Справа № 373/2088/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович О.П.,

з участю прокурора Козленка А.В.,

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому справу за позовом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_1, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

Позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з неї аліменти на користь особи чи установи в якій буде перебувати дитина, у розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідачки, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка ОСОБА_3 проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_2, реєстрація народження якого була проведена на підставі розпорядження райдержадміністрації і в актовому записі прізвище, ім'я та по батькові батька зазначено, як ОСОБА_4, а матері - ОСОБА_3. 17 листопада 2013 року мати залишила дитину і на даний час її місце проживання не встановлено. Дані обставини свідчать про те, що відповідачка самоусунулдася від виконання обов'язків по вихованню свого малоліьтнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його утримання, його здоров»ям та вихованням не цікавиться. З часу залишення дитини матір»ю її вихованням та утрманням займається бабуся біологічного батька дитини - ОСОБА_1.

Позивач до суду не з'явився, подав заяву про розгяд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідачці судова повістка не вручена через її відсутність за зареєстрованою адресою місця проживання. Відповідно до абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України вона вважається повідомленою про час і місце судового розгляду справи належним чином. Окрім цього, вона повідомлена про час і місце судового розгляду через засоби масової інформації (газети «Урядовий кур»єр» та «Час Київщини»).

Треті особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Служба у справах дітей Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, до суду своїх представників не направили.

В судовому засіданні прокурор Козленко А.В. та третя особа ОСОБА_1 вимоги підтримали.

Остання повідомила, що відповідачка ОСОБА_3 з грудня 2012 року проживала з її сином ОСОБА_4 в належній їй квартирі АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_6 син помер, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила хлопчика. Вона забрала ОСОБА_3 з дитиною додому, піклувалася про них. Разом з ними проживала також перша дитина ОСОБА_3. В грудні 2013 року ОСОБА_3 поїхала в м. Переяслав-Хмельницький, щоб отримати паспорт і оформити допомогу на дитину і більше не повернулася. Її розшуки не дали ніякого результату і вона звернулася до міліції. Двічі вона бачила ОСОБА_3 в м. Києві коли гуляла з дитиною, але та не захотіла підійти і хоч би подивитися на сина, - відразу ж після того як була помічена втікала. Старшу дитину ОСОБА_3 забрала її мати. Щоб зареєструвати народження хлопчика вона звернулася до органу опіки й піклування, реєстрація народження була проведена на підставі розпорядження райдержадміністрації. З самого народження і до цього часу вона опікується ОСОБА_2, утримує його за рахунок своєї пенсії та коштів, які вона отримує від здачі в оренду належної їй квартири. Утримувати та виховувати дитину їй допомагають хрещені батьки ОСОБА_6.

З наявних у справі письмових доказів встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1.

Згідно з обмінною картою пологового будинку ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила хлопчика.

Реєстрація народження дитини відбулася на підставі розпорядження голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.09.2014 № 424, за зверненням ОСОБА_1, в якої проживає дитина.

На підставі цього розпорядження видане свідоцтво про народження ОСОБА_2 НОМЕР_2, де матір»ю дитини вказана ОСОБА_3, а її батьком - ОСОБА_4.

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження від 12.11.2014 вбачається, що актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_2 зроблений відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України.

Наказом Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.11.2014 № 27 ОСОБА_2 поставлено на профілактичний облік як дитину, що опинилася у складних життєвих обставинах.

Згідно з інформацією завідувача Комунального некомерційного підприємства „Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва" від 18.11.2014 дитина ОСОБА_2, виписаний з пологового будинку 08.07.2013 року. До 1 місяця неодноразово спостерігався лікарями, а з 1 місяця дитина на прийомі у дільничного педіатра не була, зі слів сусідів мати поїхала в село. З трьох місячного віку філію відвідував тільки з бабусею.

Згідно з повідомленням Дніпровського районного управління Головного управління в м. Києві від 17.10.2014 № 48/Ш-3867 проведеними заходами місцезнаходження відповідачки ОСОБА_3 не встановлено.

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 09.09.2014 року та 15.07.2015 року вбачається, що малолітній ОСОБА_2 проживає разом з бабусею ОСОБА_1, 1955 року народження, за адресою: АДРЕСА_1. Квартира в якій вони проживають складається з двох кімнат, загальною площею 44,5 кв.м. В кімнатах дотримуються санітарно-гігієнічні умови, вони обладнані меблями, є побутова техніка, для дитини облаштована окрема кімната. Дитина має одяг, взуття та іграшки. Зі слів сусідів вихованням дитини займається бабуся, а його матір вони не бачили з 2013 року.

Із довідки Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» Житлово ремонтно-експлуатаційної організації від 03.12.2014 № 2116 слідує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2014. В ній вона не зареєстрована.

З копії паспорта гр. ОСОБА_1 вбачається, що її місце проживання зареєстроване з 30.08.2005 за адресою: АДРЕСА_2.

Цю квартиру ОСОБА_1 здає в оренду за договором найму жилого приміщення № 14/143 від 05.01.2014 та отримую щомісячну оренду плату в розмірі 4200 грн.

Орган опіки й піклування - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, - 16.12.2014 надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Своє рішення мотивує тим, що мати з 2013 року з сином не проживає, по даний час місце її перебування не встановлено, що свідчить про те, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини не бере участі у фізичному, моральному та духовному розвитку дитини, не цікавиться його здоров'ям, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Всі обов'язки з утримання та виховання дитини виконує мати біологічного батька хлопчика - ОСОБА_1.

Правовідносини в даній справі регулюються ст.ст.150,164,167,180,181 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних і інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до положень ч.ч.3,4,5 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо це неможливо, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана і їм, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд дійшов висновку, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, свідомо нехтуючи ними. В ході розгляду справи судом не встановлено перешкод у спілкуванні відповідачки зі своїм сином.

За встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ч.3 ст.167,ст.ст.180,181 СК України, керуючись ст.ст.10,60, 212,213,214,367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_1, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

До часу встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_2 та призначення опікуна передати його на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована в АДРЕСА_2, фактично проживає в АДРЕСА_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки с. Єрковці Переяслав-Хмельницького району Кримської області, яка зареєстрована в с. Єрковці Переяслав-Хмельницького району Київської області, непрацююча, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання її неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/ 4 частини всіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2015 року до повноліття дитини.

В частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 487 ( чотириста вісімдесят сім ) грн. 20 коп.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 15.09.2015.

Головуючий суддя