Справа № 2-55/2011 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

00.03.2011 р. Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Кріган Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_5, Новоселицьке БТІ, Новоселицька державна нотаріальна контора, про поділ спільного майна подружжя,

зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, с/ради с. Мамалига, Новоселиць кого району, про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та поділ спільного майна подружжя, суд,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що під час шлюбу з відповідачем ОСОБА_4 був побудований житловий будинок літер А розташований по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселицького району, та придбаний автомобіль «Хюндай Поні» реєстраційний номер СЕ3074, 1993 року випуску. Дозвіл на будівництво житлового будинку був виданий на підставі рішенням с/ради с. Мамалига, Новоселицького району, №36 від 14.03.2007 року ОСОБА_1. Житловий будинок літер А побудований в період з 2007 по 2009 роках за спільні кошти подружжя та зароблені нею в період перебування на заробітки за кордоном в Республіки Італія.

Право власності на даний житловий будинок відповідно до свідоцтва №4440 від 25.12.2009 року про право на спадщину за законом на житловий будинок літер А розташований по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселицького району та господарство в цілому оформлено на ОСОБА_3.

Позивач вважає дане свідоцтво частково не дійсним, посилаючись на те, що житловий будинок літер А розташований по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселицького району не відноситься до спадкового майна, а ОСОБА_3 при прийнятті спадщини фактично скрив, що на місці старого будинку літер А, 1968 року забудови побудований новий будинок в період з 2007 по 2009 рік.

Позивач посилаючись на те, що новий житловий будинок побудований самочинно на земельній ділянці яка належить ОСОБА_3 відповідно до п.6 ст.376 ЦК України просить суд визнати видане 25.12.2009 року свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №4440 на житловий будинок літер А, розташований в с. Мамалига, вул.. Руська 7, Новоселицького району, частково не дійсним та стягнути з нього на її користь ? частину вартості витрат на будівництво житлового будинку.

Позивач також посилається на те, що в період шлюбу з ОСОБА_4 ними нажите рухоме майно а саме: автомобіль «Хюндай Поні» реєстраційний номер СЕ3074, 1993 року випуску, телевізор «Самсунг» вартістю 6000 грн., пральна машина «Веко» вартістю 2000 грн., холодильник «Самсунг» вартістю 2500 грн., газова плита «ОСОБА_8 стон» вартістю 1000 грн., мікрохвилюва піч вартістю 400 грн., дві люстри вартістю 900 грн., диван вартістю 500 грн., два килима вартістю 400 грн., комплект посуди вартістю 300 грн., тумба під телевізор вартістю 300 грн., дві дорожки вартістю 400 грн., тюль вартістю 500 грн., велосипед вартістю 300 грн., кобилу вартістю 6000 грн., драбину вартістю 200 грн., п'ятнадцять листів гипсокартону вартістю 450 грн., 478м.кв плитки чорного кольору вартістю 6630 грн., 32 балочних профілю вартістю 480 грн., чотири кубічних метра керамблоку вартістю 1600 грн., електронасос «Водолій» вартістю 300 грн., всього на загальну суму 30164 грн..

Позивач просить суд дане рухоме майно поділити порівну та виділити відповідачу автомобіль стягнувши з нього на її користь ? частину його вартості та інше рухоме майно на загальну суму 15254 грн..

Позивач також просить суд стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

ОСОБА_5 кий Б.В., ОСОБА_5 кий О.Б., ОСОБА_7, та ОСОБА_5 звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та с/ради с. Мамалига, Новоселицького району в якому зазначили, що автомобіль марки «Хюндай Поні» реєстраційний номер СЕ3074, 1993 року випуску придбаний на спільні кошти родини і вони вважають, що ОСОБА_1 має право на лише на 1/5 частину. Крім того ОСОБА_1 в серпні 2010 року в добровільному порядку забрала частину рухомого майна яку не включила до майна яке підлягає розгляду а саме: тумбочка для взуття вартістю 50 грн., тумба під телевізор вартістю 300 грн., дзеркало трюмо вартістю 150 грн.; три пакета пенопласту вартістю 200 грн.; 10 простиралд вартістю 200 грн.; 10 підодіяльників вартістю 400 грн.; 8 наволочок вартістю 100 грн.; 4 ковдри вартістю 800 грн.; 8 пледів вартістю 1200 грн.; 7 наборів посуду вартістю 500 грн.; 2 програвача ДВД вартістю 1300 грн.; соковижималка вартістю 200 грн.; міксер вартістю 150 грн.; пилосос вартістю 350 грн.; два телефонних апарата «Панасоник» вартістю 300 грн.; фотоапарат іноземного виробництва вартістю 400 грн., всього на загальну суму 7100 грн..

Позивачі також зазначають, що телевізор «Самсунг» куплений у 2009 році після того як вести окремо господарство, вона забрала в добровільному порядку майно яке не відноситься до майна подружжя а саме люстри вартістю 200 грн., комплект посуду вартістю 300 грн., два килима вартістю 400 грн., дві килимові доріжки вартістю 400 грн.. ОСОБА_1 на купівлю кобили грошей не давала.

ОСОБА_5 кий Б.В. вважає, що рішення с/ради с. Мамалига, Новоселиць кого району від 14.03.2007 року порушує його права, воно є незаконним оскільки житловий будинок по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселиць кого району належав його матері ОСОБА_9, яка померла у 1997 році, він як єдиний спадкоємець не надавав дозвіл на реконструкцію ОСОБА_5 кий Л.І..

ОСОБА_5 кий Б.В., ОСОБА_5 кий О.Б., ОСОБА_7, та ОСОБА_5 просять суд визнати дане рішення незаконним та скасувати, витребувати від ОСОБА_1 майно на загальну суму 3700 грн. яке є особистим майном ОСОБА_10.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі і додатково пояснила, що вона з 2002 року по 2010 рік працювала закордоном в Республіки Італія, всі зароблені гроші різними способами направляла на Україну чоловікові, ОСОБА_4. В 2007 році за спільною домовленістю з чоловіком вирішили побудувати новий будинок, а оскільки він не забажав будуватись на стороні отримали дозвіл на будівництво від всіх членів родини нового житлового будинку на місці старого по вул.. Руська 7, с. Мамалига. Новоселиць кого району. Як гарантію того, що вона будує будинок разом з чоловіком дозвіл на його будівництво за погодженням з ОСОБА_5 ким Б.В. та іншими оформили через с/раду, отримавши 14.03.2007 року відповідне рішення. Житловий будинок будувався за спільні кошти її та чоловіка, хоча він ніде не працював лише займався будівництвом. Інші члени сімї не приймали свою участь в будівництві будинку і вона з ними не домовлялась про спільне будівництво. Про те, що право власності на житловий будинок оформлено на її тестя в 2009 році, вона дізналась лише при розгляді справи в суді. Не визнає зустрічну позовну заяву відповідачів в повному обсязі з тих підстав, що кобила була куплена нею для господарства, але працював з нею ОСОБА_5 кий Б.В., гроші які зичили у інших людей витрачались на лікування ОСОБА_5 кого Б.В. якому було проведено дві операції.

ОСОБА_5 кий О.Б. позов визнав частково і пояснив, що за час спільного проживання в шлюбі з позивачем був куплений автомобіль, та частину рухомого майна. На будівництво житлового будинку витрачались спільні кошти зароблені всіма членами родини. Про будівництво житлового будинку домовлялись всіма членами родини разом.

Після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачем було проведено зовнішнє оздоблення а саме штукатурення стін, оздоблення полістирольними стіновими плитами, поліпшення штукатурення, житлового будинку літер А в сумі 42000 грн. на кошті батьків.

За погодженням його батьків був наданий дозвіл на реконструкцію старого будинку на імя ОСОБА_1.

Просить суд його позов задовольнити.

ОСОБА_3 позов визнав частково і пояснив, що житловий будинок літер А, 1968 року забудови знесений на його місці в період з 2007 року по 2009 рік побудований новий житловий будинок. В 2007 році в березні місяці дійсно він, ОСОБА_5 кий О.Б. та ОСОБА_11 були викликані до с/ради з приводу дозволу на реконструкцію будинку але він не надавав дозвіл їй, оскільки будинок будували всіма разом. На будівництво будинку були позичені гроші від його родичів. Просить суд зустрічний позов задовольнити та відмовити у задоволені позову ОСОБА_1.

ОСОБА_7 позов не визнала і пояснила, що вона разом з чоловіком займалась підсобним господарством та всі зароблені гроші вкладали у будівництво будинку, просить суд зустрічний позов задовольнити.

ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнала а підтримала зустрічну позовну заяву.

Представник с/ради в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що вважають рішення с/ради від 14.03.2007 року за № 36 про надання дозволу на реконструкцію житлового будинку ОСОБА_1 в господарстві ОСОБА_3 законним і прийнятим за погодженням решта членів господарства.

Представник Новоселицького БТІ та Державної нотаріальної контори Новоселицького нотаріального округу будучи належним чином повідомлені про день розгляду справи по суті в судовому засіданні не зявились і не повідомили суд про причину не явки.

Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенні, позов ОСОБА_5 кий Б.В., ОСОБА_5 кий О.Б., ОСОБА_7, та ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Показами свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 суд встановив, що в 2007 році вони всі працювали на будівництві житлового будинку в с. Мамалига, вул.. Руська 7, Новоселиць кого району різноробочими, займалась будівництвом ОСОБА_1, вона їх наймала і розраховувалась за виконанні роботи.

Показами свідків ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_19 суд встановив, що ОСОБА_17 позичила ОСОБА_5 кому Б.В. 50000 грн., що підтверджується поданою розпискою на будівництво житлового будинку в 2009 році і за частину проведених робіт з робочими ОСОБА_8 та ОСОБА_18 розраховувалась ОСОБА_7. ОСОБА_19П також позичив гроші в сумі 10000 грн..

Показами свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22І, ОСОБА_23, суд встановив, що між сторонами був проведений добровільний розподіл рухомого майна під час якого ОСОБА_1 за погодженням ОСОБА_4 та інших членів сімї забрала частину своїх речей. Сторони не проводили ніякого опису майна, що забралось та того що залишилось.

Показами свідка ОСОБА_24 голови с/ради с. Мамалига, Новоселиць кого району і ОСОБА_25 секретаря с/ради с. Мамалига, Новоселиць кого району встановлено, що сторони хотіли провести реконструкцію старого житлового будинку тому звернулись до с/ради з заявою про оформлення дозволу на ОСОБА_1 яка вкладала свої гроші і мала займатись будівництвом та будувати разом з чоловіком. В с/раді був особисто ОСОБА_3 і ОСОБА_4 яки і просили прийняти таке рішення.

Матеріалами справи суд встановив, що ОСОБА_3 25.12.2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті 09.02.1997 року ОСОБА_9 на житловий будинок літер А, саманний загальною площею 53.40 кв.м, літній кухні літер Б, сараю літер В,Г,Д, розташований по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселиць кого району. Дане господарство належало померлій на підставі рішення с/ради с. Мамалига від 1989 року, свідоцтво видане 24.09.1990 року.

Поясненнями сторін та висновком експерта №1703 від 03.12.2010 року встановлено, що житловий будинок літер А, розташований по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселицького району побудований в період з 2007 року по 2009 рік і не відноситься до спадкового майна після смерті 09.02.1997 року ОСОБА_9.

Рішенням с/ради від 14.03.2007 року за №36 наданий дозвіл ОСОБА_1 на реконструкцію житлового будинку з добудовою на земельній ділянці по вул.. Руська 7, с. Кошуляни, Новоселиць кого району.

З наданих ОСОБА_1 рахунків замовлень на а.с.18 по 20 вбачається, що будівельні матеріали на будівництво житлового будинку придбані у період з 2007 року по 2009 рік на імя ОСОБА_1.

Суд оцінюючи у сукупності пояснення сторін та викладені докази дійшов висновку, що житловий будинок літер А, по вул.. Руська 7, с. Кошуляни, Новоселиць кого району не відноситься до спадкового майна після смерті 09.02.1997 року ОСОБА_9.

Суд вважає, що слід визнати частково не дійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 25.12.2009 року ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №4440 на житловий будинок літер А, розташований в с. Мамалига, вул.. Руська 7, Новоселицького району.

Відповідно до висновку експерта від 03.12.2010 року за №2010 року вартість саманних стін старого житлового будинку, які були використані у реконструкції нового житлового будинку в с. Мамалига, по вул.. Руська 7, Новоселицького району становить 2663 грн., вартість робіт та будівельних матеріалів, які витрачені на реконструкцію житлового будинку літер А, становить 356276 грн. (358939 грн. 2663 грн. = 356276 грн.).

Згідно з ч.5 ст.357 ЦК України, Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Суд оцінюючи пояснення сторін, надані сторонами докази дійшов висновку, що 2663 грн. в житловому будинку літер А в с. Мамалига, по вул.. Руська 7, Новоселиць кого району вартість саманних стін які залишились від старого будинку, та проведені роботи після фактичного розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ким О.Б. в виді зовнішнього оздоблення а саме штукатурення стін, оздоблення полістирольними стіновими плитами, поліпшення штукатурення, в сумі 42000 грн. суд вважає, що є часткою ОСОБА_7 кого Б.В. в спірному житловому будинку яка складає, 42000 грн. + 2663 грн. = 44663 грн..

Суд вважає, що ОСОБА_7 ким Б.В. не надані суду доказів того, що позичені гроші в сумі 50000 грн. від ОСОБА_17 та 10000 грн. від ОСОБА_19 були витрачені в повному обсязі на будівництво житлового будинку після фактичного розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 а тому суд не приймає їх до уваги відповідно до ст.. 58,59 та 60 ЦПК України.

Роботи та будівельні матеріали, які витрачені на реконструкцію житлового будинку літер А, що становлять 314276 грн. (358939 грн. 44663 грн.=314276 грн.) відносяться до спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджується рішенням с/ради від 14.03.2007 року за №36 якою наданий дозвіл ОСОБА_1 на реконструкцію житлового будинку з добудовою на земельній ділянці по вул.. Руська 7, с. Кошуляни, Новоселицького району.

Згідно з ст..60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.6 ст.376 ЦК України, Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

Суд вважає, що оскільки спірний житловий будинок побудований самочинно без відповідної технічної документації на земельній ділянці яка належить ОСОБА_3 і він є власником в цілому всього господарства, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частину витрат на роботи та будівельні матеріали понесені при будівництві житлового будинку літер А, розташований в с. Мамалига, вул.. Руська 7, Новоселицького району в сумі 157138 грн. ( 314276 грн.. : 2 = 157138 грн.).

Суд вважає, що до спільного майна подружжя слід віднести рухоме майно автомобіль «Хюндай Поні» реєстраційний номер СЕ3074, 1993 року випуску, вартістю 18621 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 6000 грн., пральна машина «Веко» вартістю 2000 грн., холодильник «Самсунг» вартістю 2500 грн., газова плита «ОСОБА_24 стон» вартістю 1000 грн., мікрохвилюва піч вартістю 400 грн., дві люстри вартістю 900 грн., диван вартістю 500 грн., два килима вартістю 400 грн., комплект посуди вартістю 300 грн., тумба під телевізор вартістю 300 грн., дві дорожки вартістю 400 грн., тюль вартістю 500 грн. Велосипед вартістю 300 грн., кобилу вартістю 6000 грн., драбину вартістю 200 грн., п'ятнадцять листів гипсокартону вартістю 450 грн., 478м.кв плитки чорного кольору вартістю 6630 грн., 32 балочних профілю вартістю 480 грн., чотири кубічних метра керамблоку вартістю 1600 грн., Електронасос «Водолій» вартістю 300 грн..

Суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 слід виділити: телевізор «Самсунг» вартістю 6000 грн.; пральна машина «Веко» вартістю 2000 грн.; холодильник «Самсунг» вартістю 2500 грн.; газова плита «ОСОБА_24 стон» вартістю 1000 грн.; мікрохвилюва піч вартістю 400 грн.; дві люстри вартістю 900 грн.; диван вартістю 500 грн.; два килима вартістю 400 грн.; комплект посуди вартістю 300 грн.; тумба під телевізор вартістю 300 грн.; дві дорожки вартістю 400 грн.; тюль вартістю 500 грн.; велосипед вартістю 300 грн., всього загальною вартістю 14900 грн..

Суд вважає, що відповідачу ОСОБА_7 кий О.Б. слід виділити кобилу вартістю 6000 грн.; драбину вартістю 200 грн.; п'ятнадцять листів гипсокартону вартістю 450 грн.; 478м.кв плитки чорного кольору вартістю 6630 грн.; 32 балочних профілю вартістю 480 грн.; чотири кубічних метра керамблоку вартістю 1600 грн.; електронасос «Водолій» вартістю 300 грн., загальною вартістю 15264 грн.

Різницю у рівності часток в рухомому майні у сумі 182 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

Суд вважає, що автомобіль марки «Хюндай Поні» реєстраційний номер СЕ3074, 1993 року випуску загальною вартістю 18621 грн. слід залишити в у власність ОСОБА_4 а ? частину в сумі 9310.5 грн. (девять тисяч триста десять грн.. 50 коп.) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

По зустрічному позову суд вважає, що до спільного майна подружжя слід віднести забране ОСОБА_1 в добровільному порядку з господарства ОСОБА_4 а саме: дзеркало трюмо вартістю 150 грн.; тумба для взуття вартістю 50 грн.; тумба під телевізор вартістю 300 грн.; диван вартістю 500 грн.; три пакета пенопласту вартістю 200 грн.; 10 простиралд вартістю 200 грн.; 10 підодіяльників вартістю 400 грн.; 8 наволочок вартістю 100 грн.; 4 ковдри вартістю 800 грн.; 8 пледів вартістю 1200 грн.; 7 наборів посуду вартістю 500 грн.; 2 програвача ДВД вартістю 1300 грн.; соковижималка вартістю 200 грн.; міксер вартістю 150 грн.; пилосос вартістю 350 грн.; два телефонних апарата «Панасоник» вартістю 300 грн.; фотоапарат іноземного виробництва вартістю 400 грн., загальною вартістю 7100 грн..

Суд приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 бажає отримати грошову компенсацію за майно яке забрано позивачем суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ? частину даного майна у розмірі 3550 грн. ( три тисячі пятсот пять десять грн..).

Згідно з ч.1 ст.60ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що ОСОБА_4 не надані суду доказів того що в процесі добровільного розподілу майна між сторонами ОСОБА_7 кою Л.І. були забрані його особисті речі а саме куртку шкіряну вартістю 1200 грн.; куртку чорну вартістю 600 грн.; 4 пари туфель вартістю 800 грн.; пять сорочок вартістю 500 грн.; чотири пари штанів вартістю 600 грн., всього на загальну суму 3700 грн.. Тому суд дійшов висновку, що в даній частині слід відмовити за недоведеністю.

Згідно з ст.. 84,88 ЦПК України суд вважає, що понесені судові витрати ОСОБА_1 на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн. ( а.с.21), витрати на оплату судового збору по квитанції від 03.03.2011 року за №490310048 в сумі 978 грн. і по квитанції від 20.09.2010 року в сумі 300 грн., (а.с.61), 300 грн. по квитанції на а.с.28, 120 грн. по квитанції від 07.09.2010 року (а.с.1), витрати на оплату послуг ІТЗ в сумі 120 грн. (а.с.2) всього в загальній сумі 6818 грн., підлягають стягненню солідарно з ОСОБА_7 кого О.Б. та ОСОБА_7 кого Б.В..

Суд вважає, що понесені витрати ОСОБА_1 на оплату послуг експерта в сумі 2368 грн. також слід стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1.

Суд вважає, що слід стягнути солідарно з ОСОБА_7 кого О.Б. і ОСОБА_7 кого Б.В. на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору, витрат на оплату ІТЗ, витрат на оплату послуг адвоката та витрат експерта в загальній сумі 9186 грн. (6818 грн. + 2368 грн. = 9186 грн.).

Керуючись ст..10,58,59,60,61,84,208-218, ЦПК України, і на підставі ст..57,60,61 СК України, ст..52,364,376 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати частково не дійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 25.12.2009 року ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №4440 на житловий будинок літер А, розташований в с. Мамалига, вул.. Руська 7, Новоселицького району.

Встановити, що роботи та будівельні матеріали, які витрачені на реконструкцію житлового будинку літер А в будинковолодінні по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселицького району на загальну суму 314276 грн. є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частину витрат на будівництво житлового будинку літер А, розташований в с. Мамалига, вул.. Руська 7, Новоселицького району в сумі 157138 грн.

Виділити та визнати за ОСОБА_1 право власності на рухоме майно а саме:

-телевізор «Самсунг» вартістю 6000 грн.;

-пральна машина «Веко» вартістю 2000 грн.;

-холодильник «Самсунг» вартістю 2500 грн.;

-газова плита «ОСОБА_24 стон» вартістю 1000 грн.;

-мікрохвилюва піч вартістю 400 грн.;

-дві люстри вартістю 900 грн.;

-диван вартістю 500 грн.;

-два килима вартістю 400 грн.;

-комплект посуди вартістю 300 грн.;

-тумба під телевізор вартістю 300 грн.;

-дві дорожки вартістю 400 грн.;

-тюль вартістю 500 грн., велосипед вартістю 300 грн., загальною вартістю 14900 грн..

Виділити та визнати за ОСОБА_4 право власності на рухоме майно а саме:

-кобилу вартістю 6000 грн.;

-драбину вартістю 200 грн.;

-п'ятнадцять листів гипсокартону вартістю 450 грн.;

-478м.кв плитки чорного кольору вартістю 6630 грн.;

-32 балочних профілю вартістю 480 грн.;

-Чотирі кубічних метра керамблоку вартістю 1600 грн.;

-Електронасос «Водолій» вартістю 300 грн., загальною вартістю 15264 грн.

Різницю у рівності часток в рухомому майні у сумі 182 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

Виділити та визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки «Хюндай Поні» реєстраційний номер СЕ3074, 1993 року випуску загальною вартістю 18621 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ? частину вартості автомобіля марки «ХюндайПоні» 1993 року випуску в сумі 9310.5 грн. (девять тисяч триста десять грн.. 50 коп.).

Зустрічний позов задовольнити частково.

Майно яке забране ОСОБА_1 в добровільному порядку з господарства ОСОБА_4 а саме:

-дзеркало трюмо вартістю 150 грн.;

-тумба для взуття вартістю 50 грн.;

-тумба під телевізор вартістю 300 грн.;

-диван вартістю 500 грн.;

-три пакета пенопласту вартістю 200 грн.;

-10 простиралд вартістю 200 грн.;

-10 підодіяльників вартістю 400 грн.;

-8 наволочок вартістю 100 грн.;

-4 ковдри вартістю 800 грн.;

-8 пледів вартістю 1200 грн.;

-7 наборів посуду вартістю 500 грн.;

-2 програвача ДВД вартістю 1300 грн.;

-соковижималка вартістю 200 грн.;

-міксер вартістю 150 грн.;

-пилосос вартістю 350 грн.;

-два телефонних апарата «Панасоник» вартістю 300 грн.;

-фотоапарат іноземного виробництва вартістю 400 грн., загальною вартістю 7100 грн. визнати спільним майном подружжя та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ? частину даного майна у розмірі 3550 грн. ( три тисячі пятсот пять десять грн..).

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартості: куртки шкіряної вартістю 1200 грн.; куртки чорної вартістю 600 грн.; 4 пари туфель вартістю 800 грн.; пять сорочок вартістю 500 грн.; чотири пари штанів вартістю 600 грн., всього на загальну суму 3700 грн..

Відмовити у визнані незаконним рішення №36 с/ради с. Мамалига, Новоселицького району від 14.03.2007 року про надання ОСОБА_1 дозволу на реконструкцію житлового будинку з добудовою по вул.. Руська 7, с. Мамалига, Новоселиць кого району.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору, витрат на оплату ІТЗ, витрат на оплату послуг адвоката та витрати на оплату послуг експерта в загальній сумі 9186 грн. ( девять тисяч сто вісім десять шість грн.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: