Справа №551/801/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2015 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Вергун Н.В.,

при секретарі Курінній Я.М.,

за участю: представника відповідача адвоката ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до фермерського господарства « ОСОБА_5 Дарина », треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Сагайдацька сільська рада Шишацького районного Полтавської області, державне підприємство « Полтавський науково дослідний та проектний інститут землеустрою », про усунення перешкод в реалізації права власності на земельну ділянку та стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

12 серпня 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до фермерського господарства « ОСОБА_5 Дарина » про усунення перешкод в реалізації права власності на нерухоме майно та стягнення матеріальної й моральної шкоди.

В обґрунтування предявленого позову позивачі послалися на те, що вони на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2008 року являються співвласниками двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5. 72 га, що розташовані на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області. При намаганні виділити, належні їм, земельні ділянки в натурі, визначивши їх площу межовими знаками, було встановлено, що вони без будь яких правових підстав перебувають у користуванні відповідача. Оскільки самовільне заняття відповідачем землі унеможливлює реалізацію права власності на нерухоме майно, просили усунути такі перешкоди, шляхом примусового припинення фермерським господарством « ОСОБА_5 Дарина » користуватися цим майном, та стягнути з останнього на їх користь 20 000 грн. в рахунок відшкодування плати за використання земельних ділянок та 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, що полягає у незаконному знищенню директором господарства межових знаків, обмеженні доступу до майна.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено державне підприємство « Полтавський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою » / а. с. 104 /.

30 листопада 2015 року позивачі звернулися до суду з заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просили визнати дії відповідача фермерського господарства « ОСОБА_5 Дарина » по використанню, належних їм, земельних ділянок незаконними, зобовязати останнього усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном, шляхом звільнення ділянок від посівів, приведення їх у первісний стан та надання безперешкодного доступу, а також стягнути на їх користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 618 грн. 94 коп. та 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди / а. с. 141 - 143 /.

09 грудня 2015 року позивачі подали до суду заяву про залишення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди без розгляду та просили суд усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 1. 28 га та 5. 72 га, які належать їм на праві спільної часткової власності, шляхом зобовязання відповідача звільнити їх від посівів, приведення у первісний стан, надання безперешкодного доступи до них, й стягнути з нього на їх користь матеріальну шкоду в загальному розмірі 15 715 грн. 78 коп.

Під час розгляду даної заяви, адвокат позивачів адвокат ОСОБА_6 додатково просила позовні вимоги її підзахисних в частині визнання дій відповідача незаконними залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 15 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині визнання дій відповідача незаконними та стягнення з нього на їх користь моральної шкоди залишено без розгляду.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду не зявилися, надавши представництво своїх інтересів у суді адвокату ОСОБА_6

Представник позивача - адвокат ОСОБА_6 просила задовольнити позовні вимоги її довірителів, виходячи з того, що відповідач самовільно зайняв, належні їм на праві спільної часткової власності, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області, позбавивши їх можливості в повній мірі реалізувати право власності на нерухоме майно.

При цьому, звертала увагу суду на те, що при спробі встановлення межових знаків, директором господарства ті були знищені, а відтак права позивачів мають бути відновлені в судовому порядку, шляхом усунення будь яких перешкод в реалізації права власності на нерухоме майно та стягнення на їх користь матеріальної шкоди за самовільне використання земельних ділянок.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_1 позов не визнала, вказавши на те, що фермерське господарство « ОСОБА_5 Дарина » немає ніякого відношення до земель позивачів, тому є неналежним відповідачем по справі, що є підставою для відмови в задоволені позову. Будь яких даних про те, що у розпорядженні господарства перебувають належні позивачам земельні ділянки матеріали справи не містять, вказана обставина також не доведена перед судом позивачами та їх представником.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, землевпорядник Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області ОСОБА_2 вважала наявними підставами для задоволення позову, оскільки право власності позивачів на належне їм нерухоме майно має бути відновлено в судовому порядку.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - державне підприємство « Полтавський науково дослідний та проектний інститут землеустрою » в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору державне підприємство покладалося виключно на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статей 10, 58, 59 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, належними і допустимими доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона має право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження своїх вимог та заперечень. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами.

З огляду на наведене, суд, керуючись принципом оцінки доказів, який випливає з положень ст. 212 ЦПК України, на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи, аналізує та оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозвязку, єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, якими обґрунтовуються доводи і заперечення сторін.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідно до рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2008 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2008 року, за позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_7, дошлюбне прізвище якої « Романенко », як за спадкоємцями першої черги за законом, визнано по ? частині за кожним право власності на спадкове майно померлої 21 вересня 2007 року матері ОСОБА_5, яке, поміж іншого, складається з двох земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва, площами 3.27 га і 3.73 га, які розташовані на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області / а. с. 1 /.

На підставі цього рішення 16 квітня 2012 року землевпорядником державного підприємства « Полтавський науково дослідний та проектний інститут землеустрою » встановлено та погоджено межі земельної ділянки, площі якої у визначених межах становлять у кожному випадку по 1.2800 га, про що складено відповідний акт / а. с. 12 /.

Окрім цього, позивачам передано на зберігання межові знаки в кількості чотирьох штук / а. с. 13 /.

Відповідно до розпорядження голови Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області № 63 від 06 березня 2014 року позивачам надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, право власності на які визнано за останніми на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 20 серпня 2008 року, загальною площею 7. 00 га ріллі / із зміною конфігурації /.

При цьому, зобовязано позивачів подати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на розгляд та затвердження в установленому законодавством порядку / а. с. 16 /.

Згідно повідомлення прокурора Шишацького району від 20 квітня 2015 року, дане розпорядження винесено в межах повноважень районної державної адміністрації та відповідно до норм чинного законодавства / а. с. 35 /.

У відповідності з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 листопада 2014 року, за позивачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сількогосподарського виробництва, площею 1. 28 га / а. с. 18 /.

Цього ж дня, реєстраційною службою Шишацького районного управління юстиції Полтавської області за позивачем ОСОБА_4 зареєстровано право власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.28 га, що розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області / а. с. 12 /.

Окрім цього, за позивачем ОСОБА_4 реєстраційною службою Шишацького районного управління юстиції Полтавської області 05 листопада 2014 року зареєстровано право приватної власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.72 га, що розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області / а. с. 38 /.

Як убачається з викопіювання схеми організації території земельних часток / паїв / бувшого КСП « Промінь » Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області земельні ділянки за номерами 295, 296, що передані у спільну часткову власність позивачам, належать до масиву № 18 / а. с. 178, 219 /.

Земля, яка перебуває в оренді фермерського господарства « ОСОБА_5 Дарина » та розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області, належить до масиву № 17, що вбачається з пояснень представника відповідача та землевпорядника Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області.

За даними технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у спільну часткову власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачам, що виготовлена державним підприємством « Полтавський науково дослідний та проектний інститут землеустрою « у 2014 році, межі встановленої в натурі земельної ділянки закріплені межовими знаками / деревяними стовпами діаметром 0.1 м / в кількості чотирьох штук, та погоджені із суміжними землекористувачами, про що складено акт погодження меж. Обмеження щодо використання земельної ділянки відсутні / а. с. 189 192 /.

Вказані обставини, на думку суду, повністю спростовують підстави позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Незважаючи на те, що позивачі 12 серпня 2015 року звернулися до суду за захистом свого, нібито, порушеного права, останні лише 19 листопада 2015 року звернулися до відповідача з письмовою вимогою відшкодувати орендну плату за користування фермерським господарством « ОСОБА_5 Дарина », належними їм, земельними ділянками за останні вісім років у загальному розмірі 100 000 грн. 00 коп. та припинити незаконне користування нерухомим майном / а. с. 153 /.

Жодних доказів того, що позивачі до 19 листопада 2015 року вживали будь яких заходів щодо припинення, нібито, неправомірних дій відповідача по відношенню до, належного їм, нерухомого майна суду не надано.

Виходячи з викладеного, а також беручи до уваги, що в ході зясування фактичних обставин справи, позивачі та їх представник не надали суду жодних належних й допустимих доказів на підтвердження того, що належна їм, земля перебуває у незаконному користуванні відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення предявлених ними позовних вимог. Більше того, встановлені в ході судового розгляду обставини вказують на відсутність обставин, якими позивачі обґрунтовували, предявлений до фермерського господарства « ОСОБА_5 Дарина » позов.

При цьому, суд не приймає до уваги в якості доказу, наданий позивачами відеозапис, на якому зафіксовані, нібито, неправомірні дії директора фермерського господарства, щодо знищення межових знаків, що перешкоджає реалізації, належного їм, права власності на земельні ділянки, оскільки з його відтворення під часу судового засідання не можливо зробити переконливого висновку про перешкоджання відповідачем користуватися позивачами нерухомим майном. Суд звертає увагу й на те, що наданий позивачами відеозапис складається з окремих епізодів, що унеможливлює його безперервний перегляд та, за певних обставин, може свідчити про фальсифікацію.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 15, 60, 62, 76, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: