ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/699/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.03.2006 року у квартирі АДРЕСА_1, де він проживає, знаходилася велика сума грошових коштів, призначена для придбання квартири. Про наявність грошей у квартирі було відомо мешканцю квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_8 та його дружині ОСОБА_7, яка умовила проникнути в його квартиру чотирьох осіб з метою заволодіння грошима. Близько 22 год. 30 хв. його з квартири викликала ОСОБА_7. В цей момент на нього накинулися невідомі юнаки, але він встиг зачинити двері. Близько 23 год. були вибиті вхідні двері. До квартири потрапили ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які стали наносити удари битами, ногами, руками ОСОБА_2 та ОСОБА_9 Нападники швидко знайшли валюту та покинули квартиру. Після виклику міліції та швидкої допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_9 були госпіталізовані. Внаслідок побоїв битками у ОСОБА_2 згідно виписки КМКЛШМД № 7431 від 21.03.2006 р. було діагностовано черепно-мозкову травму, струс головного мозку, чисельні рани голови, згідно висновку аудіометрії № 898/1779 від 22.03.206 року - гостра двобічна нейросенсорна приглухуватість, пониження слуху, запаморочення, порушення ходи, рівноваги; згідно виписки ЛОР відділення КМКЛ-1 № 5133 від 04.04.2006 року - після травматична двобічна підгостра сенсоневральна приглухуватість; довідки від 09.04.2006 року - деформація зовнішнього носу, викривлення носової перегородки. Зазначає, що внаслідок ушкодження здоров'я поніс значні додаткові витрати. На придбання ліків з 11.03.2006 року по 21.03.2006 рік витратив 201,55 грн.. На придбання лікарських засобів і виробів медичного призначення витратив 28 200 грн., з них - на ліжко NM-500 - 23 200 грн., 9 шариковий проектор NM-300 - 3 500 грн., NM -30 - 1 500 грн. Враховуючи вищевикладене, звернувся до суду з позовом та просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 додаткові витрати, викликані ушкодженням здоров'я в сумі 28 401,55 грн. та 5000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні, призначеному на 30.01.2015 року позивач позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні призначеному на 30.01.2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник відповідачів ОСОБА_10 проти задоволення позовних вимог заперечували.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2015 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2010 року, яке набрало законної сили позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5100,00 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2010 року встановлено, що 10.03.2006 року близько 22.30 год. з квартири АДРЕСА_1, де проживає позивач, викликала ОСОБА_7, мешканка квартири АДРЕСА_2. В коридорі з'явились невідомі та кинулись у квартиру позивача, де разом з ним знаходився ОСОБА_9 Близько 23.00 год. у вказаній квартирі були вибиті вхідні двері нападниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які стали наносити удари битами, ногами, руками ОСОБА_2 та ОСОБА_9 15.03.2006 року позивач написав заяву про відмову в порушенні кримінальної справи. 17.03.2006 року Дільничний інспектор міліції Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ст. лейтенант Скворунський Ю.М. виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. 18.03.2006 року ОСОБА_3 зобов'язався відшкодувати йому 5000 доларів США, про що написав розписку.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 21.03.2006 року повний діагноз позивача - закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозку.

Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини у питанні стосовно правової певності та відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі „Совтрансавто-Холдинг" проти України (заява №48553/99) суд наголошує, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований ст. 6 параграф 1 та повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ( „Брумареску проти Румунії", параграф 61).

Оскільки судом встановлено, що 10.03.2006 року близько 23.00 год. у квартирі озивача були вибиті вхідні двері нападниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які стали наносити удари битами, ногами, руками ОСОБА_2 та ОСОБА_9, внаслідок чого позивач отримав закриту черепно-мозгову травму, струс головного мозку, дана обставина не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України - фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в результаті винних дій ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було завдано шкоду здоров'ю ОСОБА_2, тому позовні вимоги про стягнення витрат на лікування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 201,55 грн.

Щодо витрат на придбання лікарських засобів і виробів медичного призначення в сумі 28 200 грн., з яких - на ліжко NM-500 - 23 200 грн., 9 шариковий проектор NM-300 - 3 500 грн., NM -30 - 1 500 грн., то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних та допустимих в розумінні ст.ст. 57,58 ЦПК України наявності медичних довідок, рекомендацій, висновків на придбання вищевказаних товарів.

Щодо стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне.

Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Суд приймає до уваги, що в результаті вищезгаданої події, позивач втратив нормальні життєві зв'язки і морально та фізично страждає та вважає розумним, виваженим і справедливим стягнути суму моральної шкоди в розмірі 3000,00грн.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1195 ЦК України, ст.ст. 10, 56, 57-61, 79, 84, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) витрати на лікування в сумі 201 (двісті одна) гр. 55 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 60 (шістдесят ) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), судовий збір в сумі 60 (шістдесят ) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), судовий збір в сумі 60 (шістдесят ) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), судовий збір в сумі 60 (шістдесят ) грн. 90 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не булиприсутні у судовому засіданніпід час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційнускаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА