Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Батченко Д.С., Тарасюк О.О., Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінсервіс" про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов"язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку, індексації заробітної плати і компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за затримку виплати коштів та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про встановлення факту перебування його у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінсервіс" на посаді плиточника в період з 14 жовтня 2013 року по 28 липня 2014 року, зобов"язання відповідача оформити документи про прийняття його на роботу на посаду плиточника, про що внести запис до трудової книжки, стягнення з ТОВ "Будінсервіс" за вказаний період роботи коштів в сумі 201 435,68 грн., а саме: заробітної плати 124 500 грн., грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 19 календарних днів в сумі 11 947,01 грн., індексації заробітної плати за період з 29.07.2014 року по 24.10.2014 року в сумі 8 715 грн., індексації грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за цей же період в сумі 836,29 грн., грошову компенсацію у зв"язку з порушенням термінів виплати заробітної плати з 29.07.2014 року по 24.10.2014 року в сумі 9 325,05 грн., грошову компенсацію у зв"язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористану відпустку з 29.07.2014 року по 24.10.2014 року в сумі 894,83 грн., середній заробіток за період з 29.07.2014року по 24.10.2014 р. в сумі 39 217,50 грн. та моральну шкоду в сумі 6 000 грн.

Вимоги мотивує тим, що у ТОВ "Будінсервіс" він працював з 14 жовтня 2013 року по 28 липня 2014 року на посаді плиточника на підставі строкового трудового договору, укладеного з відповідачем в усній формі відповідно до ст. 23 КЗпП України на час виконання певної роботи.

Протягом зазначеного строку він виконав на об"єкті підприємства за адресою АДРЕСА_1 у повному обсязі роботи, які були обумовлені між ним та відповідачем при укладенні строкового трудового договору, а саме: укладка в приміщеннях керамічної плитки площею 2 000 кв.м. з оплатою у розмірі 50 грн. за 1 кв.м., в санвузлах площею 200 кв.м. з оплатою у розмірі 70 грн. за 1 кв.м. та укладка керамічного плінтуса довжиною 700 пог.м. з оплатою у розмірі 15 грн. за 1 кв.м.

28 липня 2014 року його було звільнено з роботи у зв"язку із закінченням виконання робіт.

Проте в день звільнення його не було письмово повідомлено про належні до виплати суми, не було проведено розрахунок по заробітній платі та не видано належно оформленої трудової книжки. На його неодноразові звернення до відповідача розрахунок не проведено по даний час.

За період роботи у щорічній відпустці він не перебував. Так як він працював у відповідача 9,5 місяців, йому підлягає виплаті компенсація за невикористану щорічну відпустку тривалістю 19 календарних днів.

Заборгованість по заробітній платі за укладення керамічної плитки становить в сумі 100 000 грн., за укладення керамічної плитки в санвузлах у розмірі 14 000 грн. та за укладення керамічного плінтуса в сумі 10 500 грн., що загалом становить 124 500 грн.

У зв"язку з цим середньоденна заробітна плата за весь час виконання робіт за 198 робочих днів становить 628,79 грн.

Невиплачена грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 19 календарних днів складає в сумі 11 947,01 грн. (19 днів х 628,79 грн.).

Середньоденна заробітна плата за два місяці становить 622,50 грн. ((за червень 2014 р. - 12 450 грн. + за липень 2014 року - 12 450 грн.) : 40 робочих днів).

Середній заробіток за період з 29.07.2014 року по 24.10.2014 року становить 39 217,50 грн. (622,50 грн. х 63 робочих дні).

За період з 29.07.2014 року по 24.10.2014 року індексація заробітної плати складає 8 715 грн., індексація грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку - 836,29 грн.

Грошова компенсація у зв"язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за вказаний період становить в сумі 9 325,05 грн. та грошова компенсація у зв"язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористану відпустку - в сумі 894,83 грн.

Загальна сума заборгованості відповідача на день пред"явлення позову становить у розмірі 195 435,68 грн.

Внаслідок невиплати відповідачем заробітної плати йому було завдано моральну шкоду, так як було порушено його душевний спокій, сон, збуджено нервову систему. Відсутність коштів негативно впливає на його самопочуття, на стосунки в сім"ї, що завдає моральних страждань, нервових напружень, він перебуває у стані пригніченості, відчуває безправність та приниженість, що погіршує стосунки з близькими людьми, знайомими, руйнує соціальну активність, викликає душевні страждання, вкрай негативно позначається на стані його здоров"я. Він вимушений прикладати додаткові зусилля для захисту порушених прав, поновлення організації свого життя, пошуку коштів. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює у розмірі 6 000 грн. (а.с. 1-4).

В подальшому позивачем була подана заява зі збільшеним розміром заявлених вимог у частині стягнення з відповідача коштів, у якій зазначив, що 30 грудня 2014 року представник відповідача частково сплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 40 500 грн., у зв"язку з чим просить стягнути з ТОВ "Будінсервіс" станом на 26 лютого 2015 року кошти у розмірі 245 445,89 грн., що включають:

- заборгованість по заробітній платі за період роботи з 14.10.2013 р. по 28.07.2014 р. в сумі 84 000 грн.,

- грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 19 календарних днів в сумі 11 947,01 грн.,

- індексацію заробітної плати за період з 29.07.2014 року по 26.02.2015 року в сумі 21 921 грн.,

- індексацію грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за даний період в сумі 2 102,67 грн.,

- грошову компенсацію у зв"язку з порушенням термінів виплати заробітної плати з 29.07.2014 року по 26.02.2015 року в сумі 24 249,97 грн.,

- грошову компенсацію у зв"язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористану відпустку з 29.07.2014 року по 26.02.2015 року в сумі 2 472,74 грн.,

- середній заробіток за період з 29.07.2014 року по 26.02.2015 р. в сумі 92 752,50 грн.,

- моральну шкоду у розмірі 6 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позов зі збільшеним розміром заявлених вимог та обставини, викладені у заяві.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у задоволенні вимог просили відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях, пояснили, що трудових відносин між позивачем та ТОВ "Будінсервіс" ніколи не було, основним видом діяльності товариства є здійснення будівельних робіт, тому через нестабільність і періодичність таких робіт кожного разу види робіт визначаються із замовником окремо у договорах підряду, тому необхідність в утриманні постійного штату працівників різних кваліфікацій, у тому числі плиточника, відсутня і такої посади у штатному розкладі відповідача не має. У разі наявності замовлень на здійснення будівельних робіт ТОВ "Будінсервіс" щоразу знаходить необхідних спеціалістів для виконання певної роботи і укладає цивільно-правові договори. ОСОБА_1 відповідачу не надавав трудової книжки, документів про освіту, кваліфікацію, стан здоров"я. На роботу до товариства позивач не працевлаштовувався, йому не роз"яснювалися права і обов"язки на посаді плиточника, про умови праці, наявність робочого місця, тощо; гроші позивачу виплачувалися іншими роботодавцями та субпідрядниками до яких відповідач відношення не має; позивач був у договірних відносинах з ОСОБА_5, який не являється співробітником відповідача, крім того, плиточні роботи були закінчені у лютому 2014 р.

Вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За заявленими вимогами позивач просить встановити факт перебування його у трудових відносинах з ТОВ "Будінсервіс" на посаді плиточника в період з 14.10.2013 року по 28.07.2014 року, зобов"язати відповідача оформити документи про прийняття його на роботу на посаду плиточника, про що внести запис до трудової книжки, та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану щорічну відпустку, індексацію заробітної плати і компенсацію за невикористану щорічну відпустку, середній заробіток за затримку виплати коштів та моральну шкоду.

Відповідно до положень ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з фізичною особою. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

На час спірних правовідносин також була чинна норма ч. 4 ст. 24 КЗпП України, відповідно до якої трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на покази свідків.

За клопотанням позивача судом ОСОБА_1 був допитаний у якості свідка, який пояснив, що його товариш познайомив з ОСОБА_5, який повідомив, що уклав договір на чотири поверхи на об"єкті будівництва будинку по АДРЕСА_1 та рекомендував йому там виконання робіт на 2, 4, 7, 8 поверхах. Спочатку ОСОБА_5 дав йому роботу в с. Мотижині де він з 14.10.2013 р. по 25.10.2013 р. з бригадою носили дошки, камінь, робили гідроізоляцію фундаменту, відкачували воду, утеплювали стіни, клеїли руберойд. Роботи на об"єкті по АДРЕСА_1 він почав виконувати з 28.10.2013 р., у грудні 2013 р. його підсобником ще там був ОСОБА_6 Він прибирав сміття, грунтував, носив будівельні матеріали, шпаклював, клав плитку. Всі роботи по укладенню плитки на 2, 4, 7 та 8 поверхах він закінчив з 01 по 28 липня 2014 р. За 4 поверх з ним повністю розрахувалися 30.12.2014 р. Він ОСОБА_5 надавав копію свого паспорту та ідентифікаційного коду, останній з ним розраховувався, а коли виникла конфліктна ситуація, через замовника НКП "Мітіс" розшукав ТОВ "Будінсервіс" 22.04.2014 р. у офісі якого нікого не застав, тоді по телефону спілкувався з ОСОБА_3, який сказав, що ОСОБА_5 у них не працює і до нього його фірма не має ніякого відношення.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він з 01.11.2013 року працював в будинку по АДРЕСА_1 підсобником у ОСОБА_1, який виконував роботи по укладанню керамічної плитки по всіх площах на 2, 4, 7 та 8 поверхах, де позивач після липня 2014 року ще працював до осені 2014 року. Працювали вони коли була робота і матеріали, на новорічні свята та по бажаннях брали вихідні, записів щодо роботи і її обсягав ніхто не вів, про розміри розцінок йому не відомо, знає про вартість 50 грн. за 1 кв.м. укладання плитки з пояснень позивача. Їхньою роботою керував ОСОБА_5

Отже, покази свідків частково різняться, оскільки свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працював з позивачем на об"єкті будівництва по АДРЕСА_1 з 01 листопада 2013 року, сам позивач пояснив, що ОСОБА_6 був його підсобником по АДРЕСА_1 у грудні 2013 року, при цьому вимоги заявляються з 14 жовтня 2013 року.

Також позивач пояснив, що його на роботу запросив ОСОБА_5, за замовленням якого з 14.10.2013 року по 25.10.2013 року він виконував різні види робіт у с. Мотижині; ОСОБА_5 називався прорабом, пояснював, що у нього є договір підряду між ТОВ "Будінсервіс", де замовником являється ОСОБА_8, що є директором НКП "Мітіс", за виконану роботу з ним розраховувася ОСОБА_5, який показував обсяг робіт та з яким була домовленість з приводу їх вартості.

У зв"язку з виникненням між позивачем та ОСОБА_5 конфлікту, ОСОБА_1 письмово звертався до ОСОБА_5 із заявою від 22.03.2014 року у якій зазначено про те, що через заявлену останнім заборону 16.03.2014 року в подальшому виконувати роботи на об"єкті необхідно узгодити строки та порядок розрахунку по виконаних роботах за період з жовтня 2013 року по 14.03.2014 року включно (а.с. 21).

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем заперечується факт наявних трудових відносин з позивачем, також представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_7 не працював у ТОВ "Будінсервіс", у якому відсутні посади за спеціальністю плиточника та прораба, між відповідачем та ОСОБА_7 був укладений договір підряду на виконання будівельних робіт.

Також представник ТОВ "Будінсервіс" пояснив, що договір підряду був укладений між відповідачем та НВКП "Мітіс", згідно якого останнє, як замовник, доручило ТОВ "Будінсервіс", як підряднику, виконання робіт з укладення плитки, малярних робіт, монтажу гіпсокартонних поверхонь відповідно складених локальних кошторисів на ремонтно-будівельні роботи в будинку по АДРЕСА_1, а саме: на сходових клітинах з 1 по 8 поверхи, а також на 2, 7 та 8 поверхах будівлі, у підтвердження чого надав договір підряду № 1/10 від 01.10.2013 року та Локальні кошториси (а.с. 34-49).

Обставин перебування у трудових відносинах з ТОВ "Будінсервіс" ОСОБА_5, який надавав роботу ОСОБА_1, у тому числі й на об"єкті по АДРЕСА_1 у м. Києві, позивачем суду не доведено.

Згідно Статуту, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІНСЕРВІС" є юридичною особою, предметом його діяльності, серед іншого, є виконання будівельних, будівельно-монтажних, ремонтних, пуско-налагоджувальних робіт (а.с. 56, 57).

Наказом ТОВ "Будінсервіс" № 04 від 01.02.2013 року затверджено штатний розклад товариства з 01.02.2013 року кількістю 11 посад та 18 штатних одиниць, у переліку яких посади плиточника та прораба відсутні (а.с. 26, 27).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Як пояснив сам позивач, він почав розшукувати підприємство відповідача у квітні 2014 року після виникнення конфлікту з ОСОБА_5 та 22.04.2014 р. спілкувався по телефону з директором ТОВ "Будінсервіс" ОСОБА_3, який пояснив, що ОСОБА_5 у товаристві не працює.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилася за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, суду не доведено обставин того, що ОСОБА_1 фактично було допущено до роботи керівними посадовими особами підприємства відповідача, що вважалось би укладенням трудового договору, згідно положень ч. 4 ст. 24 КЗпП України, яка була чинна на час спірних правовідносин, крім того, позивач пояснив, що він інженер-будівельник, документів на підтвердження спеціальності плиточника та/або плиточника-мозаїчника не має, гроші йому виплачували без фінансових відомостей, він виконував роботи на різних поверхах будівлі по АДРЕСА_1, скільки отримував не пам"ятає, про обсяги виконаних робіт документальних підтверджень не має, вартість оплати погоджувались усно.

Відповідно до ст. 29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: 1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

При цьому цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою, тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов"язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник на відміну від працівника не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, які визначаються закінченням роботи, або відповідно умов договору, поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 не доведено суду факту виконання ним трудових обов"язків у відповідача, наказ про його прийняття на роботу не видавався, трудовий договір з відома уповноваженої особи відповідача з ним не укладався, що свідчить про відсутність трудових відносини між позивачем та ТОВ "Будінсервіс".

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 р. № 58 зі змінами, трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на

підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Отже, вимоги в частині встановлення факту перебування у трудових відносинах позивача з відповідачем і обов"язання ТОВ "Будінсервіс" оформити документи про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду плиточника та внесення запису до трудової книжки задоволенню не підлягають, так як не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не доведено обставин працевлаштування на підприємстві відповідача, також позивач не має відповідних документів на підтвердження наявної у нього будівельної професії за спеціальністю плиточника.

Законом України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або вповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Вимоги про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку, індексації заробітної плати і компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за затримку виплати коштів та моральної шкоди є похідними, тому задоволенню також не підлягають.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 29 КЗпП України, ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 61, 79, 88, 208, 215, 218 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінсервіс" про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов"язання вчинити дії, стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку, індексації заробітної плати і компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за затримку виплати коштів та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя