Справа № 703/3549/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Манька М.В.

при секретарі Пшенишній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що крім цього, з 16 червня 2011 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 20 липня 2011 року. Пояснив суду, що він не може сплачувати аліменти у визначених судовими рішеннями розмірах, оскільки змінився його матеріальний стан.

Відповідачка проти позову категорично заперечує, посилаючись на те, що вона працює кухарем в Смілянській загальноосвітній школі інтернаті I-III ст., середньомісячна заробітна плата становить 1400,00 грн., цих коштів не вистачає на її утримання і пятнадцятирічного сина, інших джерел доходу в неї немає.

Суд вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Згідно ст. 60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 на підтвердження своїх доводів про зміну матеріального стану повинен довести ті обставини, що в нього матеріальний стан насправді змінився, тобто, надати докази, які б свідчили про це.

Позивач не надав суду жодних доказів погіршення свого матеріального становища і в судовому засіданні таких доказів не здобуто, тому суд вважає, що позивач не довів необхідність зменшення розміру аліментів.

Відповідно до довідки від 24 червня 2015 року № 104, виданої Шевченківською дистанцією сигналізації та звязку, де працює позивач, середньомісячна заробітна плата позивача за останні шість місяців складає 5082,98 грн., заробітна плата, яку отримує позивач після вирахування усіх податків, обовязкових платежів та аліментів на двох неповнолітніх дітей, становить 2387,83 грн.

Як вбачається з довідки від 27 серпня 2015 року № 307, виданої Смілянською загальноосвітньою школою-інтернатом I-III ст., середньомісячна заробітна плата відповідачки, яка працює в цій установі кухарем, за вирахуванням податків та інших обовязкових платежів, за останні 12 місяців становить 1475,64 грн.

Тобто, після відрахувань усіх податків та інших обовязкових зборів, платежів, а також аліментів за двома виконавчими листами, позивач має на прожиття щомісячно 2387,83 грн., що на 61,8 % більше, ніж має на прожиття відповідачка, яка, крім цього, утримує неповнолітнього сина.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача безпідставні і необґрунтовані, а тому в позові необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 109, 130, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий: М.В.Манько