Справа № 428/8083/14-ц
Провадження №2/428/417/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Комм Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачаАнтонцєвої І.І.,

представника третьої особиОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації (далі - Департамент ЖКГБ ЛОДА), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області про стягнення коштів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21.10.2013 р. між ним та відповідачем був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. 21.10.2013 р. продавець передав покупцеві зазначену квартиру, про що був складений акт приймання -передачі. Відповідно до умов договору відповідач мав сплатити вартість квартири в сумі 398 000 грн. протягом 10 банківських днів. Станом на 10.12.2014 р. відповідач свої зобов'язання в частині оплати квартири не виконав. За період з листопада 2013 р. по листопад 2014 р. інфляційні витрати становлять 78 804 грн., а 3% річних за період з 01.11.2013 р. по 10.12.2014 р. становлять 13 248,49 грн. Просив суд стягнути з відповідача борг за договором в сумі 398 000 грн., інфляційні витрати в сумі 78 804 грн., 3% річних в сумі 13 248,49 грн. та вирішити питання про судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, підтвердив доводи, викладені в позові. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача Антонцєва І.І. заперечувала проти задоволення позову. Суду пояснила, що договір купівлі-продажу квартири був укладений не позивачем, а ОСОБА_4, яку ОСОБА_2 під час укладання угоди представляв на підставі довіреності, про що зазначено в договорі. Тому вимагати стягнення коштів за цим договором має право саме ОСОБА_4, а не ОСОБА_2 Крім того, Департамент ЖКГБ ЛОДА свої зобов'язання за цим договором зареєстрував в органах казначейства в установленому законом порядку, тому не можна казати, що відповідач свої зобов'язання за цим договором не виконав. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що договір купівлі - продажу квартири від 21.10.2013 р. був зареєстрований в ГУДКУ в Луганській області. Наприкінці 2013 р. органи казначейства здійснювали проплати лише захищених видатків, передбачених ч.2 ст.55 Бюджетного кодексу України. Фінансування інших державних програм було зупинене, тому за договором купівлі - продажу квартири від 21.10.2013 р. жодні проплати не здійснювались.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні було встановлено, що 21.10.2013 р. між ОСОБА_4, від імені якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 16.10.2013 р. діяв ОСОБА_2, та Департаментом ЖКГБ ЛОДА був укладений договір купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві особистої приватної власності належить продавцю.

Умовами цього договору було встановлено, що його сума за домовленістю сторін становить 398 000 грн., які мають бути сплачені шляхом безготівкової оплати на рахунок представника покупця ОСОБА_2

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 655, 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, з договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2013 р. для його сторін виникли певні зобов'язання, для продавця - передати квартиру, а для покупця - оплатити її вартість.

Проте з договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2013 р. вбачається, що продавцем в цьому договорі була ОСОБА_4, якій на праві власності належала відчужувана квартира, що підтверджується п.п.1.2, 11.2.4 договору.

Представником продавця ОСОБА_4 під час укладання цього договору був ОСОБА_2, який був уповноважений на це довіреністю від 16.10.2013 р., про що зазначено у вступній частині договору.

Таким чином, ОСОБА_2 не може вимагати стягнення з Департаменту ЖКГБ ЛОДА на свою користь грошових коштів за оплату квартири за адресою: АДРЕСА_1, оскільки він не є її власником і не є продавцем по договору.

Так, п.6.2.1. договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2013 р. встановлено право продавця ОСОБА_4 вимагати сплати встановленої суми за квартиру відповідно до умов цього Договору.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 є неналежним позивачем по цій справі, оскільки його права при укладанні договору купівлі - продажу квартири, власником якої він не був, нічим не порушені. Та обставина, що договором купівлі-продажу квартири від 21.10.2013 р. був встановлений порядок розрахунку, відповідно до якого оплата вартості квартири мала бути перерахована саме ОСОБА_2, як представнику продавця, не свідчить про порушення його прав з боку відповідача, який не виконав своїх зобовязань за договром.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати з відповідача на його користь не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 510, 526, 655, 657 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 26.02.2015 р.

Суддя Ж. І. Кордюкова