Провадження № 2/317/906/2015
Справа № 317/1139/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Сакояна Д.І.,

при секретарі судового засідання Грецовій О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи - Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Д», погріб з шийкою літ. «пг», паркан № 1.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок з господарськими спорудами заповідав позивачу. Після смерті батька відкрилась спадщина, позивач звернувся до Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки за життя батько не зареєстрував своє право власності.

Позивач в судове засідання не з'явився - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник ОСОБА_3 надала суду заяву від 20.05.2015 р. про розгляд справи за їх відсутності.

Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник Біленьківської сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду від відповідача надійшла заява № 02-01-21/121 від 10.03.2015 р. про розгляд справи за відсутності представника, в якій також зазначено про визнання позову. Також до суду надійшла від відповідача заява від 14.05.2015 р. № 02-01-21/271 аналогічного змісту.

Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник третьої особи - Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, пояснень не надав.

Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник третьої особи - Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без їх участі.

Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, керуючись ч. 2 ст. 158 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності сторін, внаслідок чого відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що згідно записів погосподарської книги Біленьківської сільської ради, власником будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 Зазначена обставина підтверджується також і довідкою № 01-29/809 від 01.04.2015 р., виданою виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

За життя, а саме 23.09.1997 р., ОСОБА_2 стосовно спірного житлового будинку склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Біленьківької сільської ради. 18.05.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою в матеріалах спадкової справи.

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1, разом з сином - ОСОБА_1, про що свідчить зміст довідки №01-29/808 від 01.04.2015 р., виданої за підписом секретаря виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Дослідивши спадкову справу, судом не встановлено інших спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку в спадщині.

Згідно технічного паспорту, складеного 07.04.2015 року, житловий будинок «А», службова прибудова «а» - побудовані у 1967 році, сарай «Г» - побудований в 1950 році, вбиральня «Д», погріб з шийкою «пг» - побудовані в 1965 році, наявність самочинної побудови не встановлено.

Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори № 691/02-31 від 06.04.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими спорудами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Позивач є таким, що прийняв спадщину, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк подав до нотаріальної контори відповідну заяву.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 успадкував за заповітом майно, що належало спадкодавцю, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищевикладене свідчить про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а обставини на які він посилається знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи - Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Д», погріб з шийкою літ. «пг», паркан № 1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян