АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2313/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ТОВ «ПК Зоря Поділля» на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «ПК Зоря Поділля» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ПК Зоря Поділля» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,11га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У березні 2000 р. між позивачем та СТОВ «Україна» був укладений договір оренди землі строком на пять років. В 2009 р. ОСОБА_6 надала своєму колишньому чоловікові ОСОБА_7 довіреність на отримання плати за оренду землі та наступного пересилання її поштою позивачці. Термін дії доручення було визначено до лютого 2012 р. Після закінчення строку дії довіреності, орендна плата їй надходила не від орендаря СТОВ «Україна», а від ТОВ «ПК Зоря Поділля». В 2014 році ОСОБА_6 дізналася, що між нею та ТОВ «ПК Зоря Поділля» укладено договір оренди земельного паю строком на 10 років. Так як умови договору оренди її не влаштовують то просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 12.06.2012 р., укладений від імені орендодавця ОСОБА_6 та від імені орендаря ТОВ «ПК Зоря Поділля».

03.04.2015 р. позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила суд визнати недійсним договір оренди землі укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «ПК Зоря Поділля», та зобовязати відповідача повернути позивачці земельну ділянку площею 2,11 га.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 12.06.2012 р., укладений від імені орендодавця ОСОБА_6 та від імені орендаря ТОВ «ПК Зоря Поділля». Зобовязано відповідача повернути позивачці земельну ділянку площею 2,11 га. Вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ТОВ «ПК Зоря Поділля» подав апеляційну скаргу, вважаючи що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить скасувати рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2015 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник апелянта в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений завчасно 04.09.2015 року і належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає за можливе слухати справи у відсутність представника апелянта.

Вислухавши думку учасника процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 до ТОВ «ПК Зоря Поділля» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що повноваження ОСОБА_7, як представника орендодавця, на момент укладення договору закінчились, а тому він не мав права підписувати оспорюваний договір від імені позивачки. Крім того, довіреністю він уповноважувався лише на отримання орендної плати. Так як договір оренди не підписаний орендодавцем, позивачем по справі, то це свідчить про недотримання письмової форми договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 111-ЧР №033591, виданого 28 серпня 2002 року Малосевастянівською сільською радою Христинівського району Черкаської області позивачці ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 2,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована на території Малосевастянівської сільської ради Христинівського району. До отримання державного акту на право власності на землю ОСОБА_6 користувалась нею на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай).

30 березні 2000 р. між ОСОБА_6 та СТОВ «Україна» був укладений договір оренди землі строком на пять років. В наступному даний договір було пролонговано.

Так як ОСОБА_6 проживає в іншій області, в м. Ніжин Чернігівської області, і не має змоги приїжджати та отримувати орендну плату на віддаль що перевищує 300 км., то 23 лютого 2009 року вона надала нотаріально посвідчене доручення бувшому чоловікові ОСОБА_7 на право від її імені одержувати в ПК «Зоря», що знаходиться в с. Мала Севастянівна, Христинівського району належні її гроші у будь-якій сумі згідно укладеного нею 30 березня 2000 року договору оренди землі площею 2,11 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для виконання цієї довіреності ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_7 подавати від її імені заяви, одержувати необхідні довідки та документи, в одержанні грошей розписуватись за неї, а також виконувати всі інші юридично-значимі дії, повязані з виконанням цієї довіреності. Довіреність видана строком на три роки та дійсна до двадцять третього лютого дві тисячі дванадцятого року (а.с.95).

12.06.2012 р. було укладено договір оренди землі від імені ОСОБА_6 та ТОВ «ПК Зоря Поділля», строком на 10 років. Даний договір пройшов державну реєстрацію в реєстраційній службі Христинівського районного управління юстиції Черкаської області 25.05.2014 року за №13296822 (а.с. 81-83).

Так як істотні умови договору оренди землі ( розмір орендної плати та строки оренди) не влаштовують ОСОБА_6, даний договір оренди землі вона не підписувала, то вважаючи своє право порушеним позивачка звернулась до суду з позовом про визнання даного договору оренди землі недійсним.

В суді першої інстанції було встановлено, що оспорюваний договір оренди землі від 12.06.2012 року від імені ОСОБА_6, підписав її бувший чоловік та бувший представник за дорученням ОСОБА_7 Дані обставини підтверджені показами ОСОБА_7, допитаного в суді першої інстанції як свідка. Висновком судової експертизи, проведеної за клопотанням позивачки, також підтверджується покази позивачки що підпис в договорі оренди вчинений не нею, так як даний підпис є неповним.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону).

Судом першої інстанції встановлено, і це не заперечується відповідачем, що спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не нею, а іншою особою. Таким чином спірний договір був укладений без волевиявлення ОСОБА_6, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недійсність спірного договору на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що оспорюваний договір оренди землі від 12.06.2012 року підписаний від імені позивачки її представником з перевищенням повноважень, в подальшому схвалений ОСОБА_6, яка отримувала орендну плату та письмово зверталась до них про видачу орендної плати за 2014-2015 року, а тому такий договір вважається укладеним з самою позивачкою ОСОБА_6 є безпідставними.

Відповідно до статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів.. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

На момент вчинення оспорюваного правочину 12.06.2012 року ОСОБА_7 не був представником позивачки за дорученням, так як строк дії доручення закінчився 27.02.2012 року, а представницьких функцій за законом чи інших юридичних актів він не мав.

Також є безпідставними твердження апелянта про те, що оспорюваним позивачкою правочином не порушено права позивача. Всі істотні умови договору оренди землі, в тому числі і розмір та строки виплати орендної плати не було узгоджено з позивачкою, що безсумнівно порушує її права власника землі.

Встановивши, що спірний договір, укладений від імені позивачки, підписаний не нею, а іншою особою, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що укладений без волевиявлення ОСОБА_6 договір оренди землі є недійсним на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України. Такий висновок суду першої інстанції відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 22 квітня 2015 року.

Тому вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення, яким задоволив позовні вимоги ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ПК Зоря Поділля» на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2015 року відхилити, а рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу її проголошення.

Головуючий :

Судді :