Справа № 487/9119/15-ц
Провадження № 2/487/3580/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28.12.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту зняття арешту, розшуку, заборони на відчуження та реєстрації з заставленого майна - автомобіля Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC, які накладені постановами Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 16.09.2010р., від 08.06.2011р., 14.03.2012 року, вих. № 1909/3 від 08.06.2011р., вих. № 448/13, вх. № канцелярії 5092, Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 22.12.2011р., від 12.02.2014р., від 09.10.2014р., вих. № 2085/10, вх. № канцелярії 5848, від 13.08.2013 року і Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, вих. № 1289/19, вх. № канцелярії 4956 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що між ПАТ КБ «ПриватБанк та ОСОБА_2 24.04.2007 року було укладено кредитний договір № CNZAAE00000019, згідно якого ПАТ КБ ПриватБанк надав Бiлоус В.Г. кредит у розмірі 21792,79 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.04.2012 року, а Позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна від 24.04.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 надав в заставу автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC, що належить на праві власності Бiлоусу Вiктору Георгiйовичу (14000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

В звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.06.2011 р. було звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC.

На теперішній час Банк має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, однак стало відомо, що Постановами Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 16.09.2010р., від 08.06.2011р., 14.03.2012 року, вих. № 1909/3 від 08.06.2011р., вих. № 448/13, вх. № канцелярії 5092, Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 22.12.2011р., від 12.02.2014р., від 09.10.2014р., вих. № 2085/10, вх. № канцелярії 5848, від 13.08.2013 року і Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, вих. № 1289/19, вх. № канцелярії 4956 було накладено арешт на спірний автомобіль.

Посилаючись на те, що Банк має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC, оскільки право застави у банку виникло раніше ніж була винесена вище зазначена постанова, сума заборгованості ОСОБА_2 перед Банком складає73271,89 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави, просили звільнити автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC, з-під арешту.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений. Зі згоди представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору № CNZAAE00000019 від 24.04.2007 року Бiлоус В.Г. отримав від ПАТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 21792,79 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.04.2012 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 24.04.2007 року між Банком і ОСОБА_2 укладено договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави, ОСОБА_2 надав в заставу автомобіль - Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC, що належить останньому на праві власності.

В звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.06.2011 р. було звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC.

Проте позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC, знаходиться в арешті, розшуку, заборонено відчуження та реєстрацію за постановами Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 16.09.2010р., від 08.06.2011р., 14.03.2012 року, вих. № 1909/3 від 08.06.2011р., вих. № 448/13, вх. № канцелярії 5092, Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 22.12.2011р., від 12.02.2014р., від 09.10.2014р., вих. № 2085/10, вх. № канцелярії 5848, від 13.08.2013 року і Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, вих. № 1289/19, вх. № канцелярії 4956 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, зазначений арешт не дає змоги позивачу здійснити продаж предмету застави.

Так, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно Закону України «Про заставу», застава це спосіб забезпечення зобовязань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до статті 16 вказаного Закону, право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяженням є право обтяжувала на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувала на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон повязує прав і обовязків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувала і боржника виникають права і обовязки, встановлені законом та /або договором.

Згідно зі статтею 14 вище вказаного Закону пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.

Право застави у ПАТ КБ ПриватБанк виникло 24.04.2007 року, постанови про накладення арешту даного автомобіля була винесена пізніше ніж було укладено договір застави. Станом на 16.11.2015 року заборгованість ОСОБА_2 перед ПриватБанком складає 73271,89 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту.

Таким чином, враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги, що право ПАТ КБ «ПриватБанк» як заставодержателя заставленого автомобіля виникло 24.04.2007 року, тобто ще до накладення арешту на спірний автомобіль державним виконавцем, суд вважає, що саме ПАТ КБ «ПриватБанк» має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт, заборону відчуження та реєстрацію, оголошення розшуку, накладений Постановами Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 16.09.2010р., від 08.06.2011р., 14.03.2012 року, вих. № 1909/3 від 08.06.2011р., вих. № 448/13, вх. № канцелярії 5092, Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 22.12.2011р., від 12.02.2014р., від 09.10.2014р., вих. № 2085/10, вх. № канцелярії 5848, від 13.08.2013 року і Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, вих. № 1289/19, вх. № канцелярії 4956 з автомобіля Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 1998, тип ТЗ: вантажопасажирський В, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZXH013780, реєстраційний номер: CB5091AC.

Рішеннянабирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядок, встановлений ст.ст.294,296 ЦПКУкраїни.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.В. Щербина