Справа № 214/6492/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.

з участю секретаря -Троценко О.М.,

прокурора - Роденко О.О.

представника позивача - Головіної І.Я.

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представник третьої особи Шамрай К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кривому Розі справу за позовом органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа Криворізький міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, за участю прокурора про відібрання малолітньої дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Саксаганського РИК звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, просять відібрати у відповідачів дітей, без позбавлення її батьківських прав, та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини частині, з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з перерахуванням коштів на користь державного виховного закладу для дітей, до якого будуть влаштовані діти.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що родина ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 13 липня 2014 року бригадою швидкої медичної допомоги у вищевказаній квартирі було зафіксовано смерть малолітньої ОСОБА_7. Працівниками міліції було встановлено у малолітнього ОСОБА_6 свіжу колоту рану голови після побиття батьком, батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння, обидва хлопчика були хворі, у квартирі було брудно, їжа була відсутня. Такий стан загрожував життю дітей, тому їх було направлено до дитячої лікарні. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов сім"ї ОСОБА_6 від 14.07.2014 року у квартирі брудно, стан не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, зі слів сусідів, батьки характеризуються вкрай негативно, зловживають алкогольними напоями, батько дітей має агресивний характер, влаштовує бійки, сварки, діти його бояться. За інформацією дитячої лікарні у малолітнього ОСОБА_6 виявлена забійна рана тименної області голови. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, а саме не забезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховування. Представник позивача зазначає, що, на його думку, відповідачі ухиляються від своїх батьківських обов'язків, просить постановити рішення про відібрання дитини.

У судовому засіданні представника позивача Головіна І.Я. позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначила, що відповідачі не бажають працювати, пиячать, надавати дітям необхідний розвиток. Після відібрання дітей, ремонт в квартирі вони зробили в одній кімнаті. Сусіди характеризують родину негативно, відповідач веде себе агресивно. Дітей було відібрано, бо у дитини була забійна рана голови. Діти хворіють, мають слабкий імунітет.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що дітей у них забрали, бо була викликана міліція, дитина злякалась та залізла під ліжко. З часу відібрання дітей вони з дружиною навідують їх в Центрі реабілітації, діти сумують за ними. Він весь час працює, частіше неофіційно. Вони з дружиною пройшли курс лікування від алкоголізму, зробили ремонт в квартирі. Крім них , в квартирі проживає мати дружини, яка прикута до ліжка та її брат. У дітей є все необхідне для розвитку. Старший син ОСОБА_5 ходив до шкоди, нарікань від вчителів не було. Щодо тілесних ушкоджень у меншого сина, то може пояснити, що коли він вів дитину за руку, той спотикнувся та вдарився головою. Просить в задоволені позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 з позовом не згодна. Дітей у них відібрали, бо на час виклику міліції вони були п"яні. Вони проживають у 3-кімнатній квартирі, з ними живе її мати, яка паралізована, але не бажає проходити комісію ВТЄК, також з ними живе брат. Вони та чоловік пройшли курс лікування від алкоголізму. Чоловік працює, частіше неофіційно. Вона частіше не працює, бо потрібно доглядати за хворою мамою. Квартира у них прибрана, діти мають ліжка, стіл, іграшки, шкільне приладдя. Вони приділяють увагу дітям, турбуються про них, чоловік бере синів на риболовлю. Дітей в Центрі вони часто відвідують, просить повернути їм дітей.

Представник третьої особи Шамрай К.А. позов не підтримала та вказала на те, що на цей час немає загрози для дітей. Вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено. За час розгляду справи відповідача зробили ремонт в квартирі, пройшли курс лікування від алкоголізму, але не працевлаштовані.

Прокурор Роденко О.О. позов не підтримала та вказала на те, що на цей час немає потреби у відібранні дітей.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 пояснив, що разом з братом ОСОБА_6 перебуває в Центрі реабілітації. Вважає що вони там перебувають, бо в їх квартирі брудні обої та потрібно зробити ремонт. Батько часто приїжджають до них, вони сумують за домівкою. У брата ОСОБА_6 була рана на голові, бо він спіткнувся.

Представник Центру соціальної реабілітації Зеленська О.В. суду пояснила, що є практикуючим психологом та може пояснити, що коли діти приїхали до Центру, то були пригнічені. Зараз вони адаптувались, раджі бачити батьків, коли ті їх відвідують. Будь-які підстави для висновку про наявність небезпеки для життя і здоров'я дітей відсутні.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, зо є заступником директора СШ 72, де навчався ОСОБА_5. Учень поступив на навчання до 1 класу, його класний керівник зараз звільнився. При початку навчання, усі діти проходять тестування психолога. Будь-яких схильностей до жебракування, чи підтвердження насиллю в родини, виявлено не було. Дитина додаткової уваги не потребувала. Дитина пропусків занять не мала, батьки відвідували батьківські збори, приймали участь у вихованні дитини, в стані сп'яніння помічені не були. У вересня 2013 року квартира ОСОБА_5, була обстежена класним керівником, ніяких зауважень до батьків не було, дитина мала усе необхідне. Дитина себе добре почуває у колективі, не відрізняється від інших учнів, на підтвердження того, що дитина була доглянута, охайно одягнена надає фото.

Суд, вислухавши сторони, третіх осіб, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 (а.с.9).

14 липня 2014 року при обстежені житлово-побутових умов родини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що квартира потребує ремонту, в квартирі брудно. Зі слів сусідів батько дітей має агресивний характер, зловживає алкоголем, влаштовує сварки, бійки, діти його бояться (а.с.6).

15 липня 2014 року Саксаганським районним виконавчим комітетом в м.Кривому Розі було прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей та влаштування їх до державного закладу (а.с.5), у зв'язку з тим, що перебування дітей у даній родині загрожує їх життю та здоров"ю. В рішенні вказано на те, що працівниками кримінальної міліції встановлено, що малолітній ОСОБА_6 мав свіжу колоту рану голови після побиття батьком, батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння. Діти хворіли, у квартирі бруд, відсутня їжа.

За Інформацією СШ 72 ОСОБА_5 пропусків занять не мав, завжди охайно одягнений, доброзичливий, має високий рівень психосоціальної зрілості дитини. На 6 січня 2014 року матеріально-побутові умови проживання дитини задовільні (а.с.13, 14, 15).

За інформацією міського Центру соціальних служб зазначено на те, що за повідомленням КЗ "Центр соціально психологічної реабілітації дітей", батьки часто навідують ОСОБА_5 (а.с.25)

За повідомлення Міського центру зайнятості (а.с.26) відповідачі звертались для пошуку роботи. Відповідач мав роботу до 18.12.2014 року (а.с.28).

За довідкою Криворізького психоневрологічного диспансеру (а.с.31, 56, 57) відповідачі пройшли курс лікування

За листом центру соціально-психологічної реабілітації від т17.02.2015 року діти ОСОБА_5 перебувають у Центрі з 24.07.2014 року, батьки заклав відвідують, за час перебування у Центрі діти хворіли простудними захворюваннями. (а.с.58)

За Актом обстеження житлово-побутових умов від 26.01.2015 року батьками створені житлово-побутові умови для проживання дітей, сімя фінансово не забезпечена. (а.с.59)

За листом Центру соціальних служб (а.с.62) відповідачам надавались рекомендації щодо сприяння повернення дітй у родину (а.с.62).

За листом Саксаганського РВ, за фактом отримання малолітнім ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, було складено протокол за ст.. 173-2 ч.1 КУ проАП та проведена профілактична бесіда (а.с.63)

Лист міського Центру соціальних служб від 21.01.2015 року про те, що Центр вважає недоцільним повертати дітей у родину, у зв'язку зі звільненням ОСОБА_2 з роботи (а.с.65).

Наказ про прийняття ОСОБА_3 на роботу (а.с.66), Трудовий договір з ОСОБА_2, строк дії якого до 31.12.2014 року (а.с.67).

Постанова про закриття кримінального провадження (а.с.70 ) від 4.08.2014 року за фактом загибелі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення .

Лист Центру первинної медико-санітарної допомоги №4" , з якого вбачаються, що діти відповідачів перебували під постійним наглядом лікарів, щеплення отримували відповідно до календаря, діти на диспансерному обліку не перебувають, практично здорові (а,с.72-74).

Суд, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 170 Сімейного Кодексу суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них або відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає (ч.5 ст.170 СК), у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Перелік підстав для відібрання дитини зазначений у п.2-5 є вичерпним.

У даному випадку, при розгляді даної категорії справ необхідно у кожному випадку виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З характеристики відповідачів (а.с.54) скарг на їх родину від сусідів не надходило. Свідок ОСОБА_14 пояснив, що відповідач наділяють увагу вихованню сина. Пояснення сусідів за місцем проживання відповідачів (а.с. 76,-78) іншими доказами не підтверджується. Представник позивача не скористувався правом виклику в судове засідання для допиту цих осіб.

З наданих фотографій вбачається, що в квартирі проведено ремонт, зауважень до житлових умов на цей час немає.

Те, що родина ОСОБА_7 не є фінансово забезпеченою не є підстава для відібрання у них дітей.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитини" від 26.04.2001 р. I передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Рішення Європейського Суду України з прав людини у справі "Савіни проти України" дослідженню під час розгляду такої справи також підлягають питання, чи виконали відповідні органи свій конвенційний обов'язок зі збереження єдності сім'ї та чи дослідили вони достатнім чином ефективність менш суворих альтернативних заходів перед тим, як клопотати про відібрання дітей від батьків.

З матеріалів справи вбачається, що компетентним державним органом питання доцільності та достатності застосування менш суворих заходів, аніж відібрання дитини від матері, також не розглядалося.

Згідно принципу шостого Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені вище обставини та досліджені у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову.

Належних доказів на підтвердження доводів про те, що діти відповідачів перебували у небезпечному стані, матеріали справи не містять.

Не надано суду і доказів щодо безвідповідального ставлення відповідачів до виховання дітей та догляду за ними до випадку, який став підставою для відібрання дітей, або після цього.

Відповідачі усвідомили своє життєві помилки, намагаються виправити свою поведінку, люблять своїх дітей, відвідують їх та бажає забрати з дитячого закладу, куди вони на даний час поміщені.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що до відповідачки застосовувались заходи впливу, як то попередження з боку органу опіки та піклування, органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності до того часу, коли у них відібрали дітей.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що відсутні законні підстави, передбачені пунктами 2-5 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України для відібрання дітей.

Оскільки суд відмовляє в позові про відібрання дитини, відсутні і передбачені ч.4 ст. 170 СК України підстави для стягнення з відповідачів аліментів.

Керуючись ст. 57, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, п.п. 2-5 ч.1 ст. 164 СК України, ст.ст.150, 170 Сімейного Кодексу України, Законом України "Про охорону дитинства" Декларацією прав дитини, ст..208,212 суд, -

ВИРІШИВ:

У позові органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа Криворізький міський центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, за участю прокурора про відібрання малолітньої дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Ковтун Н.Г.