У х в а л а

23 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Писаної Т.О.,Гончара В.П., Ситнік О.М.,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за його касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

17 лютого 2015 року позивач подав заяву про перегляд цієї ухвали з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник зазначає:

- рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2013 року у справі про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яким рішення апеляційного суду про стягнення моральної шкоди скасовано та відмовлено у задоволенні цих позовних вимог, в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди рішення апеляційного суду залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якою рішення апеляційного суду скасовано, а рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову залишено в силі.

На обґрунтування заяви про перегляд заявник посилається на ті обставини, що судом касаційної інстанції при вирішенні подібних спорів неоднаково застосовані ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши доводи заяви, зміст судових рішень, на які посилається заявник, та судового рішення, про перегляд якого подана заява, колегія суддів дійшла висновку, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України потрібно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах потрібно розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту ухвали суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, тому підстав для задоволення позову немає.

Зі змісту ухвали та рішення суду касаційної інстанції від 24 грудня 2014 року та від 11 вересня 2013 року, на які посилається заявник, як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій, які встановивши обставини кожної конкретної справи та надавши їм відповідну оцінку, дійшли висновків про наявність підстав для стягнення майнової шкоди, оскільки вона завдана з вини відповідачів, на підтвердження чого позивачами надані відповідні докази.

Отже, в даному випадку судом встановлені різні фактичні обставини справ та надана їм відповідна оцінка, а відтак і неоднакового застосування ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, в даному випадку не відбулось.

За таких обставин наведені заявником доводи не містять ознаки, які згідно з вимогами статті 355 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень суду касаційної інстанції, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.О. Писана

О.М. Ситнік