Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1852/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Сукач Т.О.

Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах», про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2012 року і

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди. Позивач зазначав, що 08 грудня 2008 року по вулиці 50 років Жовтня в місті Кіровограді водій автомобіля ГАЗ-2410, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4, який керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Део-Нексія, номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачеві. В результаті ДТП автомобіль Део-Нексія отримав пошкодження.

Винним у порушенні правил дорожнього руху постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 лютого 2009 року визнано ОСОБА_4 Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ 2410 не була застрахована.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 20796,03грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням належного йому автомобіля в результаті ДТП, витрати на проведення експертного дослідження в сумі 500 грн., не отриманого прибутку від оренди автомобіля в розмірі 22600 грн., 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати, а всього 49454,99 грн.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2012 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 17750 грн. у відшкодування майнової і 800 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також 227 грн. 36 коп. судових витрат. В решті позовних вимог суд відмовив.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що суд неповно встановив обставини справи, не врахував те, що ОСОБА_3 отримав від Моторного (транспортного) бюро України 15707,59 грн. у відшкодування шкоди. Посилаючись на вказані обставини, відповідач просить рішення суду скасувати.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив зменшити розмір відшкодування на суму коштів, отриманих позивачем від Моторного (транспортного) бюро України, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, адвоката Яушева В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, а також обгрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із змісту апеляційної скарги і пояснень представника відповідача, ОСОБА_5, в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині розміру відшкодування майнової шкоди і вважає, що кошти, які позивач отримав від Моторного (транспортного) бюро України в розмірі 15707,59 грн., мають бути враховані при визначенні розміру майнової шкоди, відшкодування якої покладено на нього (відповідача). В решті рішення суду першої інстанції не оскаржено, тому колегія суддів відповідно до ст.303 ЦПК України не входить в обговорення питання щодо його законності та обґрунтованості.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснив, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що 08 грудня 2008 року о 23 год. 30 хв. в місті Кіровограді по вулиці 50 років Жовтня сталася ДТП за участю автомобіля ГАЗ -2410, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який належить ОСОБА_7, та автомобіля Део-Нексія, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, який належить позивачу ОСОБА_3 В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.

ДТП сталася з вини водія ОСОБА_4, що підтверджується постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 лютого 2009 року, якою ОСОБА_4 було визнано винним у порушенні п.п.13.1, 2.5, 2.10а Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 , ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн.(а.с.15-16).

З доповнення до протоколу АГ №821419 про порушення правил дорожнього руху вбачається, що автомобіль ГАЗ -2410 не застрахований. Факт наявності механічних ушкоджень, завданих належному позивачеві автомобілю внаслідок ДТП, підтверджується протоколом огляду та перевірки технічного стану автомобіля, довідкою про обставини ДТП.

Згідно звіту № 9-121 про експертну оцінку дорожнього транспортного засобу марки Део-Нексія матеріальний збиток, нанесений власнику цього транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу деталей вузлів та агрегатів. які належать до заміни та витрати товарної вартості складає 20715 грн. 76 коп. (а.с.9-11).

При розгляді справи судом першої інстанції позивач пояснив, що ремонт транспортного засобу ним вже виконано, фактична вартість ремонту складає 17750 грн., але оскільки ремонтні роботи виконувала приватна особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, надати підтверджуючі документи він не має можливості.

Частиною 2 ст. 57 ЦПК України визначено, що як доказ суд може використати пояснення сторін у справі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір завданої позивачу в результаті ДТП майнової шкоди складає 17750 грн.

При розгляді справи апеляційним судом представник позивача, адвокат Яушев В.В., пояснив, що позивач підтвердив, що на ремонт автомобіля ним фактично було витрачено 17750 грн. Проте, позивач наполягає на тому, що розмір відшкодування шкоди має бути обчислено виходячи з визначеної експертом оцінки у розмірі 20715 грн. 76 коп., а не з фактичної вартості ремонту автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких обставин суд обґрунтовано виходив з того, що розмір завданої позивачеві пошкодженням автомобіля шкоди складає 17750 грн., які позивач фактично витратив на його ремонт.

Проте, при вирішенні спору суд не врахував, що на підставі п.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування позивачеві в розмірі 15137,59 грн. шкоди, завданої з вини відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 2330 від 15 червня 2009 року (а.с.236). Отримання цих коштів позивач не заперечує.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо урахування зазначеної суми при визначенні розміру майнової шкоди, яку відповідач повинен відшкодувати позивачеві, є обгрунтованими.

У зв'язку з цим рішення суду в частині розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, підлягає зміні зі зменшенням розміру відшкодування майнової шкоди до 2612,41 грн. (17750 грн. - 15137,59 грн. = 2612,41 грн.) на підставі п.1 ч.1 с.309 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ч.5 ст.88 ЦПК України розмір судових витрат також має бути зменшено до 51,16 грн. відповідно до розміру задоволених позовних вимог (14,71%). Крім того, відповідач має сплатити 214,60 грн. судового збору в дохід держави у зв'язку із частковим задоволенням позову про відшкодування моральної шкоди, який не був врахований судом першої інстанції при вирішенні справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2012 року змінити в частині розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, і судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2612 грн. 41 коп. у відшкодування майнової шкоди і 51 грн. 16 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 214 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді