Справа № 355/917/15-ц
Провадження № 2/355/402/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Старенької С.М.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_4 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на жиле приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивують тим, що згідно Ордера на житлове приміщення № 19 від „03 листопада 2009 р. на їх сімю з 3 осіб: ОСОБА_4 позивачу та її дітям ОСОБА_1 донці, ОСОБА_5 - сину, було надано жиле приміщення загальною площею 23,00кв.м. яке складається з 3 кімнат що знаходиться за адресою Київська області Баришівський район с. Яблуневе, вул. Шевченка, 23, кв. З, та належить Виконавчому комітету Яблунівської селищної ради Баришівського району Київської області.

Після одруження з позивачем ОСОБА_4 в квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_3. В даний час з квітня 2014 року відповідач в квартирі не проживає, речей його в квартирі немає. Вважають відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою Київська області Баришівський район с. Яблуневе, вул. Шевченка, 23, кв. З оскільки він не проживає в квартирі більше шести місяців.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 заявлений позов підтримали в повному обсязі. Просять задоволити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов не визнав в повному обсязі, та пояснив суду, що з квартири він пішов не добровільно, а через позивачів, так як вони не пускають його в квартиру, чинять йому всілякі перешкоди викинули з квартири його речі та забрали ключі від вхідних дверей. Через такі дії позивачів він вимушений проживати в пустому, безгосподарному сараї, неподалік від будинку. Відповідач декілька разів намагався потрапити в квартиру, проте такі спроби завжди закінчувались сварками, скандалами та викликом міліції. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов немотивованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідноОрдера на житлове приміщення № 19 від „03 листопада 2009 р. на їх сімю з 3 осіб: ОСОБА_4 позивачу та її дітям ОСОБА_1 донці, ОСОБА_5 - сину, було надано жиле приміщення загальною площею 23,00кв.м. яке складається з 3 кімнат що знаходиться за адресою Київська області Баришівський район с. Яблуневе, вул. Шевченка, 23, кв. З, та належить Виконавчому комітету Яблунівської селищної ради Баришівського району Київської області.

Після одруження з позивачем ОСОБА_8 в квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_3.

Суд критично ставиться до пояснень позивачки ОСОБА_4 щодо добровільного залишення відповідачем житла. Дані пояснення частково спростовані як показами позивача ОСОБА_2, яка пояснила, що відповідача не пускають в квартиру, оскільки він весь час приходить в стані алкогольного спяніння, вчиняє скандали, чим перешкоджає як мешканцям квартири так і жителям будинку в цілому.

Показами свідків ОСОБА_9Я, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які будучи допитаними в судовому засіданні кожен окремо пояснили суду, що відповідач мешкає в безгосподарному сараї через те, що позивачі не пускають його до квартири, викинули речі та спалили документи.

Також дані обставини частково підтверджені поясненнями свідка ОСОБА_12, яка пояснила в судовому засіданні, що вона як депутат сільської ради складала акти приєднані до матеріалів справи в якості доказів. Разом з тим свідок пояснила, що акти про непроживання відповідача в квартирі від 06.10.2014 року та 10.06.2015 року вона складала на прохання позивачки ОСОБА_4, а акт про те, що відповідача не пускають до квартири складала на прохання та під тиском відповідача та його знайомих Петруха та Розомнюка. Разом з тим свідок пояснила, що відповідач дійсно не проживає в квартирі, а проживає в покинутому сараї неподалік від будинку, також свідок пояснила, що декілька разів вона чула скандали між позивачами та відповідачем, коли останній в нетверезому стані намагався потрапити до квартири.

Дані обставини в своїй сукупності свідчать, що відповідач недобровільно залишив квартиру та пішов проживати до покинутого сараю, а через неможливість спільного проживання був фактично виставлений позивачами з квартири. Діюче житлове законодавство передбачає позбавлення права користування житловим приміщенням через неможливість спільного проживання, порушення особою норм співжиття, антигромадську поведінку, проте всі ці підстави є не тими підставами з якими до суду звернулись позивачі. Судом було розяснено позивачам про можливість, до початку судового розгляду змінити предмет та підстави позову, проте вони цим правом не скористались.

Таким чином в судовому засіданні не доведено факт того, що відповідач добровільно залишив житлове приміщення та не проживає в ньому більше шести місяців, а за таких обставин позов до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись , ст.3,10,15,60,88,213-218 ЦПК України, ст.ст.71,71ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на жиле приміщення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_13