АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3080/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2763/15Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.10.2014 між ним та відповідачем укладено договір № 0782 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on - line» у доларах США, за умовами якого він перерахував на рахунок Банку кошти в сумі 3000 доларів США терміном до 26.10.2015 під 5,5 % річних. В обґрунтування позовних вимог вказував, що він заявив відповідачу про бажання достроково припинити дію цього договору та зняти вклад, однак отримав відмову, що є порушенням договірних зобов'язань. У зв'язку із цим, позивач уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути із відповідача на свою користь 3113, 2 доларів США, який складається із 3000 доларів депозитний вклад та 113, 2 долара США проценти за чотири місяці, а також 2875 грн. проценти по вкладу за чотири місяці.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 липня 2015 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором № 0782 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on - line» у доларах США у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду не погодилось Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 липня 2015 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. Апелянт вважає, що дане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а також таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, що 21.10.2014 між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 0782 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on - line» у доларах США, за умовами якого він перерахував на рахунок Банку кошти в сумі 3000 доларів США терміном до 26.10.2015 під 5,5 % річних.

Згідно уточнених позовних вимог від 06.04.2015 року позивач ОСОБА_2 вказував, що 02 квітня 2015 року він заявив відповідачу про бажання достроково припинити дію цього договору та зняти вклад, однак отримав відмову.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки банк позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами наявні правові підстави для стягнення із ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача грошових коштів в розмірі 3000 доларів США.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків, місцевий суд послався на відсутність відповідного розрахунку, а також обмеження, встановлені ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте, колегія суддів, не може погодитися з таким висновком суду враховуючи наступне.

Статтею 1058 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Частина 1 ст. 1074 ЦК України встановлює, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, що регулює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частина 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з постановою Правління НБУ №150 від 02.03.2015 року АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Кадирова В.В. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 року продовжено тимчасову адміністрацію до 02.09.2015 року.

Відповідно до п.1.11 укладеного між сторонами договору, вказано, що у випадку, якщо Вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього договору або про бажання зняти частину Вкладу до закінчення строку, зазначеного в п. 1.3. цього Договору, дія цього договору вважається припиненою достроково, а Банк виплачує Вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на Рахунку, за ставкою 0,01 (нуль цілих одна сота) процентів річних. При цьому, Вкладник зобов'язаний письмово повідомити Банк про вимогу повернення Вкладу або його частини не менш ніж за 3 (три) банківські дні до очікуваної дати повернення.

З матеріалів справи вбачається, що умовами договору визначено термін дії депозитного вкладу до 26.10.2015 року, але як зазначив позивач, він звернувся до банку з листом за вх. № 29333 ІІІ від 02 квітня 2015 року про дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення йому коштів. Таким чином, позивач звернувся до банку та суду після того, як в банку було введено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до ч. 5. ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Черговість та порядок задоволення позовних вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно п.1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідні виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Так, згідно п.1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Згідно положення ст.. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність, юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитом банку.

Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При ухваленні рішення місцевий суд не звернув уваги, що після введення тимчасової адміністрації законодавством визначено інший порядок повернення депозитного вкладу, та не застосував норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 липня 2015 року з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 липня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська