Провадження №2/193/224/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

06 квітня 2015 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Патинка А.Г.

при секретарі Мішури Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 1976 року є зареєстрованим та постійно проживає зі своєю сім'єю в с.Кодак Софіївського району Дніпропетровської області.

До 1991 року в с.Кодак Софіївського району назв вулиць не було. В період з 1991 по 1995 року визначена АДРЕСА_1, де проживає сім'я ОСОБА_2 з 1981 року.

З 2005 року АДРЕСА_1, згідно рішення Ордо-Василівської сільської ради від 04.05.2005 року.

З 1981 року ОСОБА_2 разом зі своєю сім'єю став проживати в будинку АДРЕСА_1. Цей будинок передав йому у власність його рідний брат ОСОБА_4, який також проживав в АДРЕСА_1. Через нотаріальну контору ця угода не укладалась і такий документ як свідоцтво про право особистої власності на нерухоме майно - будинок, ОСОБА_4 своєму брату ОСОБА_2 не передавав, так як такого свідоцтва не існує.

Житловий будинок АДРЕСА_1 збудовано в 1958 році.

ОСОБА_2 починаючи з 1981 року, тобто на протязі 33 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням АДРЕСА_1, утримує його в належному стані та мешкає в цьому будинку.

Звертаючись до суду представник позивача указує на те, що більше десяти років ОСОБА_2 відкрито користуються та проживає у вищезазначеному будинку, а тому просить визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за його відсутності та позивача, про що надала до суду відповідну заяву.

Відповідач Ордо-Василівська рада Софіївського району проти позову не заперечують, позовні вимоги визнають, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву (а.с. 38).

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

З наданих документів судом встановлено наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 починаючи з 1976 року є -зареєстрованим та постійно проживає разом зі своєю сім'єю в с.Кодак (Ордо-Василівської сільської ради) Софіївського району, Дніпропетровської області.

До 1991 року в с.Кодак Софіївського району назв вулиць не було. В період 1991-1995 року визначена АДРЕСА_1, де проживає сім'я ОСОБА_2 з 1981 року.

З 2005 року АДРЕСА_1.

Згідно рішення Ордо-Василівської сільської ради від 04.05.2005 року №397-18/1V АДРЕСА_1

З 1981 року ОСОБА_2 разом зі своєю сім'єю став проживати в будинку АДРЕСА_1. Цей будинок передав йому у власність його рідний брат ОСОБА_4, який також проживав в АДРЕСА_1. Через нотаріальну контору ця угода не укладалась і такий документ як Свідоцтво про право особистої власності на нерухоме майно - будинок, ОСОБА_4 своєму брату ОСОБА_2 не передавав, так як такого Свідоцтва не існує. ОСОБА_2, отримавши будинок, разом зі своєю сім'єю, яка складалась: з дружини - ОСОБА_5, 1955 року народження, дочки - ОСОБА_1, 1977 року народження та сина ОСОБА_6, 1979 року народження в 1981 році перейшов проживати в будинок АДРЕСА_1 в якому проживає і по цей час. Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не отримував і в даний час такого Свідоцтва немає.

Відповідно до довідки Ордо-Василівської сільської ради, Софіївського району № 1550 від 24.11.2014 року в зазначеному житловому будинку за період з 1974 по теперішній час проживав ОСОБА_2 разом зі своєю сім'єю. Дана довідка підтверджується ксерокопіями по господарських книг Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району №№23_ (за 1974- 1976 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_3), 25 (за 1977-1979р.р. особовий рахунок НОМЕР_1), 19 (за 1980-1985 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_2), 35 (за 1991-1995р.р. особовий рахунок № НОМЕР_4), 22 (за період 2011 -2015р.р. особовий рахунок № НОМЕР_5) (а.с. 9).

Житловий будинок № 16 по вул.Фруктовій збудовано в 1958 році.

На сьогоднішній день ОСОБА_2 разом з сім'єю продовжує проживати у вказаному будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою більше десяти років, доглядає разом зі своєю сім'єю за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та працює у селі Кодак Софіївського району.

Згідно рішення 9 сесії XXII скликання Ордо-Василівської сільської ради від 06.12.1995 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року р15-92 та заяви ОСОБА_2 йому - ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,64 га., з яких 0,25 га. для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства 0,39 га. в АДРЕСА_1, що підтверджується копією цього рішення (а.с. 17).

На підставі цього рішення сесії сільської ради інститутом землеустрою виготовлені технічну документацію на земельну ділянку та видано Ордо-Василівською сільською радою Софіївського району 22 листопада 1999 року ОСОБА_2 Віктору Івановичу Державний акт на право приватної власності на землю серії ДПС ф № 001720 (а.с. 15).

За весь час проживання в даному будинку інших осіб, які б мали право на даний будинок крім ОСОБА_2, немає.

Відповідно висновку про незалежну оцінку житлового будинку загальною площею 66,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 проведеною Українською міжрегіональною- товарною біржею вартість будинку станом на 24 листопада 2014 року становить 15000,00 гривень, що підтверджується звітом про незалежну оцінку № 91-ОД/2014 від 24.11.2014 р (а.с. 31-33).

ОСОБА_2, починаючи з 1981 року, тобто на протязі 33 років, добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням АДРЕСА_1 утримує його, підтримує в належному стані та мешкає в цьому будинку.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

У Цивільному кодексі України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов.

Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК України, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викраденння, шахрайство).

По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги.

По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є).

Цей строк відповідно до ст. 344 ЦК України для нерухомого майна встановлений тривалістю десять років.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України), тобто для набуття права власності на ці об'єкти володілець повинен звернутись до суду. Набрання рішенням суду законної сили є підставою для виникнення права власності на зазначені види майна, крім нерухомого, право власності на яке підлягає державній реєстрації. На цей вид майна право власності за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України при розгляді справ про набуття права власності за набувальною давністю правила ст. 344 ЦК України поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 р. Тобто, набувальна давність щодо об'єктів нерухомості могла застосовуватись лише після 1 січня 2001 р.

Така правова позиція міститься і в ухвалі Верховного Суду України від 20 лютого 2008 р. у справі №6-27245св07.

Розглядаючи справу, Верховний Суд України зробив категоричний висновок: визнання судом права власності за набувальною давністю не може мати місце раніше 1 січня 2001 р. (щодо нерухомого майна). А отже, заявлені до настання цієї дати позови задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеної позиції слід зауважити, що якщо строк давністного володіння почався раніше 1 січня 2001 р., то в строк, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк після 1 січня 2001 р. У той же час, якщо строк давністного володіння почався після 1 січня 2001 р., то в строк набувальної давності цей період зараховується повністю.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до довідки Ордо-Василівської сільської ради, Софіївського району № 1550 від 24.11.2014 року в зазначеному житловому будинку за період з 1974 по теперішній час проживав ОСОБА_2 разом зі своєю сім'єю. Дана довідка підтверджується ксерокопіями по господарських книг Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району №№23_ (за 1974-1976 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_3), 25 (за 1977-1979р.р. особовий рахунок НОМЕР_1), 19 (за 1980-1985 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_2),35 (за 1991-1995р.р. особовий рахунок № НОМЕР_4),22 (за період 2011 -2015р.р. особовий рахунок № НОМЕР_5).

Позивач ОСОБА_2 вважаючи своєю власністю домоволодіння виготовив технічний паспорт на зазначене домоволодіння (а.с.20-28).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи у сукупності надані сторонами докази відповідно до ст. ст. 57 - 59 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, а саме: А -житловий будинок, Б - літня кухня, В.Г - гараж, Д, Є -сарай, Еп/д - погріб, Ж-вбиральня, що розташовані по АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.Г.Патинка