Дата документу 19.05.2015
Справа № 320/1239/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

·

19 травня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Фоміна В.А.,

при секретарі - Мазуріній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом

Публічногоакціонерного товариства "Універсал Банк"

до

ОСОБА_1,

ТРЕТЯ ОСОБА: ОСОБА_2,

Про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 05 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL8973 (надалі - Договір). Згідно умов Договору (п. 1.1) Банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 43 700 доларів 00 центів США. 05 вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої Банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 40 000,00 доларів США. 01 червня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої фактична заборгованість Позичальника за Індивідуальною угодою становить 41 058,52 доларів США. 01 червня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 2 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розмір плати за користування кожною з кредитних послуг. 14 липня 2010 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 3 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розміри та періоди процентних ставок. 12 липня 2011 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 4 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої фактична заборгованість Позичальника за Індивідуальною угодою становить 41 127,81 доларів США. 12 липня 2011 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 5 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розмір плати за кредитні послуги. 26 грудня 2011 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 6 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої встановлена процентна ставка на суму кредиту. 30 серпня 2012 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 6 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої фактична заборгованість Позичальника за Індивідуальною угодою становить 41 858,81 доларів США. 30 серпня 2012 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 7 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розмір плати за кредитні послуги. 08 липня 2013 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 8 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої встановлена процентна ставка на суму кредиту.

05 вересня 2008 року в забезпечення виконання Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки, згідно умов якого відповідач передала Банку в іпотеку належне їй майно, в саме: двокімнатну квартиру загальною площею 49,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. До цього Договору іпотеки 24 червня 2009 року, 14 липня 2010 року та 30 серпня 2012 року були внесені зміни.

Позивач зазначає, що Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а Позичальник свої зобов'язання за договором не виконує, порушує його умови. Станом на 11 грудня 2014 року заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором становить 42 833,03 доларів США.

Тому позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідача, а саме: на двокімнатну квартиру загальною площею 49,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; за рахунок коштів, отриманих від реалізації заствного майна, у встановленому законом порядку задовольнити в повному обсязі вимоги ПАТ «Універсал Банк» в сумі 42 833,03 доларів США, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3 654 грн. 00 коп.

В судове засідання сторони не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Від представника позивача - Скорицького А.М. до суду надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги позивача не визнає, просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки Законом України № 1304-VII від 03.06.2014 року накладений мараторій на звернення стягнення майна, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті.

Від третьої особи до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача не визнає, просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки Законом України № 1304-VII від 03.06.2014 року накладений мараторій на звернення стягнення майна, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін по справі з проханням слухати справу у їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL8973 (надалі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору (п. 1.1) Банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 43 700 доларів 00 центів США на строк до 01 серпня 2028 року (п. 1.2.1). Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов'язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього Договору оформлюється додатковою угодою до цього Договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід'ємною частиною цього Договору. /а.с. 14-20/

05 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої Банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,45%, а понад встановлений строк погашення кредиту - 32,9%. /а.с. 22-23, 24, 25-26/

01 червня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої фактична заборгованість Позичальника за Індивідуальною угодою станом на 01.06.2009 року становить 41 058,52 доларів США, прострочена заборгованість - 1 626,36 доларів США. /27-32, 33/

01 червня 2009 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 2 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розмір плати за користування кожною з кредитних послуг. /а.с. 35, 36/

14 липня 2010 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 3 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розміри та періоди процентних ставок. /а.с. 37, 38/

12 липня 2011 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 4 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої фактична заборгованість Позичальника за Індивідуальною угодою станом на 12.07.2011 року становить 41 127,81 доларів США, прострочена заборгованість - 3 062,36 доларів США. /а.с. 39-42, 43, 44/

12 липня 2011 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 5 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розмір плати за кредитні послуги. /а.с. 45, 46/

26 грудня 2011 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 6 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої встановлена процентна ставка на певні періоди на суму кредиту. /а.с. 47/

30 серпня 2012 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 6 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої фактична заборгованість Позичальника за Індивідуальною угодою станом на 30.08.2012 року становить 41 858,81 доларів США, прострочена заборгованість - 3 461,28 доларів США. /а.с. 48-53, 54-55/

30 серпня 2012 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 7 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої сторони домовилися про розмір плати за кредитні послуги. /а.с. 56, 57/

08 липня 2013 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода № 8 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року, згідно умов якої встановлена процентна ставка на певні періоди на суму кредиту. /а.с. 58, 59-60/

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

05 вересня 2008 року в забезпечення виконання Генерального договору про надання кредитних послуг № BL8973 від 05.09.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки, згідно умов якого відповідач передала Банку в іпотеку належне їй майно, в саме: двокімнатну квартиру загальною площею 49,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 61-64/

До цього Договору іпотеки 24 червня 2009 року, 14 липня 2010 року та 30 серпня 2012 року були внесені зміни, які були погоджені сторонами. /а.с. 66-67, 68-69, 70-71/

У порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов Кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

30 вересня 2014 року Банком на адресу відповідача ОСОБА_1 була направлена вимога, в якій зазначалося, що заборгованість ОСОБА_2 станом на дату вимоги за Кредитним договором становить 41 482,98 доларів США. Відповідачу пропонувалося негайно сплатити прострочену заборгованість. А у разі невиконання вимоги Банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку, яке буде здійснюватися за рахунок всього належного їй майна на даний момент та у майбутньому. /а.с. 109/

Але вимога відповідачем не була виконана.

Статтею 589 ЦК України врегульовано, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду.

У зв'язку зі складною фінансово-економічною ситуацією в Україні та знеціненням національної валюти, державою з метою підтримки громадян України, які мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті, було прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, що набрав чинності 07 червня 2014 року (надалі - Закон), у відповідності до якого введено мараторій (заборону) на примусове відчуження рухомого і нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договорами споживного кредиту в іноземній валюті.

Згідно п. 1 ч. 1 Закону протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Отже, відповідно до Закону дія цього Закону поширюється на правовідносини, пов'язані з отриманням споживчого кредиту в іноземній валюті і стосується позичальників у яких не знаходиться інше нерухоме майно, а наявне у них нерухоме майно використовується ними як місце постійного проживання. Загальна площа нерухомого житлового майна не повинна перевищувати 140 кв.м для квартири.

Згідно до ч. 4 Закону протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 Закону цей Закон не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", та дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб'єктами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

З матеріалів справи вбачається, що між Банком та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір про надання кредиту останньому в іноземній валюті. В забезпечення виконання даного Кредитного договору в іпотеку Банку відповідачем передано двокімнатну квартиру загальною площею 49,9 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка є місцем реєстрації та постійного проживання відповідача. При подачі позову позивачем також було зазначено місце проживання відповідача за вказаною адресою. Доказів про наявність у іпотекодавця (відповідача по справі) на праві власності іншого житлового майна позивачем суду не надано. Територія, на якій розташована квартира, не є тимчасово окупованою. Також позивачем не надано доказів, що відповідач є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення в розумінні ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, то згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача не підлягає сплата суми судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1052 ЦК України, ст.ст. 30, 33, 38-40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 19, 20 Закону України "Про заставу", Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, ст. 10, 60, 88, 179, 197, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічногоакціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, Третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.А. Фомін