Справа № 274/398/15-ц
пр.№ 2/0274/589/15
Рішення

Іменем України

21.05.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., позивачки ОСОБА_1, представника Бердичівської міської ради - Бєлової А.Г., відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міськоїради, управління Держземагенства у Бердичівському районі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі рішення Бердичівської міської ради № 923 від 24.06.2010 року. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі вказаного рішення Управлінням Держземагенства у м.Бердичеві відповідачам ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 715 кв.м. за адресою: м.Бердичів, АДРЕСА_1. Рішенням Житомирського адміністративного суду від 16.09.2014 року рішення Бердичівської міської ради № 923 скасовано, тому державний акт, виданий на підставі цього рішення є також незаконним. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав. Суду пояснила, що вона є власником частини земельної ділянки, площею 455 кв.м. по АДРЕСА_1, де нею збудований гараж, відповідачі ОСОБА_4 захопили частину належної їй земельної ділянки, збудували паркан, приватизували земельну ділянку та отримали державний акт. Представник відповідача - Бердичівської міської ради проти позову заперечила, вважає його безпідставним, оскільки рішенням Бердичівської міської ради № 471 від 27.06.2008 року надано право Рикаль на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, площею 710 кв.м., ОСОБА_1 також має право на частину цієї земельної ділянки. Рішення міської ради № 471 є чинним. Відповідачі ОСОБА_4 проти позову заперечили. Суду пояснили, що в 2002 році ним на двох був подарований жилий будинок по АДРЕСА_1 в м.Бердичеві, на земельній ділянці знаходився паркан, якій поділяв земельні ділянки по 455 кв.м.. цей паркан є в даний час, але позивачка бажає посунути його на 2 м.. Із земель запасу ним було виділено 250 кв.м. землі, тому земельна ділянка становить 715 кв.м.. Було надано дозвіл на виготовлення технічної документації, встановлені межі, збудували паркан та отриманий державний акт. Представник управління Держземагенства у Бердичівському районі в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлений, про причини неявки не повідомив. Суд розглядає справу за його відсутності. Будучи присутнім у попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що державний акт виданий законно, скасовувати його не потрібно. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій , у 1939 році ОСОБА_6 було надано для будівництва земельну ділянку площею 900 кв.м. по АДРЕСА_2 в м.Бердичеві( нині АДРЕСА_1).

Після смерті ОСОБА_6 у 1973 році спадщину за заповітом прийняли його доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по ? частині жилого будинку за зазначеною адресою.

Отже, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 являлися співвласниками цього будинку в рівних частках.

Стаття 90 Земельного коджексу УРСР 1970 року, в редакції чинній до 15 березня 1991 року, передбачала, що на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

Рішенням виконкому Бердичівської міської ради від 16 травня 1974 року ОСОБА_8 було дозволено збудувати новий житловий будинок, а старий знести після закінчення будівництва. Новий житловий будинок подарований 22.06.2001 року ОСОБА_9.

Згідно з договором від 01 березня 2002 року ОСОБА_9 подарував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах цілий житловий будинок АДРЕСА_1 м.Бердичеві.(а.с.66)

Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 08.12.2005 року за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку площею 455 кв.м., якою раніше користувалася ОСОБА_7.(а.с.36)

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України № 561-Х11 від 18 грудня 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Водночас, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними після 31 грудня 2001 року право власності на земельну ділянку або її частину може переходити відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування земельною ділянкою або її частиною може переходити на підставі договору оренди, укладеного відповідно відчужувачем або набувачем(підпункт „г" п.18 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ").

Відповідно до ч. З ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян: б) одержанні земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ т організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 6-10 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно) у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходження земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна. Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом _24 рішення Бердичівської міської ради № 471 від 27.06.2008 року "По надання дозволів на виготовлення технічної документації для складання державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі та договорів сервітутного землекористування" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для складання державних актів на право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 710 кв.м., точна площа вищевказаної земельної ділянки мала бути визначена під час землевпорядних робіт.(а.с.43) Рішення є чинним.

Водночас, зазначеним рішенням міської ради надано дозвіл відповідачам лише на виготовлення технічної документації для подальшого складання державного акта про надання земельної ділянки у власність відповідачам ОСОБА_4.

Передача у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 715 кв.м. по АДРЕСА_1 в м.Бердичеві на підставі виданого ним державного акта серії НОМЕР_2 відбулася на підставі рішення Бердичівської міської ради № 923 від 24.06.2010 року.(.с.6,7)

Рішенням Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 року скасовано рішення Бердичівської міської ради № 923 від 24.06.2010 року в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 715 кв.м. для обслуговування належних їм житлових будинків, гаражного будівництва, садівництва.(а.с.9-10) На день розгляду справи судом дане рішення є чинним.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України у справі № 6-678цс 14, державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст..ст.116,118 ЗК України.

Враховуючи, що рішення Бердичівської міської ради № 923 від 24.06.2010 року про передачу безоплатно у приватну власність відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 715 кв.м. визнано протиправним та скасовано, відповідно видача їм на підставі цього рішення державних актів на землю також є неправомірною.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, є підстави для скасуваня державного акта на право власності на земельну ділянку, що належить відповідачам.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради, управління Держземагенства у Бердичівському районі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити.

Скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 (співвласник земельної ділянки - ОСОБА_4), виданого на підставі рішення Бердичівської міської ради № 923 від 24.06.2010 року на земельну ділянку площею 0,0715 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. в рівних частках.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд у 10-тиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.