Справа № 755/9955/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва БАРТАЩУК Л.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору позики та стягнення грошових коштів.

Представник позивача подав до суду письмову заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на ? частину будинку АДРЕСА_2 та на квартиру АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свою заяву тим, що рішенням суду від 15.06.2015р. в порядку поділу майна подружжя право власності на ? частину будинку було визнано за ОСОБА_4 , при цьому, зменшилася частка відповідача, який, відповідно, на даний час володіє лише ? частиною будинку, що свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити його виконання в майбутньому.

Вивчивши заяву, встановлено наступне.

З наданої до заяви інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 10.06.2015р. убачається, що власниками квартири АДРЕСА_1, на яку заявник просить накласти арешт, є ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вказана квартира є предметом іпотеки (іпотекодержатель ВАТ «ВТБ»); відомостей про те, що існує реальна загроза або намір відчуження ОСОБА_3 належної йому 1/3 частини квартири суду не надано.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №920 від 18.05.2009р. ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_2.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2015р. в порядку поділу майна подружжя право власності на ? частину будинку було визнано за ОСОБА_4, а право власності на іншу ? частину будинку - за ОСОБА_3

При цьому, з рішення суду убачається, що з позовом про поділ спільного майна подружжя дружина ОСОБА_4. звернулася ще у листопаді 2014 року.

Всі ці обставини у сукупності не дають підстав суду зробити висновок про намір відповідача відчужити належне йому майно з метою ухилитися від виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Обставин того, що невжиття заходів у вигляді арешту на ? частину будинку та на 1/3 частину квартири, яка є предметом іпотеки, може утруднити чи зробити неможливим рішення суду про стягнення грошових коштів, суд не убачає.

З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) N 12-рп/2010 від 28.04.2010р., суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання ними ухвали.

СУДДЯ: