Справа №359/5771/15-ц
Провадження №2/359/1814/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2, якій належала земель-на ділянка площею 0,9999 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на терито-рії Старівської сільської ради Бориспільського району. За час свого життя спадкодавиця склала заповіт, яким все своє майно вона заповіла позивачу. ОСОБА_1 у встановленому порядку прийняла спадщину. Однак вона не може отримати свідоцтво про право на спад-щину за заповітом на вказану земельну ділянку. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,9999 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господар-ства, розташовану на території Старівської сільської ради Бориспільського району.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Представник відповідача не з'явився у судове засідання. Він завчасно у встановлено-му порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що у задоволенні позову належить відмовити з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 Ця обставина підтверд-жується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

За час свого життя, а саме 16 лютого 2000 року, спадкодавиця склала заповіт (а.с.6), яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Встановлено, що протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 позивач подала до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2-1128 від 24 червня 2008 року (а.с.12).

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_1 у встановленому порядку прийняла спад-щину, яка відкрилась після смерті спадкодавиці.

В матеріалах цивільної справи міститься копія державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 (а.с.11), з якого вбачається, що у власність ОСОБА_2 виділялась земельна ділянка площею 0,9999 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Старівської сільської ради Бориспільського району.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України в редакції, яка була чинною на день відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку виникало після одержання її власником документа, що посвідчував право власності на земельну ділянку, та його державної реєс-трації.

Згідно з ч.3 цієї статті приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчував право на неї, та державної реєстрації заборонялось.

Встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 був виданий лише 4 квітня 2008 року, тобто через 2 роки після смерті спадко-давиці. Ця обставина свідчить про те, що цей правовстановлюючий документ не був ви-даний ОСОБА_2 за час її життя.

З огляду на це суд вважає, що на час смерті спадкодавиця не набула право власності на земельну ділянку площею 0,9999 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Старівської сільської ради Бориспільського району.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.392 цього Кодексу власник майна може пред'явити позов про виз-нання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що на момент відкриття спадщини спірна земельна ділянка не належа-ла спадкодавиці, право власності на неї не перейшло до позивача. Тому ОСОБА_1 не має права вимагати визнання за нею цього права.

З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Старівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: позивачем - протя-гом 10 днів з дня його оголошення, відповідачем - протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення суду.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець