Провадження № 2/522/3809/15
26 серпня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Єршової Л.С.,
при секретарі - Ларіній Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачем 22.12.2006 року було укладено договір іпотеки №ODVIGА00000044 (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 52,30 кв.м., житловою площею 30,20 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 810305 грн. 00 коп.
У звязку з викладеним ПАТ КБ Приватбанк змушений звернутися до суду з вказаним позовом та просити його задовольнити.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.12.2006 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ODVIGА00000044, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі у розмірі 150000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.12.2026 року.
В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №ODVIGА00000044 від 22.12.2006 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачем було укладено договір іпотеки №ODVIGА00000044.
Згідно з зазначеним договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею загальною площею 52,30 кв.м., житловою площею 30,20 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки дорівнює 810305 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобовязання.
Згідно з ст. 623 ЦК України боржник, який прострочив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно з ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку з предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № ODVIGА00000044 від 22.12.2006 року слід звернути стягнення на предмет іпотеки тобто квартиру загальною площею 52,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_2.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України Про іпотеку та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Таким чином відповідач, а також ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зареєстровані та мешкають в спірній квартирі, підлягають виселенню з вказаного житла, яке є предметом іпотеки, зі зняттям їх з реєстраційного обліку.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 3441,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 525, 526, 589, 590, 610, 612, 623 ЦК України, ст. 33, ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України Про іпотеку, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку у органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, без надання іншого житла.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..
Суддя Л.С.Єршова