Номер провадження: 22-ц/785/4475/15
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Громіка Р.Д.,Драгомерецького М.М.

При секретарі: Сілукової В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до КП "Міське агенстство з приватизації житла", Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до КП "Міське агенстство з приватизації житла", Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

У позові зазначав, що у 1998р. йому та членам його родини була надана в користування квартира АДРЕСА_1.

14.04.1998р. він та ОСОБА_3 розірвали шлюб.

Посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2004р., яке 26.11.2011р. було скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області, його було визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі і скористувавшись цим рішенням суду відповідачки приватизували квартиру.

Розпорядженням органу приватизації №187110 від 15.10.2004р. квартира АДРЕСА_1 передана в спільну часткову власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та видано свідоцтво про вправо власності на це майно.

Оскільки на думку позивача, приватизація зазначеної квартири була проведена у порушення його прав та без його згоди, він важчає розпорядження про приватизацію незаконним, а свідоцтво про право власності таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням суду від 24.03.2015р. у позові відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції позивач, його предcтавник, відповідачі - КП "Міське агенстство з приватизації житла", Департамент міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України не є перешкодою розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні відповідачами приватизації спірної квартири не були порушенні права та інтереси будь-яких осіб, у тому числі і позивача, а крім того, він пропустив строк позовної давності.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 1, ч.1 ст. 5, ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі - Закон №2482-ХІІ) наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир (будинків) шляхом передачі їм цих квартир (будинків) у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Виходячи з аналізу змісту Закону №2482-ХІІ у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за собою зберігається це право і при тимчасовій відсутності (у випадках, передбачених ст. 71 ЖК України, а відтак, і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї.

За таких обставин при вирішенні зазначеного спору, пов'язаного з наявністю чи відсутністю у позивача права на приватизацію спірного жилого приміщення в момент реалізації відповідачами цього права, та наявності у зв'язку з цим передбачених ч.1 ст. 215 ЦК України підстав для визнання недійсним вчиненого відповідачем правочину, суд відповідно до вимог ст. ст. 213-215 ЦПК України повинен установити, чи було на той момент спірне житло місцем постійного проживання позивача або на яке за ним відповідно до ст. 71 ЖК України зберігалися права, передбачені ст. 65 ЖК України та ст. 5 Закону №2482-ХІІ.

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 1248 від 27.11.1987р., виданого виконкомом Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси ОСОБА_4 на правах наймача, разом з дружиною ОСОБА_3 та членами їх сім'ї, вселився в АДРЕСА_1.

14.04.1998р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2004р., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням у зазначеній квартирі.

Розпорядженням органу приватизації №187111 від 15.10.2004р. квартира АДРЕСА_1 передана в спільну часткову власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що стало підставою для видачі Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 15.10.2004р. свідоцтва про право власності на вказану квартиру.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.12.2011р., рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2004р., яким ОСОБА_4 було визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі, скасовано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.06.2012р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2004р. та рішення апеляційного суду Одеської області від 26.12.2011р. скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2013р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.05.2015р., ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Цим рішенням суду встановлено, що позивач з 2002р. не проживає у спірній квартирі, він з 2002р. обрав інше постійне місце проживання - квартиру АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_3 та яка надала йому згоду на користування цією квартирою. Суд за правилами ст. 107 ЖК України визнав ОСОБА_4 втратившим право користування спірною квартирою.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, вступившим в законну силу судовим рішенням встановлено, що позивач з 2002р. не проживає у спірній квартирі, тому відповідно до зазначених вище вимог закону ОСОБА_4 не має право на приватизацію спірного жилого приміщення в момент реалізації відповідачами цього права, а саме у 2004р.

За таких обставин суд першої інстанції законно і обгрунтовано відмовив у задоволенні позову, а саме за його безпідставністю.

Разом з тим суд помилково застосував до цих відносин ст. 257 ЦК України та відмовив у задоволенні позову і у зв'язку з пропуском строку позовної давності, не врахувавши, що строком позовної давності захищається порушено право, а даному випадку право ОСОБА_4О не було порушено, тому рішення суду на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24 березня 2015 року змінити, виключити з мотивувальної частини рішенні вказівку на застосування ст. 257 ЦК України та про відмову у задоволені позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

М.М.Драгомерецький

Р.Д.Громік