Справа № 692/632/15-ц
Провадження № 2/692/214/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року Драбівський районний суд

Черкаської області

в складі:

головуючого - Задорожнього В.П.,

при секретарі - Савенко О.В.,

за участі представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Драбів справу за позовом ОСОБА_2 до Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями: житловий будинок (А-1), погріб з шийкою (Б), прибудову (а), прибудову (а1), прибудову(г), сарай (В), сарай (Д), літню кухню (Е), сарай (Ж), сарай (З), літній душ (тимчасовий) (И), сарай (тимчасовий ) (Й), гараж (К), сарай (тимчасовий (Л), убиральня (М), сарай (Н), бесідка (О), ганок, яма вигрібна (І), ворота (№2), огорожа (№ 3), хвіртка (№ 4), ворота ( № 5), колонка питна (№ 6), що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, пояснила що вказаний будинок був збудований чоловіком позивачки в 1973 році, інші споруди до 1991 року. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте виявилось, що правовстановлюючі документи на будинковолодіння відсутні. Будівництво, як виявилось, здійснювалось згідно будівельного паспорта на відведеній земельній ділянці, тобто не самочинно. Оскільки документи, які посвідчують право власності на будинковолодіння відсутні та відсутня його державна реєстрація в ДРПНМ, оформити спадщину в нотаріальній конторі їй відмовляють. Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, документом, який посвідчує відповідність закінчених будівництвом будівель і споруд до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт, а такі споруди не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Представник відповідача - в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив, що будинковолодіння АДРЕСА_1 було збудоване в 1973- 1991 роках, що підтверджується наданим суду технічним паспортом. Даних про самочинно зведені споруди паспорт не містить.

Як вбачається з копії будівельного паспорта та свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР від 28.08.1984 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. Згідно акта від 15.08.1991 року, були винесені межі земельної ділянки в натурі із розбивкою будівель в АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка була виділена із земель КСП ім. Суворова на підставі рішення від 17.11.1984 року № 2, що підтверджується свідоцтвом на забудову садиби та довідкою Драбівської селищної ради від 30.04.2015 року.

Згідно технічного паспорта, в будинковолодінні по АДРЕСА_1 знаходяться житловий будинок, погріб з шийкою, 3 прибудови, 5 сараїв, літня кухня, літній душ, гараж (К), убиральня, бесідка, ганок, яма вигрібна, ворота, огорожа, хвіртка, ворота, колонка питна, інвентарна вартість яких становить 146625 грн.

Таким чином, технічний паспорт на будинок виготовлений, проте правовстановлюючі документи не оформлені і будинок не зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

За вказаних вище обставин відсутні підстави вважати зведені будівлі самочинними. Проте, нереалізація ОСОБА_3 своїх прав щодо оформлення правовстановлюючих документів на будинковолодіння та його реєстрації не може бути підставою для відмови в позові ОСОБА_2, яка прийняла спадщину з наступних підстав.

Із свідоцтва про смерть від 01 липня 2014 року встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Драбів.

ОСОБА_3 за життя за власні кошти та у встановленому на той час законодавством порядку здійснив будівництво, тривалий час до дня смерті користувався житловим будинком та господарськими будівлями на власній земельній ділянці, проте з невідомих причин не отримав своєчасно свідоцтво на право власності на будинковолодіння і будинок не зареєстрував в органах БТІ.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12 березня 2011 року, визначає порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів після набрання ним чинності, та містить заборону на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, за час його дії. Цей Закон не містить темпоральних застережень, зокрема про поширення його дії на відносини, які виникли до набрання ним чинності.

Згідно ч.1 ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам. Відповідно ч.2 ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач по справі у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, що підтверджується наданими суду довідкою Драбівської селищної ради від 28.04.2015 року та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

За таких обставин і право на пред»явлення позову, передбачене ст.392 ЦК України, перейшло до позивача.

Відповідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив.

За вказаних обставин позивач має право успадкувати будинок з господарськими будівлями, в якому вона проживає, як спадкоємець першої черги, оскільки інших спадкоємців на момент розгляду справи не встановлено.

Судом також не встановлено обставин, за яких визнання права власності на нерухоме майно за позивачем порушило б права інших осіб.

Керуючись ст.ст.57 ч.2, 88, 208,209,210,212,214,215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати право власності житловий будинок (А-1), погріб з шийкою (Б), прибудову (а), прибудову (а1), прибудову(г), сарай (В), сарай (Д), літню кухню (Е), сарай (Ж), сарай (З), літній душ (тимчасовий) (И), сарай (тимчасовий ) (Й), гараж (К), сарай (тимчасовий (Л), убиральня (М), сарай (Н), бесідку (О), ганок, яму вигрібну (І), ворота (№2), огорожу (№ 3), хвіртку (№ 4), ворота ( № 5), колонку питну (№ 6), що розташовані по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, яка зареєстрована за вказаною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, які не брали участь в розгляді справи, в той же строк з дня отримання його копії до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд.

Головуючий: (підпис)

ВІРНО:

Суддя

Драбівського райсуду В.П. Задорожній

·

·

·

·