Справа № 505/3486/15-ц
Провадження № 2-о/505/193/15р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Котовську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Косівська сільська рада Котовського району Одеської області, про встановлення факту проживання однією сімєю,

в с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за місцем постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулась 11.08.2015 року до суду з цією заявою та просила встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_2, який помер 03 лютого 2005 року, з серпня 1995 року по 03.02.2005 року в с.Коси Котовського району Одеської області.

Підставою цьому вказувала те, що ОСОБА_2 був одинок чоловіком. Тому запропонував їй перейти жити у його будинок. З серпня 1995 року спільно проживали як одна сімя та вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 вона його хоронила та провели необхідні ритуальні обряди. У спадок залишився будинок в с.Коси Котовського району Одеської області по вул.Польова,19.

При цьому, у спадкодавця немає спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги.

У зв'язку з вищевказаним вважає, що є спадкоємцем 4 черги за законом.

Встановлення факту проживання однією сім'єю їй необхідне для оформлення спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2

В ході судового розгляду справи заявниця підтримала свою заяву.

Представник Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, в особі Косівського сільського голови ОСОБА_3, проти заяви не заперечувала і підтвердила викладені в заяві обставини справи. Пояснювала, що якби не заявниця та ОСОБА_2 фактично не мав би ніякої опори і допомоги у житті. Жили вони добре. Інших родичів покійний не мав.

Вислухавши сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого.

Згідно вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин і також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним упродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство. Підтвердженням права особи спадкування у четверту чергу можуть бути свідчення сусідів

чи інших членів сім'ї, документи, які підтверджують спільне проживання протягом не менше п'яти років та ведення спільного господарства, тощо.

Відповідно до розяснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Викладені заявником обставини справи не заперечуються заінтересованою особою у справі та підтверджується наявними письмовими доказами справи, зокрема, довідкою виконкому Косівської сільради Котовського району Одеської області від 16.02.2015 р.№73 з якої слідує, що заявниця і ОСОБА_2 сумісно проживали і вели спільне господарство з серпня 1995 року по день смерті ОСОБА_2

Таким чином суд вважає, що заява ОСОБА_1 про її спільне поживання однією сімєю в с.Коси Котовського району Одеської області по вул.Польова,19 з ОСОБА_2 є обґрунтованою і найшла своє підтвердження доказами в ході розгляду справи у суді.

Керуючись ст.ст. 60,212-215, 234 п.5, 256ч.2 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю з серпня 1995 року по 03.02.2005 року в с.Коси Котовського району Одеської області ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який помер 03 лютого 2005 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні потягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

С у д д я