ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2461/15-ц
Провадження № 2/362/1670/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
при секретарі- Даниленко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
Оскільки ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 48 330,31 доларів США та 79 479,49 грн., а відповідач як іпотекодавець несе відповідальність на рівні з боржником, позивач просить суд звернути стягнення на майно, яке є предметом договору іпотеки.
Представник позивача 21 грудня 2015 року надіслав до суду заяву у якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 101).
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася. Про причини неявки не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Разом з тим, 25 листопада 2015 року надіслала до суду заперечення проти позову, в якому, вказуючи на відсутність у позивача права здійснення зверенння стягнення на предмет іпотеки, просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 93, 94-95, 100).
Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Згідно заяви на видачу готівки № 354 21 від 11 червня 2008 року ОСОБА_2 отримав готівкою грошові кошти у розмірі 73 794 доларів США, що еквівалентно 358 011,59 грн. (а.с. 45).
Згідно п. 2.3. Договору іпотеки, предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,2500 га оцінено сторонами в 172 900,00 грн., а земельну ділянку площею 0,3000 га в 171 100,00 грн. (а.с. 46).
12 березня 2015 року позивачем надіслано відповідачу претензію про повернення заборгованості по кредиту, згідно якого станом на 03 березня 2015 року прострочена заборгованість позичальника перед банком становить 11 647,41 доларів США, заборгованість за простроченими та поточними нарахуваннями по кредиту, процентами за кредитним договором становить 48 330,31 доларів США (а.с. 54-55, 56).
Тобто позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 35 Закону України Про іпотеку, якою передбачено, що в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії. А кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення та попередження про зверненя стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотект відповідно до цього Закону.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», та ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання зобов'язання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про зверненя стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування прецедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації.
Верховний Суд України підтримує позицію, що зазначене положення закону є оціночним, у звязку з цим підлягає детальному мотивуванню і суд має дійти висновку, чи підпадає спірна ситуація, яка ним розглядається, під зміст цього оціночного поняття та чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини. У цьому випадку має бути врахована й співмірність заборгованості з вартістю іпотечного майна. Відповідно рекомендує судам давати мотивування всім доводам сторін у справі, що є обовязковим елементом справедливого судового розгляду (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Враховуючи, що позивач, виконавши умови договору та взяті на себе зобов'язання, надав ОСОБА_2 кредит, в розмірі передбаченому кредитним договором, а позичальник, отримавши кошти, в порушення договору укладеного з позивачем виконував його неналежним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується відповідними розрахунками, суд, приймаючи до уваги співмірність заборгованості з вартістю іпотечного майна, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог за рахунок майна, що є предметом іпотеки.
Разом з тим, враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визначає наявну у ОСОБА_2 станом на 03 березня 2015 року заборгованість в розмірі 48 330,31 доларів США за основним боргом та 48 964, 49 грн. по пені.
Положенням ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Разом із тим відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки, заявлені позивачем вимоги про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за неналежне виконання умов Договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки в розмірі 17 200 грн. ґрунтуються лише на відсутності в банку відомостей про здійснення останньою страхування, належними доказами не підтверджені, то суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення даної вимоги.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 611, 612, 623, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-233, 294 ЦПК України, суд,-
Позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" 3 612 грн. сплаченого судового збору.
У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Васильківського міськрайонного суду Київської області.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко