Справа № 6-91/15
№760/3237/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Глушко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука Володимира Васильовича про примусове проникнення до житла ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщук В.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житлового будинку АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень ДВС України знаходиться виконавчий лист №2-2839/12, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 25.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» () заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №08-05-08/ФО від 15.05.2008 р. в сумі 12322350,30 грн.

Станом на 12.02.2015 р. виконавчий лист №2-2839/12, виданий 25.04.2013 р. Солом'янським районним судом м. Києва не виконано, заборгованість боржником не погашена.

27.01.2014 року на підставі вищезазначеного виконавчого листа головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 15.04.2014 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Боржник тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, на виклики державного виконавця не з'являється.

Посилається в поданні на те, 13.11.2014 р. з метою проведення опису й арешту майна державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник ОСОБА_2 знаходився за вказаною адресою та в присутності понятих надав доступ до земельної ділянки площею 0,0987 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №09101, виданого 14.09.2009 р., державним виконавцем складений акт опису й арешту земельної ділянки.

На даній земельній ділянці знаходився житловий будинок, який належить на праві власності ОСОБА_2, однак на вимогу державного виконавця боржник не надав доступ до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою опису й арешту будинку.

25.11.2014 р. на адресу боржника повторно направлено повідомлення про вчинення виконавчих дій та запропоновано ОСОБА_2 надати державному виконавцю безперешкодний доступ до будинку 15.12.2014 р.

Виїздом державного виконавця 15.12.2014 р. за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що двері будинку ніхто не відчинив.

За результатами проведених дій державним виконавцем складено акти, які свідчать про те, здійснити опис та арешт майна не виявилось можливим.

В судовому засіданні головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщук В.В. підтримав подання в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав наведених в поданні.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Заслухавши думку державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень ДВС України знаходиться виконавчий лист №2-2839/12, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 25.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» () заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №08-05-08/ФО від 15.05.2008 р. в сумі 12322350,30 грн.

Зі змісту ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема виконавчі листи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, що видав виконавчий документ, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Головним державним виконавцем не надано доказів, що ОСОБА_2 на праві власності на час розгляду справи належав буд. АДРЕСА_1, не надано витягу з Державного реєстру речовових прав на нерухоме майно щодо права власності на будинок АДРЕСА_1, а також не надано доказів, хто зареєстрований та проживає у вищезазначеному будинку.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду, надсилалися запити до адресного бюро м. Києва, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва, Головного управління земельних ресурсів м. Києва, УДАІ м. Києва та БТІ м. Києва, тощо, щодо виявлення іншого майна, вкладів в установах банків та не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 є безпідставним та необґрунтованим, а тому є таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 17, 27, 32, 52 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 208-210, 376, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука Володимира Васильовича про примусове проникнення до житла ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.І. Кушнір