Справа №: 400/1064/15-ц
Провадження № 2/400/377/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушмана О. М.

при секретарі - Комишовій С.В.

з участю адвоката - Вацюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах, якого діє ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Богнер», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державного агентства земельних ресурсів у Петрівському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_2, мотивуючи це тим, що позивач має у приватній власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6.19 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району, Кіровоградської області, згідно «Державного акта на право власності на земельну ділянку», виданого Петрівською районною державною адміністрацією 15.05.2002 року

02 червня 2009 року позивач уклала із ПСП «Богнер» договір оренди землі, на підставі п.п.1,8 цього договору передала належну їй земельну ділянку у строкове оплатне користування відповідачу строком на 10 років.

Того ж дня спірна земельна ділянка передана позивачем у користування орендареві за актом прийому - передачі.

30 липня 2010 року зазначений договір зареєстровано у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №22.

У порушення вимог договору та законодавства відповідач використовує спірну земельну ділянку, починаючи з 02 червня 2009 року, недобросовісно збільшивши собі таким чином період оренди землі більш ніж на один рік.

З доданого до договору оренди землі розрахунку грошової оцінки земельної ділянки вбачається, що грошова оцінка спільної ділянки проіндексована станом на 01 січня 2003 року.

Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів проводиться один раз на 5-7 років.

На час державної реєстрації договору оренди грошова оцінка землі не була чинною, що є прямим порушенням вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі», а тому просить визнати недійсним з моменту вчинення договір оренди землі від 02 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_2 та приватним сільськогосподарським підприємством «Богнер», зареєстрований 30 липня 2010 року у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №22.

Зобов'язати приватне сільськогосподарське підприємство «Богнер» звільнити та повернути на користь ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку площею 6,19 га, розташовану на території Богданівської сільської ради Петрівського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та стягнути на її користь судові витрати в сумі 243,60 грн.

Представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав і вказував на наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог з позовом не згідний.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має в своїй власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,19 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району, Кіровоградської області, згідно «Державного акта на право власності на земельну ділянку», серії НОМЕР_1, виданного ІІетрівською районною державною адміністрацією 15 травня 2002 року.

02 червня 2009 року між позивачем та ПСП «Богнер» було укладено Договір оренди землі, строком на десять років, який зареєстровано 30 липня 2010 року у Петрівському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №22.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Договір оренди землі згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, яка була чинною на той час - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В силу статей 18, 20 цього закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після такої реєстрації.

При укладанні вказаного договору оренди землі було дотримано всі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, яка була чинною на той час, а саме:

об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та

розмір земельної ділянки;

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм

платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та

відповідальності за її несплату;

умови використання та цільове призначення земельної ділянки,

яка передається в оренду;

умови збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної

ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження

або знищення об'єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін;

умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду

права оренди земельної ділянки.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідків.

Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Таким чином станом на 02 червня 2009 року, а саме на момент скріплення підписом спірного договору нормативно грошова оцінка землі була чинною.

Відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки від 02 червня 2009 року позивач добровільно передала відповідачу земельну ділянку і отримувала за це орендну плату, що не заперечував в судовому засіданні представник позивача.

Згідно з заявою (а.с.38), позивач 29 червня 2010 року звернулася до начальника відділу Держкомзему у Петрівському районі про надання висновку для здійснення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки №127 загальною площею 6,19 га.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем повністю виконуються умови договору і вчасно та в повному обсязі сплачувалася орендна плата, що не заперечував у судовому засіданні представник позивача.

Позивач на протязі тривалого часу отримувала орендну плату і не підіймала питання про незаконність вказаного договору оренди землі та перегляду розміру орендної плати.

Спірний договір діє з 02 червня 2009 року й протягом шести років сторони виконували істотні умови договору, отже, укладення договору оренди відповідало внутрішній волі позивача, тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Виходячи з наведеного суд вважає, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України , ст.ст. 202, 203, 204, 205, 210, 215, 216, 629, 638 ЦК України, 13-19,21,23 Закону України «Про оренду землі» суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10-ти днів через Петрівський райсуд.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду О. Жушман