Справа № 337/5258/13-ц
Провадження № 2/337/27/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

в складі: головуючого судді -Ширіної С.А.,

секретаря - Цокур Г.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

представника третьої особи, яка заявляє

самостійні вимоги - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", третя особа: Територіальна громада Запорізької міської ради про визнання договору купівлі- продажу недійсним,визнання недійсним реєстрації права власності на нерухоме майно, виселення та вселення, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги: територіальної громади в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про витребування квартири з незаконного володіння, визнання недійсної реєстрації права власності на квартиру та виселення та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5 про визнання добросовісними набувачами квартири,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", третя особа: Територіальна громада Запорізької міської ради про визнання договору купівлі- продажу недійсним,визнання недійсним реєстрації права власності на нерухоме майно, виселення та вселення, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 02.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстраційний номер № 3627, виселити із зазначеної квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_6, визнати недійсною реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 20.09.2011 року, зобов"язати ТОВ " Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, вселити в квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4

13.01.2015 року, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: територіальна громада в особі Запорізької міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", в якому просить витребувати квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння у громадян ОСОБА_7, ОСОБА_6, виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_6, визнати недійсною реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338 та зобов"язати ТОВ " Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 20.09.2011року, № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338.

23.01.2015 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, в якому просять визнати їх добросовісними набувачами квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та зазначити, що спірна квартира не може бути витребувана у них як у добросовісних набувачів, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами про відкладання не звертався.

Представник позивача- ОСОБА_1, заявлені уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вважає їх законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, просить позов задовольнити, визнати недійсним договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 02.09.2011 р., договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстраційний номер № 3627, оскільки він укладений неналежною особою, яка не мала права на відчуження майна та виселити із зазначеної квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_6, визнати недійсним та зобов'язати ТОВ ЗМБТІ скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 20.09.2011 року за номером 33829303. Запис в книзі реєстрації № 235 під номером 36338.

Представник відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7- ОСОБА_10, проти заявленого позову заперечує, вважає що правові підстави для задоволення позову відсутні, так як позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав, просить у задоволені позову відмовити, оскільки підстав, передбачених законом для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 02.09.2011 р., позивачем та його представником не доведено; форма, зміст, воля учасників угоди відповідає нормам чинного законодавства. Надав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5 про визнання добросовісними набувачами квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Просив суд зустрічну позовну заяву задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, представник ТОВ ЗМБТІ у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень за позовом не надали, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги : територіальної громади в особі Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про витребування квартири з незаконного володіння, визнання недійсної реєстрації права власності на квартиру та виселення. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд позовну заяву задовольнити. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просила залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. ст. 234, 235 ЦПК України, суд розглядає в порядку позовного провадження спори про право та встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності прав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено:

Квартира АДРЕСА_1 була видана 21.12.1979 р. на підставі ордеру ОСОБА_11 на сім'ю з чотирьох чоловік, яка складалася з неї, ОСОБА_12 та ОСОБА_8, ОСОБА_13

ІНФОРМАЦІЯ_1, у ОСОБА_13 народився син - позивач по справі - ОСОБА_4 і був зареєстрований в цій квартирі та проживав в ній разом з мамою, яка загинула в ДТП 06.09.1997 р.

Розпорядженням голови Хортицької районної адміністрації № 378 від 08.02.2000 року над ОСОБА_4, встановлена опіка. Опікуном призначена ОСОБА_14 Цим же розпорядженням за ОСОБА_4 було закріплено частину житлового приміщення по АДРЕСА_1, про що було відомо дядькові позивача ОСОБА_8, а також КП "ВРЕЖО № 8".

ОСОБА_8 знав, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося вісімнадцять років і він мав перейти мешкати постійно в спірну квартиру, але ОСОБА_8 подав до Хортицького районного суду м. Запоріжжя позовну заяву про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

15 лютого 2011 року, ОСОБА_8 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати ВГІРФО Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2011 року, у справі №2-831/2011 р. позов ОСОБА_8 задоволено. ОСОБА_4 визнаний таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язано ВГІРФО Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій зняти ОСОБА_4 з реєстрації за вказаною адресою.

23 травня 2011 року, розпорядженням голови районної адміністрації по Хортицькому району Запорізької міської ради №130 р., заява ОСОБА_8 про приватизацію квартири задоволена та прийнято рішення про передачу квартири АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_8.

На підставі вказаного розпорядження, 23 травня 2011 року видано свідоцтво про право власності на житло №44 серії САС №550832, яким районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району посвідчила, що квартира АДРЕСА_1, дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та що квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

16 червня 2011 року, ОСОБА_8 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5, який в свою чергу 02 вересня 2011 року продав квартиру ОСОБА_6 та ОСОБА_7

21 вересня 2011 року, ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя у справі №2п-51/2011 року, за заявою ОСОБА_4, заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2011 р. у справі №2-831/2011 р. скасовано і рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2011 року у справі №2-2203/2011 р., у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 січня 2012 року у справі №22-410/12 відхилена апеляційна скарга ОСОБА_8 та рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2011 року залишено без змін.

Крім того, 06 грудня 2011 року, ОСОБА_6 звернулась до Хортицького районного суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_4 з реєстрації за вказаною адресою. Але рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2012 року у справі №2/0825/341/2012 р., у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю -відмовлено. Рішення суду першої інстанції було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 квітня 2012 року, справа № 22ц-1799/12.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2012 р. приватизація квартири АДРЕСА_1 визнана недійсною, свідоцтво про право власності № 44 від 23.05.2011 р. визнано недійсним.

Таким чином, на цей час квартира АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади Запорізької Міської ради.

ОСОБА_5 в свою чергу, 02.09.2011 р. перепродав вказану квартиру ОСОБА_7 та ОСОБА_6 договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстраційний номер № 3627.

Рішенням Хортицького райсуду м. Запоріжжя від 18.06.2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 16.06.2011 р., який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_15, реєстраційний номер 1204.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законом , а також із дій громадян та організацій.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у різі його порушення або оспорювання.

У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною, так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири з підстав невідповідності вимогам закону.

Суд вважає, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", третя особа: Територіальна громада Запорізької міської ради про визнання договору купівлі- продажу недійсним,визнання недійсним реєстрації права власності на нерухоме майно, виселення та вселення, підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Визнання правочину недійсним, як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів, застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов, необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК України).

Основною метою звернення до суду з таким позовом є застосування наслідків його недійсності (реституції).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

При цьому, відповідно до закону, суд не вправі визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири з передачею цієї квартири, третій особі.

Відповідно, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсним правочину, стороною в якій така особа не є, тобто із застосуванням правового механізму, встановленого ч. 1 ст. 216 ЦК України, незалежно від того, відповідає чи не відповідає спірний правочин закону, оскільки фактичним результатом задоволення такого позову є застосуванням судом наслідків недійсності правочину, які стосуються сторін правочину і не поширюються на права позивача, який вважає себе власником спірного майна, не будучи стороною правочину.

У даному випадку ОСОБА_4, у якого відсутні зобов'язальні правовідносини з ОСОБА_18, ОСОБА_7 і ОСОБА_6, подав позов про визнання недійним правочину, стороною в яких він не є. За таких обставин, суд вважає, що захист прав позивача за позовом ОСОБА_4 шляхом пред'явлення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 02.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстраційний номер № 3627, не є належним способом судового захисту.

Позовні вимоги, щодо виселення із спірної квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та визнання недійсним, зобов'язання ТОВ ЗМБТІ скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 20.09.2011 року за номером 33829303, запис в книзі реєстрації № 235 під номером 36338, також задоволені судом бути не можуть, оскільки безпосередньо пов'язанні з визнанням недійсним правочину.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4, про вселення його в квартиру АДРЕСА_1, то зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню, так як Розпорядженням голови Хортицької районної адміністрації № 378 від 08.02.2000 року за ОСОБА_4 було закріплено частину житлового приміщення АДРЕСА_1, що підтверджується реєстрацією ОСОБА_4 за вказаною адресою. Як пояснила у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4 не може користуватися спірною квартирою, так як у нього не має ключів від квартири та там мешкають ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_4 понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у сумі 132,50 гривень.

При вирішенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги: територіальної громади в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про витребування квартири з незаконного володіння, визнання недійсної реєстрації права власності на квартиру та виселення суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Квартира АДРЕСА_1 була надана 21.12.1979 року на підставі ордеру на сім"ю з чотирьох чоловік. ОСОБА_4, 1993 р.н. був зареєстрований в квартиру після свого народження де проживав разом з матір'ю, яка загинула в ДТП в 1979 році.

Розпорядженням голови Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради від 08.02.2000 р. №378 над ним була встановлена опіка, опікуном була призначена ОСОБА_14 та за підопічним було закріплено частину житлового приміщення за адресою:АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Хортицького районного суду від 28.03.2011 р. ОСОБА_4 був визнаний таким, що втратив право користування АДРЕСА_1. Розпорядженням голови районної адміністрації від 23.05.2011 №130 р. квартира була передана (шляхом приватизації) в приватну власність ОСОБА_8 та видано свідоцтво про право власності.

ОСОБА_8 16.06.2011 року, продав цю квартиру ОСОБА_5, яку останній 02.09.2011 року продав ОСОБА_7, ОСОБА_6

21.09.2011 року, ухвалою Хортицького районного суду за заявою ОСОБА_4 заочне рішення Хортицького районного суду від 28.03.2011 р. про визнання його таким, що втратив право користування АДРЕСА_1 скасовано.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11.01.2012 року відхилена апеляційна скарга ОСОБА_8 та рішення Хортицького районного суду від 28.11.2011 року залишено без змін.

Рішенням Хортицького районного суду від 06.09.2012 р. приватизація кв.АДРЕСА_1 була визнана незаконною та скасовано розпорядження голови районної адміністрації по Хортицькому району від 23.05.2011 р. №130 р та свідоцтво про право власності на житло від 23.05.2011 р. на ім'я ОСОБА_8.

Рішенням Хортицького районного суду від 18.06.2013 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, рішення набрало законної сили та є чинним, що підтверджено Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.07.2014 р.

В зв'язку з тим, що приватизація квартири та свідоцтво про право власності в судовому порядку визнано недійсними, то АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

Але ОСОБА_5 02.09.2011 р., згідно договору купівлі -продажу передає у власність АДРЕСА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_7 На даний час гр. ОСОБА_7, ОСОБА_6 володіють квартирою.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі Розпорядження голови районної адміністрації по Хортицькому району № 130 від 23.05.2011 року, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що територіальна громада в особі Запорізької міської ради як власник майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, має право витребувати це майно у набувачів - ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які придбали майно у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.09.2011 року.

Таким чином, позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги: територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання недійсною реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338 не суперечать діючому законодавству, а тому підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов"язання ТОВ "ЗМБТІ" скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 20.09.2011р. № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338 суд вважає передчасними, оскільки з таким питанням позивач до ТОВ "ЗМБТІ" не звертався, тому неможливо з"ясувати чи є спір з цього приводу та чи не порушені чиїсь права.

Позовні вимоги про виселення зі спірної квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Частиною ч. 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 109 ЖК України визначено, що "Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не представлено суду належних доказів вручення відповідачам письмової вимоги, щодо добровільного виселення зі спірної квартири протягом 30 днів з дня отримання такої вимоги.

Ця обставина є також підставою щодо відмови у позові стосовно виселення відповідачів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь територіальної громади в особі Запорізької міської ради понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 162,40 гривень.

При вирішенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_8, ОСОБА_5, в якому позивачі просять визнати їх добросовісними набувачами квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та зазначити, що спірна квартира не може бути витребувана у них як у добросовісних набувачів суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього у випадку, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, який набув право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.06.2011 року, укладеного з ОСОБА_8 та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрованого в реєстрі за № 1204 не мав законних підстав для набуття квартири АДРЕСА_1 та не мав права відчужувати придбану квартиру, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не мали права набувати квартиру АДРЕСА_1.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_7 та ОСОБА_6, просять визнати їх добросовісними набувачами квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 при цьому не заявляють позовних вимог про визнання права власності на спірну квартиру, що суперечить вимогам ст.392 ЦК України.

Крім того, у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що пiд час розгляду позову про витребування майна вiдповiдач згiдно зi статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володiння шляхом подання доказiв вiдплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його вiдчужувати, про що вiн не знав i не мiг знати (добросовiсний набувач). У такому разi пред'явлення зустрiчного позову про визнання добросовiсним набувачем не вимагається i, крiм того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК ), оскiльки добросовiснiсть набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та пiдлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Таким чином, захист прав позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шляхом пред'явлення зустрічного позову про визнати їх добросовісними набувачами квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не є належним способом судового захисту.

В зв"язку з відмовою у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5 позовні вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 137, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 182, 203, 204, 210, 330, 334, 388, 392 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", третя особа: Територіальна громада Запорізької міської ради про визнання договору купівлі- продажу недійсним, визнання недійсним реєстрації права власності на нерухоме майно, виселення та вселення - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 132 (сто тридцять дві) гривні 50 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог -відмовити.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги: територіальної громади в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про витребування квартири з незаконного володіння, визнання недійсної реєстрації права власності на квартиру та виселення-задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_6, ОСОБА_7 та передати Запорізькій міській раді нерухоме майно: в квартиру АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338 на ім"я ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь територіальної громади в особі Запорізької міської ради понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 162 (сто шістдесят дві) гривні 40 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5 про визнання добросовісними набувачами квартири - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Ширіна