Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Камінського В.П.

при секретарі - Яковець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про розірвання споживчого кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 14.03.2009 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» ( далі ПАТ «Приватбанк) був укладений споживчий кредитний договір №VIXRRX12750224 на суму 5996,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості на строк 10 місяців з 14.03.2009 року по 14.01.2010 року. Кредит оформлявся з метою придбання водонагрівача і відповідно до п.2.1 кредитного договору ПАТ «Приватбанк» зобов'язався надати позивачу кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісного підприємства. Позивач підписав Заяву разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», «Стандарт» 14.03.2009 року у приміщенні Вінницького відділення ПАТ «Приватбанк» та магазині «Теплотехніка» по АДРЕСА_1, однак товару або коштів по вказаному споживчому кредитному договору він не отримав. Позивач вказує, що кредитні кошти, які начебто були надані йому для придбання водонагрівача, насправді викрадені у банку шляхом вчинення шахрайських дій винними особами, які встановлені вироком Вінницького міського суду від 24.10.2013 року у справі №212/12683/2012, в якому зазначено, що винні особи, зловживаючи довірою ОСОБА_1, умисно використали його у своїх злочинних намірах, по шахрайському заволоділи грошовими коштами «Приватбанк» і надалі маючи доступ до розрахункового рахунку приватного підприємця, використовуючи його банківську платіжну картку, зняли умисно кошти в сумі 5996,10 грн. з розрахункового рахунку приватного підприємця, які привласнили та розпорядилися ними на власний розсуд, а ОСОБА_1 повідомили, що банк коштів згідно з укладеним договором не перерахував. Також позивач вказує, що згідно з вироком Вінницького міського суду від 24.10.2013 року у справі №212/12683/2012, який набрав законної сили, потерпілим від шахрайських дій, у тому числі і по кредитному договору №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року є ПАТ «Приватбанк» і в зв'язку з цим банку було заподіяно збитків в розмірі 5996,10 грн.. ПАТ «Приватбанк» звертався із позовом до винних осіб про відшкодування завданої шкоди, однак Вінницький міський суд вироком від 24.10.2013 року у справі №212/12683/2012, позов залишив без розгляду в зв'язку з неявкою представника банку в судове засідання. Позивач просить суд розірвати споживчий кредитний договір №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року укладений між позивачем та ПАТ «Приватбанк»; також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Представник ОСОБА_2 також повідомив, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 01.07.2014 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року в розмірі 12925,88 грн.. При розгляді скарги в апеляційному суді Вінницької області представнику ОСОБА_2 було рекомендовано звернутись до суду з позовом про розірвання даного споживчого кредитного договору.

Представник відповідача ПАТ «Приватбанк» - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву проте, що позовні вимоги не визнає і просить відмовити в позові; справу розглянути у його відсутності (а.с.180,181-182).

Заслухавши позивача та його представника адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Згідно ксерокопії договору, встановлено, що 14.03.2009 року між ПАТ «Приватбанк» та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір №VIXRRX12750224 про надання споживчого кредиту. За умовами вказаного договору банк зобов'язався надати позичальнику споживчий кредит, а позичальник прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит в сумі 5996,10 грн. та сплатити проценти на суму залишку заборгованості на строк 10 місяців, з 14.03.2009 року по 14.01.2010 року, в порядку і на умовах, визначених договором. Згідно п.2.1. кредитного договору ПАТ «Приватбанк» зобов'язався надати позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісного підприємства (а.с.8,9,10-14).

Відповідно до вироку Вінницького міського суду від 24.10.2013 року, справа №212/12683/2012, провадження №1/127/93/13, визнано винним і засуджено - ОСОБА_4 за ч.3 ст.190,ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки 4 місяці 2 дні позбавлення волі; ОСОБА_5 за ч.3 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.70, ст.75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, з зобов'язаннями. Вирок вступив в законну силу 09.11.2013 року. (а.с.39-137). Засудженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зловживаючи довірою ОСОБА_6, умисно використали його в своїх злочинних намірах. Так, 14.03.20109 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року. Відповідно до укладеного договору банком на рахунок приватного підприємця ОСОБА_7 було перераховано грошові кошти в сумі 5996,10 грн.. Засудженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 маючи доступ до розрахункового рахунку ОСОБА_7 та використовуючи банківську платіжну карту ОСОБА_7, зняли грошові кошти в сумі 5996,10 грн., якими розпорядилися на свій розсуд, а ОСОБА_1 повідомили, що банк коштів згідно з укладеним договором №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року не перерахував (зворотній а.с.71 та а.с.73). Цивільний позов ПАТ «Приватбанк» у кримінальній справі, в зв'язку з неявкою представника, залишено без розгляду (зворотній а.с.136 та а.с.137).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 01.07.2014 року, справа №2/130/438/2014, №130/1042/14-ц, за позовом ПАБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року в розмірі 19925,88 коп. (а.с.139-140). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04.08.2014 року вказане рішення суду залишено без зміни (а.с.141-143). В вказаних судових рішеннях від 01.07. та 04.08.2014 року вирок Вінницького міського суду від 24.10.2013 року, як доказ, відповідно до ст.60 ЦПК України, не подавався сторонами, про що повідомив позивач та його представник.

Відповідно до ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписами ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, в тому числі, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у раз істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання споживчого кредитного договору №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року укладеного між ним та ПАТ «Приватбанк».

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн., що стверджується квитанцією (а.с.1).

Керуючись ст.ст.1,5,8,10,11,60,88,209,210,212,213,214,224-226,228 ЦПК України, ст.ст.11,509,651 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про розірвання споживчого кредитного договору - задовольнити повністю.

Розірвати споживчий кредитний договір №VIXRRX12750224 від 14.03.2009 року укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2, судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Камінський В.П.