Справа № 473/1026/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2015 р. Вознесенській міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Ротар М.М., при секретарі - Фінько О.П.

за участю представника заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: територіальна громада в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2015 року заявник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання, а саме, що померлий ОСОБА_4 проживав разом з нею однією сім'єю, вів спільне господарство, з 2010 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала заяву, додатково пояснила, що даний факт потрібен заявниці для одержання спадщини від свого цивільного чоловіка, що й змусило заявницю звернутися до суду.

Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради в судове засіданні не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, вимоги визнають у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення даного факту, однак зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, тому у заявниці, як спадкоємиці четвертої черги відсутні підстави для спадкування.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, та докази, що містяться в матеріалах цивільної справи №473/443/15-ц, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. Відповідно до довідки, що була видана головою вуличного комітету від 21.01.2015 року померлий проживав в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 до дня своєї смерті, вів спільне господарство протягом семи років. Був зареєстрований за вищевказаною адресою.

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу, який був складений 10 лютого 2015 року ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1983 року по 16 листопада 2010 року з ОСОБА_5. Від даного шлюбу мають спільну дитину - доньку ОСОБА_2 1993 року народження.

В судовому засіданні було встановлено, що донька померлого ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом, яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

На підставі ст.234 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право.

Як передбачено ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 Постанови від 30 травня 2008 року №7 " Про судову практику у справах про спадкування " при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини ( четверта черга спадкоємців за законом ), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Враховуючи встановлені обставини та вимоги діючого законодавства, суд приходиться до висновку, що заявниця ОСОБА_3 на може належати до спадкоємців четвертої черги за законом, оскільки з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та до моменту розірвання його попереднього шлюбу (16.11.2010 року). не пройшло п'яти років їх спільного проживання, які б надавали їй право на спадкування.

Згідно п. 7. постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення» - відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки факт, який просить встановити заявниця не породить будь-яких юридичних наслідків для неї, не дасть їй можливість оформити свої спадкові права, зважаючи також і на те, що є спадкоємці першої черги за законом, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,10, 59-60,212,215,234,256,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи: територіальна громада в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар