Справа №461/2711/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Романюка В.Ф.

при секретарі Куц Н.З.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, з участю третьої особи: Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_5, з участю третьої особи: Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, що померла 07.02.2014 р. тривалістю 1 місяць з дня набрання законної сили рішенням суду. Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7, що померла 07.02.2014 р. та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_4 є донькою двоюрідного брата ОСОБА_7. Визнати за ОСОБА_4 право на спадкування майна покійної ОСОБА_7, яка померла 07.02.2014 р., як спадкоємця пятої черги.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 07.02.2014 р. померла ОСОБА_7. Після її смерті залишилося спадкове майно на яке позивачка претендує, а саме на квартиру АДРЕСА_1, оскільки вважає, що є родичкою покійної ОСОБА_7, а саме донькою її двоюрідного брата, відтак є спадкоємицею п'ятої черги. ОСОБА_4, пропустила встановлений законом шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки в цей період перебувала за кордоном. ОСОБА_8 цього, ОСОБА_4 покликається на те, що в покійної ОСОБА_7 не було ані чоловіка, ані дітей. Її батьки та рідний брат померли задовго до її смерті. ОСОБА_9, жодних родичів, які б могли спадкувати її майно як спадкоємці першої-червертої черги у неї не було. Вважає, що є донькою двоюрідного брата ОСОБА_7. З архівної довідки №Н-23/2 від 04.08.2014р. вбачається, що батьками ОСОБА_7 були ОСОБА_10 та ОСОБА_8. Так, з архівної довідки №01-17/54 від 24.02.2015р. вбачається, зокрема, що: батьками ОСОБА_8 були ОСОБА_11 та ОСОБА_12; батьками ОСОБА_13 були ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Отже, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 були рідними сестрою та братом. Оскільки ОСОБА_13 є дідом ОСОБА_4 (по лінії батька) тому батько ОСОБА_14, ОСОБА_15 є двоюрідним братом ОСОБА_7.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_4 є донькою двоюрідного брата ОСОБА_7, тобто входить до родичів пятого ступеня споріднення, а відтак і належить до пятої черги спадкоємців, тому просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позову. ОСОБА_4, в подальшому представником позивача ОСОБА_1 подано додаткові письмові пояснення /а.с.168-169/, згідно яких ОСОБА_4 дізналася про смерть ОСОБА_7 лише в січні 2015 р., оскільки перебувала в Ізраїлі з 21.08.2013 р. по 29.12.2014 р., як наслідок, строк на прийняття спадщини був пропущений із поважних причин. ОСОБА_15 цього, вказав на те, що відповідачі покликаються на рішення Галицького районного суду м.Львова, яким встановлено родинні стосунки між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що ніби-то взаємовиключаються родинні стосунки між ОСОБА_4 з ОСОБА_7

Також, вказав на те, що ОСОБА_15 Пентонеля та ОСОБА_13 є між собою рідними братом та сестрою. Як наслідок,їхні діти ОСОБА_15 (син ОСОБА_16) та ОСОБА_7 (дочка ОСОБА_17) між собою є двоюрідними братом та сестрою, а дочка ОСОБА_15 ОСОБА_4 є Дочкою двоюрідного брата померлої.

Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, подав письмові заперечення /а.с.55-57/ та додатково пояснив, що ОСОБА_7, на майно якої претендує позивачка ОСОБА_4, померла 07.02.2014 р. Таким чином, заява в нотаріальну контору про прийняття спадщини могла бути подана протягом 07.02.2014 р. по 07.08.2014 р. Однак, ОСОБА_6 державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_4Є в прийнятті заяви про прийняття спадщини в звязку з пропуском строку на її подання.

Також, відповідач покликається на те, що ОСОБА_4 не навела у своїй позовній заяві поважні причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Нею лише додано до позову ксерокопію закордонного паспорта, з якого вбачається, що ОСОБА_4Є мала право на працю в державі Ізраїль. Однак, вона не надала ніяких доказів перебування в цій країні в період лютого-серпня 2014 р. Не подала даних про перетин нею кордону України .

ОСОБА_15 цього, відповідач вказує на те, що ОСОБА_4 покликається як на підставу позову на свої родинні стосунки з померлою ОСОБА_7, оскільки її батько був двоюрідним братом померлої ОСОБА_7 Однак, позивачка ОСОБА_4 не подала достатніх письмових доказів наявності родинних відносин. Доданий письмовий документ - архівна довідка № 01-17/54 від 24.02.2015 р. не містить достатньої доказової бази, оскільки з неї не прослідковується родинна лінія між ОСОБА_8 та ОСОБА_13. Навпаки, ця довідка містить розбіжності в даних про родинні стосунки даних осіб.

ОСОБА_13 цього, ОСОБА_2 вказав на те, що з багатолітнього тісного спілкування з померлою ОСОБА_7 йому відомо, що в неї не було ніяких родичів, які могли б претендувати на спадщину після її смерті. ОСОБА_2 знав ОСОБА_7 з 1992 р., прожив з нею в її квартирі більше шести років з кінця 2007 р. до часу її смерті. Ніколи ніякі родичі, зокрема ОСОБА_4, до неї не приходили, не цікавилися її життям, потребами, станом здоровя, не надавали їй необхідної допомоги в побуті, лікуванні. ОСОБА_7 ніколи не згадувала про таку родичку як ОСОБА_4 /ОСОБА_13/ ОСОБА_9, враховуючи вищенаведене, просив відмовити у задовленні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_18 у судове засідання не зявилися, подали клопотання про розгляд справи у їхній відсутності. Проти задоволення позову не заперечили. /а.с.97/.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, проте скерував лист про розгляд справи у його відсутності. /а.с.99/.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 07.02.2014 року померла ОСОБА_7. Після її смерті залишилося спадкове майна, а саме квартира АДРЕСА_2.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 вважає, що є родичкою покійної ОСОБА_7, а саме донькою її двоюрідного брата, відтак є спадкоємицею пятої черги. Однак, пропустила встановлений законом шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із листа Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори, в якому повідомляється, що 16.03.2015 р. ОСОБА_4 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла 07.02.2014 р. Оскільки, ОСОБА_4 пропущено шестимісячний строк, для прийняття спадщини, їй було розяснено, що вона має право звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. /а.с.59/.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування пропущеного строку на прийняття спадщини, ОСОБА_4 покликається на те, що в період часу з 27.08.2013 р. по 16.12.2014 р. перебувала в Ізраїлі, а тому змушена була покинути межі України 05.02.2015 р. Тобто, весь передбачений законом період для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 знаходилася за межі України.

Згідно змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, твердження позивача щодо поважності пропуску строку на прийняття спадщини судом до уваги не приймається, оскільки ОСОБА_4 не надано належних доказів, поважності нею шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_9, суд не вбачає підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки причини на які покликається ОСОБА_4 є не обґрунтовані, а тому позовна вимога в тій частині не підлягає до задоволення.

ОСОБА_13 цього, ОСОБА_4 просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_7, а саме, що ОСОБА_4 є донькою двоюрідного брата ОСОБА_7

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із архівної довідки виданої Центральним державним історичним архівом України м.Львова №Н-23/2 від 04.08.2014р. ОСОБА_7, народжена 16 вересня, хрещена 06 жовтня 1940 року, вул.Барська, 6. Батько: ОСОБА_10, син ОСОБА_19 та ОСОБА_20, дівоче Велбрна, родом з с.Малковичі, повіт Мостиська. Мати: ОСОБА_8, дочка ОСОБА_11 та ОСОБА_12, дівоче ОСОБА_12, родом з м.Яворова. Хресні батьки: ОСОБА_21, шофер; ОСОБА_22, дружина ОСОБА_23. /а.с.10./

Так, на запит т.в.о. начальника Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_24, ЦДІАЛ №01-17/54 від 24.02.2015 р. повідомлено, що у метричних книгах греко-католицької парафії с.Малковичі, повіт Городок, Львівського воєводства та римо-католицької парафії м.Городок за період 1900-1920 р.р. запису про народження ОСОБА_10 не виявлено. Разом з тим, у документах фонду 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м Львів», у метричній книзі греко-католицької парафії м.Яворів, Львівського воєводства з записами про народження за 1883-1911 р.р. виявлено записи про народження: ОСОБА_25, народжена 15.09.1902 р., хрещена 16 вересня, греко-католицького віросповідання. ОСОБА_26, народжена та хрещена 08 березня 1907 р., греко-католицького віро сподівання. Померла. ОСОБА_27, народження 11 жовтня 1909 р., хрещена 13 жовтня, греко-католицького віросповідання. Вийшла заміж 17.07.1938 за ОСОБА_28. ОСОБА_26, народжена 13 лютого 1911 р., хрещена 14 лютого, греко-католицького віросповідання, будинок 186. Померла 16.12.1911 р. Батько: ОСОБА_11, селянин, син ОСОБА_29 та ОСОБА_20, дівоче ОСОБА_20 так у документі. Мати: ОСОБА_12, дочка ОСОБА_30 та ОСОБА_26, дівоче Дуда. Медичні книги цієї парафії з записами про народження за 1912-1938 р.р. на зберігання в архіву не надходили, тому виявити записи про народження інших дітей подружжя ОСОБА_11 та ОСОБА_31 неможливо. /а.с.12/. ОСОБА_9, з наданої довідки, судом не прослідковується родинний зв'язок між ОСОБА_8 та ОСОБА_13.

Таким чином, суд погоджується із твердженнями відповідача ОСОБА_32 проте, що ця довідка містить розбіжності в даних про родинні стосунки вищезгаданих осіб, зокрема: в довідці вказано, що батьками ОСОБА_8 був ОСОБА_11, син ОСОБА_29 та ОСОБА_20, а батьком ОСОБА_13 був ОСОБА_11, син ОСОБА_29 та ОСОБА_33.

ОСОБА_11 цього, суд погоджується із твердженнями відповідача ОСОБА_32 з приводу того, що ОСОБА_4 необхідно було б надати ряд документів, які б підтвердили факт родинних відносин, зокрема: свідоцтво про шлюб ОСОБА_23 та ОСОБА_20; свідоцтво про шлюб ОСОБА_23 та ОСОБА_33; свідоцтва про народження ОСОБА_11; свідоцтва про шлюб ОСОБА_11.

Також, суд погоджується із тим, що ОСОБА_4 не надала документ про місце перебування свого батька ОСОБА_15, оскільки у випадку доведеності родинних відносин спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_7 був би він.

Відповідно до ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Згідно п.4.2. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року,доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Отже, ОСОБА_4 не надано суду жодного доказу її родинних відносин з ОСОБА_7, в розумінні Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, і такі докази в матеріалах справи відсутні, що вказує на безпідставність твердження про її родинний звязок із ОСОБА_7

ОСОБА_9, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовна вимоги в тій частині також не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Разом з тим, не підлягає до задоволення і позовна вимога щодо визнання за ОСОБА_4 право на спадкування майна покійної ОСОБА_7, оскільки під час розгляду справи та дослідженні наданих по справі доказів, судом не знайдено підтвердження родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, а тому не має законних підстав, для визнання за ОСОБА_4 права на спадкування майна покійної ОСОБА_7, яка померла 07.02.2014 р., як спадкоємиці пятої черги.

ОСОБА_9, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задовленні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.15, 60, 61 1270,1272 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, з участю третьої особи: Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин -відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк