Справа № 447/46/15 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/3995/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

встановила:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року позов задоволено. Шлюб, укладений 19.11.1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про шлюб від 19.11.1996 року, серії НОМЕР_1, що видане Миколаївським районним відділом ЗАГС Львівської області, актовий запис №150 - розірвано.

Після розірвання шлюбу залишено позивачу прізвище - ОСОБА_2.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_2 судовий збір 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів, які свідчать про неможливість спільного життя сторін, а посилання на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Крім того, вказує, що судом не вирішено питання про місце проживання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с. 63), тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Районним судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 19 листопада 1996 року Миколаївським районним відділом ЗАГС Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №150.

Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, районний суд вірно виходив з того, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивач не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально.

З матеріалів справи вбачається, що судом сторонам надавався строк для примирення, однак такого досягти не вдалося.

З врахуванням зібраних доказів у суду були підстави прийти до висновку, що сім'я розпалась і примирення між сторонами неможливе.

Відповідно до положень ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що судом не вирішено питання місця проживання дитини не заслуговують на увагу, оскільки на момент ухвалення рішення ОСОБА_5 досягла 15 річного віку та може самостійно обирати місце свого проживання.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : М.М. Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська