АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/112/15 Справа № 200/5361/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бібік М.М. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Куценко Т.Р.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 серпня 2011 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір суборенди нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1.

04 квітня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу вищевказаного приміщення.

Вважає, що ОСОБА_4 при укладенні договору купівлі-продажу спірного приміщення порушила норми діючого законодавства, оскільки не повідомила його, як орендаря щодо продажу об'єкту оренди, у зв'язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2013 року позов задоволено.

Переведено на ОСОБА_3 права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04 квітня 2013 року, який був укладений між ОСОБА_4, від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_6, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, предметом якого є нежитлове приміщення, магазин, склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що має наступні характеристики: у підвалі житлового будинку літ А-4, поз. 1-6,16,17, загальною площею 139,0 кв. м., приямок "а2", вхід в підвал "а3", ганок "а4".

Скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 щодо державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, магазин, склад, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що має наступні характеристики: у підвалі житлового будинку літ А-4, поз. 1-6,16,17, загальною площею 139,0 кв. м., приямок "а2", вхід в підвал "а3", ганок "а4"; за ОСОБА_2, шляхом внесення державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції запису про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, магазин, склад, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що має наступні характеристики: у підвалі житлового будинку літ. А - 4, поз. 1-6, 16, 17, загальною площею 139,0 м2, приямок а2, вхід в підвал а3, ганок а4.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму вартості вказаного нежитлового приміщення в розмірі 110700,00 грн.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення, магазин, склад, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що має наступні характеристики: у підвалі житлового будинку літ. А - 4. поз. 1 - 6, 16, 17, загальною площею 139,0 м2, приямок "а 2", вхід в підвал "а 3", ганок "а 4", шляхом прийняття державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції рішення про державну реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення за ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не погодився відповідач ОСОБА_2 і звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні його позову у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

З зазначеним рішенням не погодився позивач та подав на нього касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року та залишити в силі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2013 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року скасовано і передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування належало нежитлове приміщення, магазин і склад III, у підвалі житлового будинку літ А-4, поз. 1-6,16,17, загальною площею 139,0 кв. м., приямок "а 2", вхід в підвал "а 3", ганок "а 4", що розташований за адресою:АДРЕСА_1.

18 серпня 2011 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір суборенди, терміном на два роки десять місяців, згідно умов якого ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 в суборенду, для розміщення магазину, нежитлове приміщення, загальною площею 139,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

04 квітня 2013 року між ОСОБА_4, від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_6, та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу спірного приміщення. В подальшому право власності на спірне приміщення було зареєстровано за ОСОБА_2

Cудом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 належно виконував свої обов'язки за договором оренди від 18 серпня 2011 року. ОСОБА_4 не було запропоновано ОСОБА_3 придбати у власність спірне нежитлове приміщення.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.41 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 10 грудня 2009 року № 31 - рп/2009, ст.ст. 9, 19, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. ст. 13, 14, 15, 16, 203, 659, 759, 761, 777 ЦК України, прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що позивач неналежним чином виконував свої обов'язки за договором оренди, і відповідно не мав переважного права на придбання орендованого майна, у разі його відчуження, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідачем ОСОБА_4 не доведено порушення ОСОБА_3 зобов'язань за договором оренди. Будь-яких претензій з приводу невиконання, або неналежного виконання позивачем умов договору оренди нею не заявлялось до теперішнього часу. Більш того, ОСОБА_4 04.03.13 позивачу було видано нотаріально-посвідчену довіреність щодо розпорядження спірним майном, що також свідчить про відсутність будь-яких претензій до позивача.

В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем ОСОБА_4 положень ч. 2 ст. 777 ЦК України щодо надання ОСОБА_3 можливості реалізувати своє переважне право на придбання орендованого майна, у разі його відчуження, через прийняття або відхилення зробленої нею пропозиції щодо продажу майна.

Доводи представника ОСОБА_4 про те, що надання ОСОБА_3 довіреності на право реалізації спірного майна свідчить про його повідомлення про намір ОСОБА_4 продати річ, передану в найм, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дія нотаріально-посвідченої довіреності щодо розпорядження спірним майном від 04.03.13, виданої ОСОБА_3, була припинена 21.03.13 на підставі заяви ОСОБА_4 Договір купівлі-продажу спірного майна було укладено 04.04.13. В матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення ОСОБА_4 ОСОБА_3 (наймача) про свій намір і про умови продажу орендованого майна.

Решта доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповноти встановлення судом першої інстанції обставин справи, неправильного та неповного дослідження доказів та їх оцінки, які призвели до ухвалення неправомірного рішення також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують висновки суду та встановлені ним обставини, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

Т.Р.Куценко