АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз» про визнання договору розірваним, стягнення грошової суми, сплаченої за договором, трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми боргу.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз» (надалі - ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз») про визнання договору розірваним, стягнення грошової суми, сплаченої за договором, трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми боргу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами 04 квітня 2012 р. укладено договір про проведення експертного дослідження на території ТОВ «Агроком», за виконання якого позивачем сплачено 12 000 грн.

Зазначав, що експертною установою дослідження, у зв'язку з не допуском на територію товариства, проведено не було, проте грошові кошти товариством йому повернуто не було.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд визнати укладений між сторонами договір розірваним та стягнути з товариства на його користь сплачену суму за договором - 12 000 грн., три проценти річних від простроченої суми - 442 грн. 85 коп. та 1 476 грн. інфляційного збільшення боргу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 р. позов задоволено частково.

Постановлено розірвати договір №01/04-04-12 від 04 квітня 2012 р., укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» про проведення експертного дослідження та стягнуто з ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» на користь ОСОБА_1 7 200 грн. та судові витрати по справі, пов'язані з оплатою судового збору, в сумі 243грн.60коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить, за змістом апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити по справі в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Рішення суду в частині вирішення вимог про розірвання договору сторонами не оскаржено, тому у відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, 04 лютого 2012 р. ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» надало ОСОБА_1 рахунок-фактуру №СФ-0404122 на проведення товарознавчої та будівельно-технічної експертизи, вартість якої складає 12 000 грн. /а.с.8/.

01 квітня 2012 р. між ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» та ОСОБА_2 укладено договір за №01/04-14 про надання послуг з проведення експертного дослідження, за умовами якого остання зобов'язалася провести консультації з питань проведення експертного дослідження, а також проведення експертного дослідження, відповідно до питань, зазначених у заяві ОСОБА_1 /а.с.41-43/.

В подальшому, 03 квітня 2012 р. товариством було зареєстровано заяву представника ОСОБА_1 від 29 березня 2012 р. про проведення експертного дослідження для встановлення ринкової вартості крану на момент придбання у 2008 р. та відповідності актів виконаних робіт, проведеному у 2008 р. ремонту.

До поданої заяви представником долучено документацію на кран з фотографіями, а також документацію на замовлення та використання бетону /а.с.52/.

04 квітня 2012 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» укладено договір за №01/04-04-12 про проведення експертного дослідження, й сторонами визначена вартість наданих послуг в сумі 12 000 грн. /а.с.7/.

Встановлено, що на виконання умов договору, 06 квітня 2012 р. ОСОБА_1 на рахунок товариства перераховано 12 000 грн. /а.с.9/.

13 квітня 2012 р. ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» направило директору ТОВ «Агроком» лист вих.№220 про забезпечення 18 квітня 2012 р. з 10 год. вільного доступу експертів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на територію товариства для огляду об'єктів, що знаходиться на території товариства, й відносно яких проводиться експертне дослідження /а.с.40/.

Зі змісту доповідної записки експерта ОСОБА_2 від 18 квітня 2012 р. вбачається, що експертне дослідження проведено у зв'язку з не допуском експертів на територію ТОВ «Агроком», розташованого за адресою: м. Біла Церква, Сквирське шосе, 192в /а.с.46/.

11 червня 2013 р. ОСОБА_1 направлено у ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4а лист-вимогу про розірвання укладеного між сторонами 04 квітня 2012 р. договору за №01/04-04-12, обґрунтовуючи неможливістю проведення експертного дослідження у зв'язку з відсутністю забезпечення можливості доступу експертів до об'єктів дослідження, а також просив повернути сплачені ним за договором кошти, в сумі 12 000 грн. /а.с.11, 12, 13/.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог сторонами не оскаржено, тому колегія суддів у відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми боргу, районний суд обґрунтовано виходив з підстав їх необґрунтованості, остільки за змістом договірних відносин між сторонами боргових зобов'язань не виникало, а тому й дія ч.2 ст.625 ЦК України на їх відносини не поширюється.

Визначаючи розмір грошових коштів, що підлягає стягненню з товариства на користь позивача у зв'язку з невиконанням умов договору, частково, лише в сумі 7 200 грн., районний суд виходив з того, що експертне дослідження не було проведено не з вини виконавця послуг, а тому позивач повинен оплатити надані експертною установою послуги за вивчення експертом документів, в сумі 1 200 грн. та 3 600 грн. за виїзд експерта на об'єкт дослідження.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися неможливо.

Відповідно до ч.2 ст.903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату.

Так, матеріалами справи безспірно доведено, що експертом вчинено ряд підготовчих дій для проведення дослідження по вивченню поданих ним документів, а також здійснено виїзд на об'єкт дослідження, розташований у м. Біла Церква.

Встановлено, що виконання умову договору, укладеного між сторонами, виникло не з вини виконавця, а внаслідок не допуску експерта на територію товариства, де розташований об'єкт дослідження, й відтак позивач зобов'язаний сплатити відповідачу розумну плату за договором, зокрема за проведення дослідження по вивченню документів, а також виїзду на об'єкт дослідження, розташованого в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 192в.

Зі змісту складеної товариством калькуляції убачається, що вартість години роботи експерта, пов'язаної з виїздом на об'єкт дослідження, становить 600 грн., й на проведення дослідження у відповідності до заявлених ОСОБА_1 вимог експертом мало б бути затрачено 6 год. /а.с.51/.

Разом з тим, районний суд залишив поза увагою, що вільний доступ на територію, на якій знаходився об'єкт дослідження, експерту надано не було, експертне дослідження не проведено, що виключає необхідність оплати роботи експерта за 6 год.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представнику відповідача було запропоновано надати докази фактично потраченого експертом робочого часу, спрямованого на виконання умов договору, складеного у вигляді акту, проте таких доказів до суду надано не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне визначити такий час з урахуванням фактичних обставин справи та долучених до справи доказів.

В судовому засіданні представник позивача твердив про використання експертом 2 годин робочого часу та те, що ОСОБА_1 на власному автомобілі доставляв спеціаліста до об'єкту.

Разом з тим, враховуючи фактичні обставини, що експертом було потрачено робочий час, пов'язаний з прибуттям на місце проведення дослідження з м. Києва в м. Біла Церква та намаганням потрапити до об'єкту дослідження, колегія суддів вважає за необхідне визначити використання у зв'язку з цим представником інституту 3 годин робочого часу.

Враховуючи визначену експертною установою вартість однієї експертно-години - 600 грн., колегія суддів вважає за необхідне встановити розмір відшкодування, що підлягає сплаті товариству за використання експертом робочого часу, в сумі 1 800 грн. (600 грн. Ч 3 год.).

Враховуючи наведене, на користь ОСОБА_1 з відповідача підлягають стягненню грошові кошти за договором, в сумі 9 000 грн., а не 7 200 грн., як визнав районний суд ( 7200 +1800 =9000).

Відтак рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення грошових коштів, як ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню, а по справі в цій частині слід ухвалити нове рішення про стягнення з ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» на користь ОСОБА_1 9 000 грн.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.3,5 ст.88 ЦПК України з товариства на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог, в сумі 365 грн. 40 коп., а не 243 грн. 60 коп., як встановив суд.

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року в частині вирішення вимог про стягнення грошових коштів скасувати.

Ухвалити по справі в цій частині нове рішення, яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз» на користь ОСОБА_1 9 000 грн., а також судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору, в сумі 365 грн. 40 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: Судді:

Справа № 756/12553/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2421/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.