Справа № 489/6696/15-ц
Номер провадження 2/489/3178/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про зміну розміру аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

встановив

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони мають двох дітей, батьком яких є відповідач, який гроші на утримання дітей не надає. Рішенням суду від 16.02.2011 з відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. на кожного до досягнення ними повноліття. Позивач вказує, що старша донька вже є повнолітньою та стала студенткою, тому потребує матеріальної допомоги, просила суд стягнути з відповідача на її утримання 1000 грн. Та зазначає, що у зв'язку з збільшенням прожиткового мінімуму необхідно збільшити розмір аліментів на утримання другої доньки в розмірі 1000 грн.

25.11.2015 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 1500 грн. на кожного.

16.12.2015 від відповідача до суду надійшло заперечення. Вказує, що позивач є підприємцем, дочка отримує стипендію. Відповідач не має змоги працювати та має проблеми зі здоров'ям, що потребує великих витрат на лікування.

Позивач в судовому засіданні змінила позовні. Просила суд не змінити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, а стягнути на її утримання аліменти в розмірі 1500 грн., а розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини змінити. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що не проти сплачувати аліменти на утримання дітей по 500 грн. на кожного.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина або дочки у зв'язку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 184, 180-182, 199-200 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 042395 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 028986 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в позові зазначає, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на користь дітей прожитковий мінімум значно змінився. Змінився також її майновий стан, оскільки вона вже не є підприємцем, не працевлаштована. Тому просила суд змінити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 з 500 грн. на 1500 грн. Вказує, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таку позицію висловив і Верховний Суд України у справі 6-143цс13 від 05.02.2014.

В судовому засіданні встановлено, що змінився майновий стан позивача. Вона перестала бути приватним підприємцем. Крім того, позивач зазначила, що аліменти, стягнуті в твердій сумі підлягають індексації. Позивач не подавала виконавчого листа на виконання, тому індексація, нарахованих аліментів не здійснювалась.

Відповідно до відомостей порталу Міністерства фінансів України індекс інфляції за період з 2011 року по кінець 2015 року за накопичувальним підсумком складає 1,86 (індекс інфляції у 2011 році склав 104,6; у 2014 році - 124,9; у 2015 році - 142,3). Таким чином, проіндексований розмір аліментів станом кінець 2015 року складатиме приблизно 930 грн. = 500 грн. * 1,86.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з урахуванням вище наведених обставин необхідно змінити розмір встановлених раніше рішенням суду аліментів і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн.

Крім того, позивач просив стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у зв'язку з продовженням навчання.

Згідно з Довідкою №2/7-09/90 від 22.09.2015 ОСОБА_3 є студенткою Чорноморського державного університету ім. Петра Могили і зараз навчається на 2 курсі денного відділення факультету соціології за держзамовленням.

Позивач в позові зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитини не надає. Відповідач вказані обставини не заперечує.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто, з аналізу вище зазначеної норми вбачається, що аліменти на повнолітню дитину стягуються в тому випадку, коли повнолітня дитина продовжує навчання та відповідач має можливість надавати аліменти.

Як було встановлено судом вказані обставини мають місце в даному випадку. Крім того, відповідач не заперечував проти сплати на утримання повнолітньої доньку у розмірі 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн. щомісячно з подальшою індексацією до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 500 грн. з подальшою індексацією до закінчення нею навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 974 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. з подальшою індексацією, починаючи з 12 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. з подальшою індексацією, починаючи з 12 жовтня 2015 року до закінчення навчання, тобто до 03 липня 2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 974,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв