АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1454/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Мельничук Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В. , Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М. , Посипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 та Уманської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 та Уманської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та отримала свідоцтво про право на спадщину, до складу якої входить також 19/300 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 в м. Умань, які належали померлій ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Інші 19/300 частин вказаного домоволодіння належали батькові ОСОБА_9 ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, проте оформити спадщину, що відкрилась після смерті батька, ОСОБА_9 не змогла, оскільки її син ОСОБА_7 вилучив правовстановлюючі документи на спадкове майно, проте фактично прийняла її, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та вступивши в управління спадковим майном.

Вважає, що оскільки ОСОБА_9 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_11, а вона в свою чергу прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9, то за нею необхідно визнати право власності на 19/300 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Умань, які належали ОСОБА_11

З врахуванням викладеного, уточнивши позовні вимоги, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218 ЦК України просила суд встановити факт прийняття ОСОБА_9 спадщини після смерті її батька ОСОБА_11 та визнати за нею право власності на 19/300 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2, що зареєстровано за ОСОБА_11

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2015 року позов задоволено.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнано за ОСОБА_8, як спадкоємцем ОСОБА_9 за заповітом, право власності на 19/300 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 Черкаської області, що зареєстровано за ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, представника ОСОБА_8, який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Умань Черкаської області померла ОСОБА_10, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_11, після смерті яких відкрилась спадщина.

На момент смерті ОСОБА_10 і ОСОБА_11 належало по 19/300 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 в м. Умань.

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_10 прийняла її дочка ОСОБА_9 подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримавши свідоцтво про право на спадщину на 19/300 частин зазначеного домоволодіння.

Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_11 не видавалось.

В 2008 році ОСОБА_9 зверталась до Уманського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_7, який є внуком померлого ОСОБА_11, про захист особистих немайнових прав, в якому просила суд зобов'язати відповідача повернути їй правовстановлюючі документи на домоволодіння по АДРЕСА_1 м. Умань, які потрібні їй для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_11 і її позов був задоволений.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 померла, залишивши заповіт, яким все майно, що належатиме їй на момент смерті заповідала дочці ОСОБА_8

Спадщину за вказаним заповітом після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_8 прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

7 вересня 2012 року ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину на 19/300 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 м. Умань, які належали померлій ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_10

У видачі ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину на інші 19/300 частин вказаного домоволодіння, які належали ОСОБА_11, постановою державного нотаріуса Уманської міської держаної нотаріальної контори було відмовлено в зв'язку з відсутністю факту прийняття ОСОБА_9 спадщини після смерті ОСОБА_11

Після цього ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом про встановлення факту прийняття ОСОБА_9 спадщини після смерті ОСОБА_11 і визнання за нею права власності на 19/300 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 м. Умань в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9

На підтвердження факту прийняття ОСОБА_9 спадщини після смерті ОСОБА_11 ОСОБА_8 надала копію заяви ОСОБА_9 до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_11 з відміткою про її прийняття, копію запиту завідуючого Уманською міською державною нотаріальною конторою до відділу житлового господарства м. Умань про видачу ОСОБА_9 дублікату свідоцтва про право власності на належну ОСОБА_11 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 м. Умань для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_11 та копію рішення Уманського міськрайонного суду від 3 липня 2008 року, яким зобов'язано ОСОБА_7 надати ОСОБА_9 документ на право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 м. Умань, виданий на ім'я її батька ОСОБА_11 та довідку з БТІ на вказане домоволодіння.

Крім цього, позивачка пояснила, що ОСОБА_9 також фактично вступила в управління спадковим майном - належною померлому ОСОБА_11 частиною спірного домоволодіння, оскільки частки співвласників цього домоволодіння не були виділені в натурі і прийнявши спадщину на 19/300 його частин після смерті ОСОБА_10, ОСОБА_9 фактично користувалася і тією частиною домоволодіння, яке належало ОСОБА_11

Вирішуючи спір, суд правильно встановив, що між сторонами виникли правовідносини з приводу прийняття спадщини, що відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року в 1999 році.

Врахувавши норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, роз'яснень, викладених в абз.3 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», суд вірно застосував до спірних правовідносин норми ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Надавши оцінку доказам, наданим позивачкою на підтвердження наведених нею обставин, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_9 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_11, подавши до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та фактично вступивши в управління спадковим майном і відповідно ця спадщина вважається належною їй з моменту відкриття спадщини, а ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9 шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Вказані обставини є підставою для визнання за ОСОБА_8 права на спадкове майно, яке належало ОСОБА_11, зокрема, на 19/300 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 м. Умань.

Доводи апеляційної скарги були предметом судового дослідження і висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 та Уманської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :