АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/514/15-ц Головуючий в І інстанції Ратушна В.О.
Провадження №22-ц/791/1255/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року травня місяця 20 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Іванової І.П.
Бугрика В.В.
При секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

29 січня 2015 року позивачка звернулася з надалі уточненим позовом про стягнення з відповідача аліментів і додаткових витрат на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 15 червня 2007 року по 30 липня 2012 року знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач приймає участь в утриманні дитини епізодично, не працює, постійного заробітку не має, тому вона просила стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 516 грн.

Крім того дитина хворіє і потребує додаткових витрат, які має сплачувати відповідач у розмірі 250 грн. щомісячно.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 16 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 516 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, а саме 29.01.2015 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині стягнення аліментів визначено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині розміру визначених судом аліментів, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, просив його змінити, зменшивши розмір аліментів до 350 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, ОСОБА_6 просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2007 року, який за рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 30 липня 2012 року розірвано.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину згідно з ч.1 ст.181 СК України визначаються за домовленістю між ними.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частині від заробітку (доходу) її матері, батька (ст..183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст..184 СК) і виплачуються щомісячно.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо способу виконання відповідачем обов'язку утримувати неповнолітню доньку, то позивачка мала право звернутися до суду з позовом про примусове стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що надання відповідачем допомоги добровільно у визначеному ним самим розмірі на утримання дитини дає підстави для встановлення розміру аліментів у 350 грн., колегія суддів вважає неспроможними.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує і стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів на дитину у сумі 516 грн., суд першої інстанції на думку колегії врахував зазначені норми закону, а також дав належну оцінку зібраним у справі доказам і відтак постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи скарги про знаходження на утриманні апелянта матері, яка є інвалідом третьої групи, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки остання отримує пенсію, а відповідач, який зобов'язаний утримувати як непрацездатну матір, так і неповнолітню дитину, будучи молодою, працездатною особою ніде не працює.

Забезпечення дитини хоча б прожитковим мінімумом є його батьківським обов'язком, тому визнаний судом розмір аліментів є тим мінімумом, який необхідний для нормального фізичного розвитку дитини і не може бути зменшений.

Рішення судом постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук