Справа № 278/1682/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області

у складі головуючої - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І., сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського геріатричного пансіонату Житомисркьої обласної ради (далі - Пансіонат), ОСОБА_2 про стягнення заподіяної майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у позові просить стягнути з Пансіонату 550 грн. на відшкодування заподіяних майнових збитків, а з ОСОБА_2 - 9500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вимоги, з посиланням на ст.ст1172 1167 ЦК України мотивує тим, що з вини відповідачів були втрачені брюки позивача, які він, як мешканець Пансіонату здав на прання. Від таких дій позивач зазнав моральних страждань.

Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав. Зазначив, що літні брюки іноземного виробництва (Пакістан) він придбав на речовому ринку у м. Житомирі. Вартість яких він не пам»ятає, але на час розгляду справи, пошиття таких брюк на заказ становить більш 2000 грн. 19.12.2014 позивач здав брюки для прання молодшій медсестрі Пансіонату ОСОБА_2, однак до цього часу одяг не повернутий. З цього приводу неодноразово звертався до правоохоронних органів.

Представник Пансіонату вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними. Пояснив, що утриманці Пансіонату мають право на особисті речі, проте в переліку особистих речей позивача чорних брюк не було. У подальшому позивач адміністрацію Пансіонату про наявність у нього нових особистих речей, як того вимагає Положення про Житомирський геріатричний пансіонат, не повідомив. Доказів наявності брюк та їх придбання за вказаною ціною позивач суду також не представив. Проведеною працівниками міліції перевіркою факт зникнення брюк позивача встановлено не було. До службових обов»язків молодшої медичної сестри ОСОБА_2 прання особистих речей мешканців пансіонату не входить..

ОСОБА_2 у своїх запереченнях просила відмовити у задоволенні позову. Підтримала позицію представника Пансіонат. Зауважила на недоведеності як розміру моральної шкоди, так і факту її заподіяння.

Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини.

Суд розглядає позов у межах заявлених вимог, на засадах змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. 4 ст. 60ЦПК України).

Твердження позивача про наявність у нього брюк та придбання ним їх за ціною 550 грн. не підтверджені жодними доказами. За наслідками проведеної правоохоронними органами перевірки викрадання брюк ОСОБА_1 встановлено не було.

Окрім цього, суд вважає слушними доводи відповідачів, з посиланням на норми Положення про Житомирський геріатричний пансіонат Житомирської обласної ради (а.с.15-20) з приводу неналежного поводження позивача з особистими речами.

Під моральною шкодою, в розумінні ст. 23 ЦК України слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, що місяться у Постанові Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими заподіяння відповідачами майнової чи моральної шкоди, не обґрунтовано розмір грошової компенсації, що тягне за собою відмову у задоволенні позову.

Керуючись: ст.ст. 3, 16, 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 79, 88, 143-145, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирського геріатричного пансіонату Житомисркьої обласної ради, ОСОБА_2 про стягнення заподіяної майнової та моральної шкоди відмовити за недоведеністю.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.Г. Баренко