Справа №489/3172/14-ц 26.03.2015 26.03.2015 26.03.2015
Провадження №22-ц/784/494/15
провадження № 22ц/784/494/15 Головуючий у першій інстанції: Спінчевська Н.А.
категорія 39 Доповідач апеляційного суду: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

26 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Шпонарській О.Ю.,

за участі: позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника відповідача -ОСОБА_6

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року

за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_7, треті особи - Миколаївська міська рада, Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва, ОСОБА_8 про визнання права власності, витребування майна,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_7 про витребування майна.

Позивачі зазначали, що вони є спадкоємцями за законом після смерті їх двоюрідної сестри ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Під час оформлення спадщини з'ясувалось, що право власності на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_8 відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2007 року. Крім того, 23 лютого 2013 року ОСОБА_8 продав цей житловий будинок ОСОБА_7, яка на даний час є його власником.

Посилаючись на те, що зазначене рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2007 року фактично не ухвалювалось, а тому ОСОБА_8 незаконно оформив право власності на спірний будинок та не мав права його продавати ОСОБА_7, позивачі, уточнивши свої вимоги, просили суд витребувати від ОСОБА_7 вказаний житловий будинок та визнати за ними право власності за кожним на 1/6 частку цього житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року та додатковим рішенням від 15 грудня 2014 року позов задоволено частково. Постановлено витребувати у ОСОБА_7 ? частку житлового будинку АДРЕСА_1. Визнати за позивачами право власності за кожним по 1/6 частці житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 Крім того, суд розподілив судові витрати.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення.

В судове засідання апеляційного суду відповідачка не з'явилась. Як видно з повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.194 ), відповідачка своєчасно повідомлена через її представника про час і місце судового розгляду, а тому її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі.

Cудом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на праві спільної часткової власності, по ? частці кожному. Після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, належну йому ? частку будинку успадкував його син - ОСОБА_11, який 18 липня 1990 року отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 помер та після його смерті спадкова справа не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_9 Після її смерті спадщину прийняли ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Доводів які б спростовували зазначені обставини справи апеляційна скарга не містить.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2009 року право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2007 року (а.с.32), яким визнано дійсним договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, укладеного на Універсальній товарній біржі «Рона» 21 вересня 1999 року між ОСОБА_8 та померлим на той час ОСОБА_12, а також ОСОБА_9

Водночас встановлено, що вказане судове рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва ніколи не ухвалювалось.

За таких обставин, суд дійшов обгрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_8 безпідставно зареєстрував своє право власності на цей будинок за неіснуючим судовим рішенням, то спірна частка будинку вибула з володіння спадкодавця ОСОБА_9 поза її волею.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

23 лютого 2013 року укладено договір купівлі-продажу спірного будинку між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, за яким остання придбала цей будинок.

В спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі за № 6-164цс12.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку, що спірне майно може бути витребувано у ОСОБА_7 за правилами ст. 388 ЦК України, оскільки це майно вибуло з володіння спадкодавця ОСОБА_9 поза її волею.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний біржовий договір купівлі-продажу від 21 вересня 1999 року є дійсним оскільки ніким не оспорений, не заслуговують на увагу, оскільки на момент оформлення такого договору чинне законодавство передбачало лише нотаріальну форму договору купівлі продажу житлового будинку та недійсність договорів в разі порушення такої вимоги, в тому числі, при укладенні на біржових торгах (ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»). Отже, чинним законодавством не виключалась можливість визнання недійсною угоди, недійсність якої прямо випливає із закону (нікчемна угода), а тому ОСОБА_8 не може вважатись належним власником спірного будинку лише на підставі вказаного біржового договору.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача - ОСОБА_6 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: