Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Чайкіна І.Б.;

при секретарі судового засідання Гавеля Ю.О.;

за участі сторін

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 державна нотаріальна контора про встановлення факту, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори , в якому просить визнати за нею право власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування, мотивуючи свою заяву тим, що 25 березня 2009 року Другою криворізькою державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого її брат ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої 13.09.2002 року ОСОБА_6 в тому числі з урахуванням 2/3 часток майна, від якого відмовились ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Спадкове майно складається з ? частки трьохкімнатної квартири , загальною площею 44,6 кв.м, розташованої на четвертому поверсі пятиповерхового будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, ? частка з якої належала померлій ОСОБА_6, на підставі Свідоцтва № Ж-1141 про право приватної власності на житло, виданого 04.10.1996 року органом приватизації УЖКГ, згідно розпорядження № Ж367 від 06.03.1996 року та зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації у книзі за № 117П-528 , запис № 528. 16.12.1997 року помер ОСОБА_8, батько позивачки. На час його смерті єдиною хто залишився проживати у спірній квартирі залишилася її бабця ОСОБА_7, вона знаходилась на його утриманні. Мати позивачки ОСОБА_6 та рідний брат ОСОБА_4 на час смерті батька проживали в Києві. Після смерті батька позивачки відкрилась спадщина, зокрема на ? частку квартири АДРЕСА_2 Заяву про прийняття спадщини із спадкоємців померлого ОСОБА_8 ніхто не давав. Бабця позивачки ОСОБА_7 спадщину прийняла, саме вона на час смерті батька позивачки вступила в управління і володіння спадковим майном. У 2009 році її бабці стало відомо , що брат позивачки ОСОБА_4 отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.03.2009 року. Згідно вищевказаного свідоцтва , спадкове майно складається зокрема з ? частки спірної трикімнатної квартири , яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_3, яка належала батькові позивачки і спадкоємцем якої державний нотаріус вирішив вважати матір позивачки ОСОБА_6. У 2011 році бабця позивачки - ОСОБА_7 померла. , а за життя нею був складений заповіт , яким все належне їй майно вона заповідала позивачці ОСОБА_3 , тому вважає себе спадкоємицею за заповітом бабці , та вважає, що має право на ? частки спірного спадкового майна.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені від 20 травня 2015 року позовні вимоги підтримує, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, та пояснила, що

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2009 року Другою криворізькою державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої 13.09.2002 року ОСОБА_6 в тому числі з урахуванням 2/3 часток майна, від якого відмовились ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Спадкове майно складається з ? частки трьохкімнатної квартири , загальною площею 44,6 кв.м, розташованої на четвертому поверсі пятиповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ? частка з якої належала померлій ОСОБА_6, на підставі Свідоцтва № Ж-1141 про право приватної власності на житло, виданого 04.10.1996 року органом приватизації УЖКГ, згідно розпорядження № Ж 367 від 06.03.1996 року та зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації у книзі за № 117П-528 , запис № 528(а.с. 12).

16.12.1997 року помер ОСОБА_8, батько позивачки (а.с.10). Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, брат позивачки ОСОБА_4 отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.03.2009 року. Згідно вищевказаного свідоцтва , спадкове майно складається зокрема з ? частки спірної трикімнатної квартири , яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_3, яка належала батькові позивачки (а.с 67).

У 2011 році бабця позивачки - ОСОБА_7 померла (а.с.14). , а за життя нею був складений заповіт , яким все належне їй майно вона заповідала позивачці ОСОБА_3 (а.с.15).

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Позивач вважає, що спадщину батька ОСОБА_8 прийняла її бабця - ОСОБА_7, оскільки перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті та вступила

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Зазначена правова позиція висловлена в Інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013року.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", чинної на час відкриття спадщини, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Враховуючи положення ст. ст. 531, 537, 555 ЦК УРСР не передбачено права на спадкування за особами, які постійно проживали разом із ;спадкодавцем, за виключенням непрацездатних осіб, які перебували на утриманні спадкодавця.

З огляду на вимоги законодавства при виниклих правовідносинах доказуванню підлягає факт перебування на утриманні спадкодавця не менше одного року до його смерті (ст.531 ЦК 1963 року), а утримання передбачає, що допомога, надана утриманцю була систематичною та основним джерелом його існування.

Так, обставини матеріального утримання, в силу специфіки таких відносин можуть підтверджуватися письмовими доказами, зокрема чеками, квитанціями, розписками, грошовими переказами, аліментами, тощо, які свідчать про надання матеріальної допомоги як у грошовому, так і натуральному вигляді певній особі, для якої таке було основним та систематичним джерелом для існування.

Факт перебування на утриманні може випливати із закону.

ОСОБА_7 хоч і була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, проте доказів, що вона перебувала на утриманні померлого ОСОБА_8 суду не надано. Більш того такий факт не встановлювався ні в позовному ні в окремому провадженні.

До того ж, ОСОБА_7 кровного споріднення з ОСОБА_8 не мала, мешкаючи за адресою АДРЕСА_3 здійснювала повноваження власника, якому належало 1/4 майна.

За таких обставин виходити з припущення, що ОСОБА_7 перебувала на утриманні саме свого зятя, підстав не має, тим більш, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, інші позовні вимоги є похідними від встановлення факту прийняття спадщини, суд також відмовляє в їх задоволенні.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 531, 549 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 державна нотаріальна контора про встановлення факту, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11 вересня 2015 року.

Суддя: І. Б. Чайкін