Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника органа опіки та піклування Гайдай С.Б.,

прокурора Павліченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Подільського району м.Києва, прокуратура Подільського району м.Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить, як опікун, позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, мотивуючи тим, що з 27.10.2014 року малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку Служби у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, як дитина позбавлена батьківського піклування. Матір'ю малолітньої ОСОБА_5 є ОСОБА_3, а запис про батька, здійснено на підставі ч.1 ст. 135 сімейного кодексу України. Малолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрано від матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення останньої батьківських прав, на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 02.09.2014 року. Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.02.2015 року №73, ОСОБА_1 призначено опікуном малолітньої ОСОБА_5 Підставами для відібрання малолітньої ОСОБА_5 від матері було те, шо остання систематично зловживала спиртними напоями, приходила до школи, де навчалась ОСОБА_5 нетверезому стані, не належним чином виконувала свої батьківські обов'язки. Малолітня ОСОБА_5 не проживає з матір'ю ОСОБА_3 з 12.03.2014 р. Після неодноразового звернення ОСОБА_5 до фахівців із соціальної роботи за місцем проживання клубу «Романтик», у зв'язку з тим, що остання боїться повертатись додому, оскільки там її матір з компанією знайомих розпиває спиртні напої, фахівці Служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації 12.03.2014 року влаштували малолітню ОСОБА_5 до дитячої клінічної лікарні №9 для проходження повного медичного огляду. З 04.04.2014 року, ОСОБА_1, забрала малолітню ОСОБА_5 після проходження зазначеного медичного огляду відповідно до акту про факт передачі дитини, та по теперішній час опікується нею. ОСОБА_3 місце перебування дитини відомо. За весь цей час, що дитина проживає разом з позивачкою , її матір ОСОБА_3 не приймає участь в вихованні та утриманні дитини, поведінка останньої по відношенню до дитини не змінилась, вона не пройшла курс реабілітації щодо позбавлення залежності від алкоголю, та продовжує зловживати алкогольними напоями, не влаштувалась на роботу, грошей на утримання своєї доньки зовсім не давала. ОСОБА_3 не піклується про здоров'я дитини, її фізичних, духовних та моральний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, доповнивши, що з вересня 2014 р. дитини постійно проживає з нею. З цього часу відповідачка взагалі не цікавилася своєю дочкою, при цьому ніяких перешкод для спілкування відповідачки з дочкою, позивач не чинила. Відповідачка зловживає спиртним, ніде не працює, підтримує стосунки з особами, які ведуть неблагополучний образ життя.

Відповідач, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник органу опіки та піклування Подільського району Гайдай С.Б. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала суду висновок від 08.10.2015 року за № 106-8260 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та пояснила, що органом опіки та піклування були перевірені всі обставини, та, виходячи з інтересів дитини, є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідачка перебувала на обліку у службі у справах дітей з 06.08.2013 р. як неблагополучна родина. Відібрання у неї дочки відбувалося в інтересах дитини. Але з часу відібрання дитини відповідачка не виправилася та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За судовим рішенням при відібранні дитини орган опіки аліменти не отримував та виконавчий лист не звертав до виконання.

Представник прокуратури Подільського району м. Києва - прокурор Павлченко В.О. в судовому засіданні просила задовольнити позов, посилаючись на те, що є всі передбачені законом для позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів.

Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є матір'ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 16.02.2005 р. Запис про батька, здійснено на підставі ч.1 ст. 135 сімейного кодексу України.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року відібрано малолітню ОСОБА_5 від матері ОСОБА_3

Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.02.2015 року № 73, позивача у справі ОСОБА_1 призначено опікуном малолітньої ОСОБА_5

Судом достовірно встановлено, що з березня 2014 р. малолітня дитина відповідачки постійно мешкає з позивачкою за зареєстрованим місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1.

На час розгляду справи дитина навчається в 6-А класі школи № 6 м.Києва.

З наданих зі школи та дитячої поліклініки документів вбачається, що вихованням та доглядом за малолітньою ОСОБА_5 здійснює тільки позивачка.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач з березня 2014 р. вихованням дитини не займається, необхідних умов для розвитку дитини не надає, долею та здоров'ям дитини не цікавиться, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, маючи при цьому об'єктивну можливість

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 02.09.2014 р. у цивільній справі № 758/3682/14-ц малолітня ОСОБА_5 була відібрана від матері ОСОБА_3 та передана до органу опіки та піклування. Як вбачається зі вказаного рішення, підставою для відібрання дитини, передбаченою ст.170 ч.1 СК України, було ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки залишення у неї дочки було небезпечним для життя дитини, її здоров'я та морального виховання.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що і після відібрання дочки поведінка відповідачки щодо дитини не змінилася, відповідачка свідомо нехтує своїми обов'язками та ухиляється від їх виконання..

Статтею 155 ч.2 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач ОСОБА_3, маючи об'єктивну можливість виконувати свої батьківські обов'язки у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_4, 2004 року народження, ухиляється від їхнього виконання.

Також, вищезазначене підтверджуються висновком Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 08 жовтня 2015 року № 106-8260, згідно з яким орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5

Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з послід.змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов'язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв'язки.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, що свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню малолітньої дитини, що згідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав, тому позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до своє малолітньої дочки ОСОБА_4 є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду і в інтересах дитини підлягають задоволенню.

На підставі ст.166 ч.1 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав.

Згідно ст.164 ч.5 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відмітки до актового запису № 1640 від 16.10.2004 р. про народження дитини.

В разі зміни поведінки відповідача остання, на підставі ст.169 СК України, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.

Позбавлення особи батьківських прав, відповідно до ст.166 ч.2 СК України, не припиняє її обов'язку по утриманню батьками своєї дитини.

Згідно ст..51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача аліментів в частині від доходу відповідача.

На підставі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є особою працездатного віку (ІНФОРМАЦІЯ_4), здоровий за станом здоров'я, інших утриманців не має.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, та вважає, що розмір аліментів 1/4 від доходу відповідача, який заявлений позивачем, буде відповідати інтересам дитини та відповідача, а також вимогам діючого законодавства.

Згідно з матеріалами справи дитина мешкає з позивачем, який, як опікун, є законним представником дитини, в зв'язку з чим аліменти підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позов в частині стягнення аліментів є обґрунтованим і підлягає задоволенню, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідачки з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 28 вересня 2014 року.

Як вбачається з рішення Подільського районного суду м.Києва від 02.09.2014 р. у цивільній справі № 758/3682/14-ц, вказаним рішенням, при відібранні дитини, з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на утримання дочки до досягнення нею повноліття на користь органу опіки та піклуванням.

Оскільки суд прийшов до висновку про стягнення при позбавленні відповідача батьківських прав аліментів на користь опіку дитини - позивача ОСОБА_1, то суд вважає необхідним припинити з 28.09.2015 р. стягнення аліментів за рішенням від 02.09.2014 р.

Також з відповідача, згідно ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь позивача судовий збір в розмірі 487,2 грн., сплачений нею при подачі позову, та в дохід держави - судовий збір в розмірі 487,2 грн.

На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст.3, 150, 155, 157, 164, 166 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Подільського району м.Києва, прокуратура Подільського району м.Києва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28 вересня 2015 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Припинити з 28.09.2015 р. стягнення аліментів, які були стягнуті з ОСОБА_3 рішенням Подільського районного суду м.Києва від 02 вересня 2014 р. на користь органу опіки та піклування Подільського району м.Києва у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.04.2014 р.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відмітки до актового запису про народження дитини від 16.10.2004 р. № 1640.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 487,2 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) в дохід бюджету судовий збір в розмірі 487,2 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Заочне рішенняможе бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова