Справа № 2-3306/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з окремими позовними вимогами, при цьому з одним позовом, який назвали «спільна позовна заява» до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою ст.4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ передбачена ст.15 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тому суд зобов'язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачами заявлені окремі позовні вимоги за різними обставинами та обґрунтуванням позову, які випливають із не поєднаних між собою дорожньо-транспортних подій від 08.04.2011 та 23.08.2012. Крім того, згідно позовних вимог описана ще одна ДТП від 12.12.2012, яка не стосується позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

Відповідно ч.2 ст.32 ЦПК України, передбачено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права і обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки. Однак в даному випадку позивачі помилково вважають, що дані правовідносини підпадають під обсяг прав і обов'язків окреслених вищевказаною статтею, оскільки дані позову є окремими і самостійними. Дані позовні вимоги необхідно викладати в окремих документах - позовних заявах, з окремим обґрунтуванням обставин по справі у кожному конкретному випадку окремо. При цьому, у позовних заявах як ОСОБА_1 та і ОСОБА_2 почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

З огляду на викладене позивачам необхідно обґрунтувати підсудність справи, тобто можливість її розгляду саме Солом'янським районним судом м. Києва та надати відповідні докази з ЄДР щодо місцезнаходження юридичної особи відповідача.

Позивачами всупереч вказаних норм права в позові не викладені обставини як підстави, якими позивачі обґрунтовує вимоги щодо наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями порушника правил ДТП і і шкодою спричиненою майну позивачів, як вже зазначалося вище, кожному окремо. Постанов про визнання осіб винними позовна заява також не містить.

Позивачами взагалі в позовній заяві викладені три різні події, одна з яких взагалі не стосується позивачів по справі.

Крім того, позивачами заявлена вимога на майбутнє, а саме: стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь позивачів пеню за несвоєчасну виплату у розмірі розрахованому на момент розгляду справи, однак позивачами не надано доказів розрахунку пені на час подачі позову до суду, що також безпосередньо впливає на розмір сплати судового збору. Крім того, вимоги не мають розрахунку інфляційної частини за позовними вимогами ОСОБА_1

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені усі обставини, якими позивачі обґрунтовують своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а тому не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто саме, які права позивачів, порушені та підлягають захисту, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і в який саме спосіб, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Виходячи з вищенаведеного, позивачам необхідно, визначивши позовні вимоги, викласти обставини в їх обґрунтування, виходячи з правовідносин, що склалися з приводу спору, зазначити, які її права, свободи чи інтереси були порушені, всупереч яким правовим нормам, які діяли на час порушень прав та виникнення правовідносин між сторонами з приводу кожної позовної вимоги, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вони просять застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави позову, а також зазначити докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог та їх розрахунок тільки з урахуванням виділу вимог позивачів в окремі позовні заяви.

Крім того, позивачами не надано відомостей про досудове врегулювання спору з відповідачем.

Крім того, позивачам слід розібратися зі сплатою судового збору, оскільки вимоги майнового та немайнового характеру сплачуються окремо відповідно до ЗУ «Про судовий збір». Однак при цьому до матеріалів позову додані дві квитанції за спільну заяву двох позивачів в частині моральної шкоди 150 грн, в частині матеріальної шкоди в розмірі 579,23 грн. При цьому за заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру - 243,60 грн та немайнового характеру - 243,60 грн., в свою чергу ОСОБА_3 за вимогу майнового характеру -243,60 грн. Однак навіть загальна сума по сплаті судового збору є меншою ніж необхідно сплатити.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за необхідне надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119 - 121, 208, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі двох окремих нових позовних заяв з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О.Козленко