов'язки у сімейних відносинах, а також батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька.

При призначенні аліментів суд враховує норми статі 182 СК України, яка передбачає, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги врахував те, що відповідач працює, отримує фіксовану заробітну плату, проти сплати аліментів на дитину в розмірі, що зазначений в позовній заяві не заперечував, і обставин, які б перешкоджали сплаті аліментів не було встановлено.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликанні особливими обставинами. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Син ОСОБА_4 є дитиною інвалідом. У жовтні 2013 року ОСОБА_4 було проведено хірургічне втручання в Науково-дослідному інституті фтизіопульмонології м.Санкт-Петербург (Росія). Витрати на проведення лікування склали відповідно до договору про надання платних медицинськіх послуг №8720/2013 ПОП відділення №12 від 24.10.2013 року в сумі 30560 російських рублів, що станом на 31.10.2013 року (на час проведення операції) за курсом НБУ становило 7618 грн.61 коп.,

У грудні 2013 року в м.Києві були надані оплатні медичні послуги ОСОБА_4 на суму 3 868 грн. 96 коп, що підтверджується договором на медичні послуги (стаціонарне лікування) №955 від 12 грудня 2013 року та акту про надання послуг.

Крім того, як зазначала в своїй позовній заяві позивачка, вона також понесла витрати на лікита необхідні витрати в зв'язку з проведеними операціями і розмір всіх витрат склав 32810 грн. 78 коп., з яких 1/2 вона просила стягнути з відповідача.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги щодо розміру вказаних додаткових витрати підлягав частковому задоволенню, а саме в розмірі 5 743 грн. 79 коп., що підтверджується належними доказами.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присудженні, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Виходячи з наданих чеків про поштові перекази відповідачем надсилалися кошти позивачу на утримання сина, і це не заперечувалося позивачем, що підтверджує, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів за домовленістю.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно вважав, позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий період від квітня 2012 року до квітня 2015 року у розмірі 14 000 грн. є необгрунтованими та такими, що не підлягали до задоволення.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Журба С.О.

Іванова І.В.