Справа № 302/682/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Готри Т.Ю., Леска В.В.,

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Міжгірського районного суду від 29 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанку», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

25 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса Дніпропетровського міського округу ОСОБА_2, вчиненого 28.03.2015 за № 1450, про стягнення із ОСОБА_1 боргу в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту - Банк) в сумі 28537 грн. 51 коп. по договору позики від 28.02.2006.

Позом мотивувовано тим, що нотаріус вчиняє виконавчий напис у разі безспірності стягнення боргу за умови, що з дня виникнення права минуло не більше трьох років. Проте строк дії кредитного договору, укладеного між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 28.02.2006, було визначено до 28.02.2008, а тому виконавчий напис міг бути вчинений лише до 01.03.2011. Позовна давність про стягнення пені становить один рік, тому за цією вимогою виконавчий напис міг бути вчинений до 01.03.2009. Крім того, Міжгірським районним судом 21.08.2008 було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку 7714,88 грн., яке виконано.

Рішенням Міжгірського районного суду від 29 липня 2015 року позов задоволено.

На таке рішення Банк подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання у визначений час не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 54-55). Зважаючи на те, що доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, а отже, позиція апелянта суду відома, судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 197, ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матерів справи, що 28.02.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № MKMWSE00000039, згідно якого позичальник отримав від банку кредит в сумі 3000 гривень для ведення домашнього господарства на строк до 28.02.2008 (а.с.8-11).

Заочним рішенням Міжгірського районного суду від 21 серпня 2008 року за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 було стягнуто на користь Банку заборгованість за вказаним Кредитним договором в сумі 7714,88 грн., яка склалась станом на 20.06.2008, з яких: 2616,75 грн. заборгованість за кредит; 3355,45 грн. заборгованість по процентах, 429 грн. комісії, 1313,68 грн. пеня (а.с.12).

28 березня 2015 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 вчинила виконавчий напис на Кредитному договорі № MKMWSE00000039 від 28.02.2006, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 26837,51 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 1449,59 грн., сума заборгованості по відсоткам 8817,78 грн., комісія 429 грн., пеня 16141,14 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення у 2008 році судового рішення, яким було стягнуто заборгованість за тілом кредиту у повному обсязі 2626,75 грн., а у 2015 році Банк звернувся до нотаріуса та просив вчинити виконавчий напис, яким знову стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в сумі 1449,59 грн. Таким чином, заборгованість боржника не є безспірною.

Крім того, кошти надавались ОСОБА_1 на строк до 28 лютого 2008 року, а отже право вимоги про стягнення заборгованості з боржника у Банку виникло після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту після 28 лютого 2008 року. Банк таким правом скористався, звернувшись до суду з позовом про стягнення з боржника заборгованості, яка склалась станом на 20.06.2008, і така заборгованість судом була стягнута.

Зважаючи на те, що з дня виникнення у Банку права вимоги минуло більше трьох років, а вимога Банку не є безспірною, приватним нотаріусом було безпідставно вчинено виконавчий напис на Кредитному договорі № MKMWSE00000039 від 28.02.2006, і такий виконавчий напис судом першої інстанції було правильно визнано таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, рішення суду є законним, і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляції висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді: