Справа № 324/1601/15-ц
Провадження № 2/324/711/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 р. м.Пологи

Пологівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Мосейко Я.В., при секретарі Таран Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пологи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та інфляційних витрат за прострочення грошового зобов'язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та інфляційних витрат за прострочення грошового зобов'язання.

Позивач вказав, що на підставі договору позики від 12.07.2006 року він надав відповідачу у борг гроші в сумі 41075 грн. під 17% річних. Відповідач у визначений термін гроші не повернув, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про повернення боргу. Рішенням Пологівського районного суду від 26.02.2008 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто кошти у розмірі 43890 грн. 50 коп.

Незважаючи на рішення суду відповідач продовжував не сплачувати даний борг, що змусило позивача знову звернутись з позовом до відповідача про визнання частково недійсними згоди подружжя на придбання житлового будинку та договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя, звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності. Рішенням Пологівського районного суду від 19.07.2011 року позов задоволено частково, визнано за позивачем право власності на 1/5 частину житлового будинку № 18 по пров. Тихому в м. Пологи Запорізької області та зменшено суму боргу ОСОБА_2, стягнутого за рішенням Пологівського районного суду від 26.02.2008 року на користь позивача до 30625 грн. 20 коп., а також стягнуто понесені позивачем судові витрати у розмірі 5902 грн. 65 коп., а всього у розмірі 36527 грн. 85 коп. Даний борг відповідач повернув позивачу лише 03.07.2015 року.

Як зазначив позивач, відповідно до розписки від 05.09.2007 року відповідач отримав у борг від позивача кошти у розмірі 41075 грн. під 17 % річних.

Позивач також зазначив, що відповідач невиконанням своїх грошових зобов'язань спричинив позивачу збитки і він має право відповідно до ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача 17 % річних від простроченої суми, а також інфляційні витрати за весь час прострочення.

Відповідно до розрахунків, 17% річних:

з суми 43890 грн. 50 коп. за період з 21.03.2008 року по 01.09.2011 року складають - 25757 грн. 11 коп.

з суми 36527 грн. 85 коп. за період з 02.09.2011 року по 03.07.2015 року складають - 23835 грн. 17 коп., а всього у розмірі - 49592 грн. 28 коп.

Відповідно до розрахунків, збитки від інфляції:

з суми 43890 грн. 50 коп. за період з 21.03.2008 року по 01.09.2011 року складають - 18556 грн.

з суми 36527 грн. 85 коп. за період з 02.09.2011 року по 03.07.2015 року складають - 28097 грн. 38 коп., а всього у розмірі - 46653 грн. 38 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача відсотки та інфляційні витрати у загальній сумі 96245 грн. 66 коп., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач наполягає на вимогах позову, просить їх задовольнити, пояснивши, що відповідач за час який пройшов з моменту отримання коштів у борг, мав можливість розрахуватись, так як за цей час продав належну йому квартиру, та придбав житловий будинок. Вказаний борг відповідач повернув лише 03.07.2015 року.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно взяв у позивача у борг кошти у розмірі 41075 грн. Дані кошти бралися для ведення бізнесу. Також пояснив, що в усній формі була домовленість, що він поверне кошти коли зможе. Але бізнес яким він займався не був прибутковим і він не зміг повернути кошти позивачу, а повернув лише 03.07.2015 року. Позов також не визнає з тих підстав, що на даний час він не має майна, щоб розрахуватись з позивачем, а також не має достатньо коштів для розрахунку, так як не працює. Крім того пояснив, що не знав вимоги закону, згідно яких, у разі невиконання грошових зобов'язань, можливе нарахування відсотків за використання грошей, а також інфляційних витрат, хоча мав можливість отримати консультацію адвоката з цих питань.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, давши оцінку наявним доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що позивач надав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 41075 грн., що було підтверджено розпискою відповідача від 05.09.2007 року. Відповідно до цієї розписки, відповідач отримав дані кошти під 17 % річних і зобов'язувався повернути їх до 01.11.2007 року, але свої зобов'язання не виконав. Наявність розписки є договором позики, який був укладений між сторонами.

У зв'язку з неповерненням даного боргу, позивач звернувся з позовом до суду і згідно рішення Пологівського районного суду від 26.02.2008 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто кошти у розмірі 43890 грн. 50 коп.

Незважаючи на рішення суду відповідач продовжував не сплачувати даний борг, що змусило позивача знову звернутись з позовом до відповідача про визнання частково недійсними згоди подружжя на придбання житлового будинку та договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя, звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності. Рішенням Пологівського районного суду від 19.07.2011 року позов задоволено частково, визнано за позивачем право власності на 1/5 частину житлового будинку № 18 по пров. Тихому в м. Пологи Запорізької області та зменшено суму боргу ОСОБА_2, стягнутого за рішенням Пологівського районного суду від 26.02.2008 року на користь позивача до 30625 грн. 20 коп., а також стягнуто понесені позивачем судові витрати у розмірі 5902 грн. 65 коп., а всього у розмірі 36527 грн. 85 коп. Даний борг відповідач повернув позивачу лише 03.07.2015 року.

З огляду на таку поведінку відповідача, позивач має право вимагати від боржника повернення боргу з врахуванням інфляції за весь час прострочення, а також відсотків річних від простроченої суми, що згідно розписки складає 17 %.

Твердження відповідача, що він не має майна, щоб розрахуватись з позивачем, а також не має достатньо коштів для розрахунку, так як не працює, не можуть звільнити його від виконання грошових зобов'язань, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,16,625 ЦК України, ст.ст. 15,57,212,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та інфляційних витрат за прострочення грошового зобов'язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 % відсотків за прострочення грошового зобов'язання, що складає 49 592 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн. 28 коп., а також інфляційні збитки за прострочення грошового зобов'язання, що складає 46 653 ( сорок шість тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 38 коп., та судові витрати у розмірі 962 (дев'ятсот шістдесят дві) грн. 47 коп., а всього у розмірі 97 208 (дев'яносто сім тисяч двісті вісім) грн. 13 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: