УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці про стягнення щомісячних страхових сум у зв'язку зі смертю годувальника, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 з її чоловіком ОСОБА_5, який працював продавцем-консультантом, стався нещасний смертельний випадок. На момент його смерті позивачка була вагітна їх спільною дитиною. У подальшому, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їх син - ОСОБА_6

За результатами проведеного спеціального розслідування нещасного смертельного випадку, що стався з ОСОБА_5 17 березня 2011 року було складено акт № 1 форми НПВ, в якому причиною нещасного випадку було визначено «травмування внаслідок протиправних дій інших осіб». Однак, 10 лютого 2014 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці смертельний випадок, який стався з чоловіком позивачки визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Цим же рішенням акт № 1 форми НПВ від 17 березня 2011 року скасовано.

Внаслідок скасування вищезазначеного акту територіальне управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області провело спеціальне додаткове розслідування смертельного випадку, що мав місце з ОСОБА_5 і даний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом.

6 березня 2014 року матеріали додаткового спеціального розслідування вищевказаного нещасного випадку направлено відповідачу по справі та в подальшому, а саме 5 травня 2014 року ним було винесено постанову про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого, якою призначив дитині померлого - ОСОБА_6 щомісячні страхові виплати, починаючи нарахування таких виплат з 25 квітня 2014 року.

Позивачка вважає, що право на отримання щомісячної страхової виплати виникло з моменту народження спільного з померлим сина - ОСОБА_6, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1, а не з 25 квітня 2014 року.

Просила зобов'язати відповідача донарахувати та стягнути щомісячні страхові суми у зв'язку зі смертю годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 до 24 квітня 2014 року в сумі 25 689 грн 48 коп.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 13 листопада 2014 року рішення місцевого суду скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці донарахувати ОСОБА_4 щомісячні страхові суми у зв'язку зі смертю годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 24 квітня 2014 року в сумі 25 689 грн 48 коп.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці на користь позивача щомісячні страхові суми у зв'язку зі смертю годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 24 квітня 2014 року в сумі 25 689 грн 48 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці просило скасувати рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 листопада 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 листопада 2014 року, оскільки воно законне та обґрунтоване, так як позивачка не могла вчасно зібрати повний пакет документів, а відповідно звернутися із заявою про виплату страхових виплат до відділення Фонду соцстраху з нещасних випадків на виробництві та профзахворювань не із-за своєї вини, а по причині того, що в судовому порядку оскаржувався акт про нещасний випадок, що не пов'язаний з виробництвом та що акт про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом форми Н-1 був складений лише 28 лютого 2014 року.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважала, що застосування ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» є безпідставним, оскільки оскарження в судовому порядку акта за формою НПВ унеможливлювало подачу повного пакету документів, передбачених ст. 35 Закону.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.І. Євтушенко І.М. Завгородня