Справа № 487/6975/15-ц
Провадження № 2/487/2727/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Біцюка А.В., за участю секретаря Бавикіної Т. В., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 року представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №BLаЖГА00044290 від 16.06.2011 року на загальну суму 69 546,85 грн. Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, яку відповідач в добровільному порядку не сплачує, в звязку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 69 546,85 грн. заборгованість за кредитним договором.

Представник позивача до судового засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, надав згоду на винесення заочного рішення.

Відповідач в судовму засіданні проти позовоу в частині стягнення з нього суми кредиту, процентів та комісії не заперечував, але вважав, що для стягнення пені відсутні зважаючи на його тяжке матеріальне становище - наявність в нього інших кредитів, по яких він також погашає борг.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.06.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № BLаЖГА00044290, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 16 500,00 грн. строком до 16.06.2014 року зі сплатою 15,00 процентів річних за користування кредитними коштами.

Розділом 2 Кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобовязань позичальника. Зокрема, відповідно до п.п.2.5.2 Кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений стро його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Кредитним договором, а саме, п. 2 Спеціальної частини Кредитного договору передбачено термін користування Кредитом до 16.06.2014 року, проте, в порушення умов Кредитного договору та діючого законодавства, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання.

Згідно статті 2 Закону України від 07.12.2000р. № 2121- III «Про банки і банківську діяльність»: «Банківський кредит - будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо поверненні заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.»

Відповідно до п.4 Спеціальної частини Кредитного договору встановлюється комісія за управління Кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за Договором в повному обсязі, однак відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) і виконання, то воно підлягає негайному виконанню у цей строк (термін)

Як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на 08.08.2015 року у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі 69 546,85 грн., що складається із поточної заборгованості по тілу кредиту 9 070,19 грн.; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 2 243,03 грн.,; заборгованості по сплаті комісії за управління кредитом 4 605,16 грн.; сплата штрафних санкцій 53 628,47 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 1054 - 1057 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору. Зокрема:

- за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти;

- розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг.

Згідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання». Пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності. Але статтею 551 ЦК України передбачено, що «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення».

За таких обставин, суд враховує норми ст.3 ЦК України, щодо справедливості, та розумності, які є загальними засадами цивільного законодавства та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним зменшити розмір штрафів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 15 000 грн., тобто зменшити заборгованість за кредитним договором на суму 38 628,47 грн.

Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 р. № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Враховуючи, що розмір нарахованих штрафних санкцій позивачем на підставі умов кредитного договору пені (53 628,47 грн.) є надмірно великим порівняно з розміром заборгованості за кредитом (9 070,19 грн.), заборгованості з комісії (4605,16 грн.) та заборгованості за процентами за користування кредитом (2 243,03 грн.), та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій пені до 15 000 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача слід стягнути в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором №BLаЖГА00044290 від 16.06.2011 року у розмірі 30 918, 38 грн., яка складається із поточної заборгованості по тілу кредиту 9 070,19 грн.; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 2 243,03 грн.,; заборгованості по сплаті комісії за управління кредитом 4 605,16 грн.; сплата штрафних санкцій 15 000 грн.

Також з відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Керуючись ст. ст. 88 209, 212-215 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №№BLаЖГА00044290 від 16.06.2011 року у розмірі 30 918, 38 грн., яка складається із поточної заборгованості по тілу кредиту 9 070,19 грн.; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 2 243,03 грн.; заборгованості по сплаті комісії за управління кредитом 4 605,16 грн.; сплата штрафних санкцій 15 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1218 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дян отримання його копії.

Суддя А. В. Біцюк