Справа №: 398/1874/15-ц
"08" вересня 2015 р.
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
секретаря Борозній Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку за правом спадкування за заповітом,
У квітні 2015 року позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку за правом спадкування за заповітом.
Позивач мотивує позовні вимоги наступним.
Позивач у судове засідання не зявилася, але надіслала телеграму в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідачів або відповідача у судове засідання не зявилися, хоча повідомлені належним чином.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.
Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити у повному обсязі.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
11 липня 2014 року померла ОСОБА_3, згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №188297.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області та 11.03.2015 року отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, так як відсутній державний акт на право приватної власності на землю.
29.01.2015 року у газеті «Олександрійський тиждень» опубліковано оголошення зі змістом, що втрачено державний акт на землю на імя ОСОБА_3.
Стаття 81 ЗК України вказує, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Стаття 125 ЗК України вказує, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно заповіту від 08.10.2009 року, який посвідчено секретарем Ново Празької селищної ради ОСОБА_6, ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку площею 5,63 га, згідно державного акту серії Р1 №345261 заповідає ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування.
Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин.
Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 10 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Суд дійшов висновку, що позивач, зазначені обставини у позовній заяві довів, чим виконав вимоги ст. 10 ЦПК України.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.
Керуючись, ст. ст. 1218, 1233, 1235 ЦК України, ст. ст. 10, 30, 57, 58, 64, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА