Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3260/15-ц
Провадження №: 2-н/332/737/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 2380,22 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн., мотивуючи вимоги тим, що боржник не виконує своїх зобовязань по оплаті наданих послуг.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та доданих документів вбачається спір про право.

Зі змісту п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, що наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, які останній отримав як споживач цих послуг за адресою: м. Запоріжжя, вул. Союзна, б. 28, кв. 3.

Відповідно до повідомлення Обласного адресно-довідкового підрозділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, боржник ОСОБА_1 значиться за реєстрованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Початкова, б. 74.

Заявником не надано жодного документа, який беззастережно підтверджував би, що ОСОБА_1 є наймачем або власником житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Союзна, б. 28, кв. 3 та споживачем послуг, що надаються стягувачем.

Враховуючи вказані обставини, заявлені вимоги не можуть бути розглянуті в порядку наказного провадження через наявність спору про право.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті цієї заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 100 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 2380,22 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн., відмовити.

Розяснити заявнику право на звернення до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Л.Шалпегіна