Справа № 148/1342/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С. О.

при секретарі Немирівській Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків,завданих внаслідок пошкодження телефона, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.2015 її син ОСОБА_3 пішов на день народження до ОСОБА_4, де їх однокласник ОСОБА_5, кинувши палицею по її синові, розбив його мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, який знаходився в кишені штанів, чим спричинив збиток на суму 3700 грн.

25.05.2015 вона зателефонувала матері ОСОБА_5 ОСОБА_2 та запропонувала відшкодувати їй вартість пошкодженого телефону. Однак відшкодовувати вартість пошкодженого телефону вона відмовилась, посилаючись на те, що її син не тримав в руках мобільного телефона її сина.

26.05.2015 вона звернулась з письмовою заявою в Тульчинський РВУМВС України у Вінницькій області стосовно здійснення перевірки по даному факту.

05.06.2015 вона отримала відповідь з Тульчинського РВ УМВС України у Вінницькій області про те, що її заява розглянута та здійснена детальна перевірка, за результатами якої її звернення було зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Тульчинського РВ УМВС за № 1440 від 26.05.2015.

В ході перевірки встановлено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 194, 296 КК України. Однак їй роз'яснили, що вона має право в порядку цивільного судочинства звернутись з відповідною заявою до суду про відшкодування матеріальної шкоди.

В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь 3700 грн. у відшкодування завданої майнової шкоди та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала і просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що її неповнолітній син ОСОБА_5 телефон неповнолітнього сина позивачки не пошкоджував. Крім того, позивач не надала суду доказів про розмір завданої їй шкоди.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або у повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обовязок по доказуванню обставин, викладених в позові покладений саме на позивача.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно 17.05.2015 був пошкоджений мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, який належить неповнолітньому сину позивача - ОСОБА_3

Разом з тим, суд вважає, що позивач не надала суду достатніх доказів того, що мобільний телефон її неповнолітнього сина ОСОБА_3 пошкодив неповнолітній син відповідача - ОСОБА_5

Так, неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 17.05 2015 він був на дні народження у свого товариша ОСОБА_4 У нього був мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4. Під час святкування він випадково облив водою ОСОБА_2, який у відповідь кинув у нього дерев'яною палицею і попав по телефону, який знаходився в кишені його штанів, внаслідок чого телефон був пошкоджений.

Неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що 17.05.2015 під час святкування дня народження ОСОБА_4 ОСОБА_3 облив його газованою водою, а він у відповідь кинув невеликою сухою палицею в останнього. Куди саме попав не бачив, але десь в область живота. ОСОБА_3 не зразу, а лише через деякий час після цього показав, що в нього розбитий мобільний телефон.

Допитані в судовому засіданні неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які були очевидцями подій 17.05.2015 пояснили, що вони лише бачили, як ОСОБА_3 облив водою ОСОБА_2, а як останній кидав палицею в ОСОБА_3 не бачили. Лише через хвилин 20 після цього до них підійшов ОСОБА_3 і показав розбитий телефон.

ОСОБА_7 показав, що він бачив як на відстані метрів 25 ОСОБА_2 кинув палкою в ОСОБА_3, але куди він саме попав не бачив. Десь приблизно через хвилин 20 після того, як кинув ОСОБА_2 палицею в ОСОБА_3 останній підійшов і показав розбитий телефон. За яких обставин був розбитий телефон ОСОБА_3 йому невідомо.

Таким чином, судом встановлено наявність спричинення позивачу матеріальної шкоди, однак не встановлений причинний зв'язок між шкодою і протиправними діяннями заподіювача ОСОБА_5, який являється неповнолітнім сином відповідача та вину останнього в її заподіянні, оскільки ні один із допитаних свідків в судовому засіданні не підтвердив, що саме ОСОБА_5 пошкодив мобільний телефон позивача, а останній даний факт заперечує.

Крім того, згідно ч.2 п.1 ст.22 ЦК України, збитками визнаються втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ).

Обовязок доведення розміру шкоди лежить на позивачу.

В обґрунтування розміру завданої шкоди позивач ОСОБА_1 надала суду гарантійний талон від 12.06.2015 про вартість ремонту мобільного телефону марки Samsung S ІV , яка згідно даного талону становить 3700 грн.( а.с.8). Про те суд вважає даний гарантійний талон про вартість ремонту неналежним доказом, оскільки він не підтверджений відповідними платіжними документами, а експертна оцінка розміру шкоди не проводилась, оскільки позивач відмовилась від її проведення.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми матеріального права з урахуванням положень ст.10, ст.11 ЦПК України, позивач належними доказами в судовому засіданні не довела ті обставини на які вона посилалась в позовній заяві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 57, 59, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1179,1192 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків завданих внаслідок пошкодження мобільного телефону відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Повний текст рішення виготовлено 17.12.2015.

Суддя: