Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Шелкової К.О.

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності, -

В с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 приватизували квартиру АДРЕСА_1. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подарували 2/6 частини вказаної квартири відповідачу. Відносини у позивачів та відповідача не склалися, та у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, яки на їх думку знаходяться у відповідача. Тому вони просять суд визнати за ними право власності по 1/6 частині за кожним на спірну квартиру.

Представник позивачів позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача позов визнав, але зазначив що правовстановлюючих документів на квартиру у відповідача не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 приватизували квартиру АДРЕСА_1 в спільну сумісну власність. Частки в праві власності не були визначені.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 січня 2006 року визначено частки співвласників на спірну квартиру в розмірі 1/6 за кожним.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подарували 2/6 частини вказаної квартири відповідачу.

Вказані факти підтверджено копією інвентаризаційної справи БТІ, а саме копією свідоцтва про право власності, копією рішення суду, копією договору дарування.

Відповідно до ст.. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів, право власності у набувача майна з договором виникає з моменту передачі майна.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Виходячи з того, що позивачі втратили правовстановлюючі документи, та мають недобрі стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку про те, що позивачі обґрунтовано звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності, та за ними слід визнати право власності по 1/6 частині спірної квартири за кожним.

Хоча представник відповідача і не заперечував проти позову, однак він заперечував факт того що відповідач утримує у себе правовстановлюючі документи на спірну квартиру та має з позивачами недобрі стосунки.

Оскільки судом достовірно не встановлено факт того що відповідач утримує у себе правовстановлюючі документи на квартиру та його представник не заперечував проти позову, суд вважає за доцільне не стягувати з відповідача судові витрати на користь позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 334, 392 ЦК України, 212-215 ЦПК України, суд,

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя