Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Цілуйко Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про розірвання договору, припинення обтяження,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», найменування якого з 17 червня 2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) був укладений кредитний договір № 77.1/АК-01313.08.2.

Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит на умовах не відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 27 550,00 дол. США терміном до 17 липня 2015 року (п. 1.1. кредитного договору) зі сплатою процентів у розмірі 7,70 % річних (п. 1.5. кредитного договору) та щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту (п.п. 1.5.1, п. 1.5 кредитного договору).

Протягом строку дії Договору розмір процентної ставки не змінювався.

Забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава автомобіля марки МАZDА, згідно з договором застави транспортного засобу № 77.1/АК-01313.08.2-3 від 17 липня 2008 року.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався повертати кредит шляхом внесення грошових коштів готівкою через касу банку або перераховувати безготівковим шляхом згідно з графіком зниження ліміту заборгованості.

Згідно ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Починаючи з грудня 2008 року позичальником були допущені порушення умов кредитного договору в частині сплати основного боргу та процентів за користування кредитними коштами та щомісячної комісії.

При цьому слід звернути увагу, що порушення виникли в грудні 2008 року були тимчасовими і такими, що були наслідком погіршення фінансового становища позичальника в умовах економічної кризи.

Також наголошувала, що проплати в межах можливості здійснювались протягом всього часу тимчасової неплатоспроможності позичальника, що підтверджується виписками з кредитних рахунків позичальника.

При цьому, починаючи з 2009 року позичальник неодноразово звертався до ПАТ «Родовід Банк» із заявами про реструктуризацію боргу.

Так, остання заява із зверненням про реструктуризацію боргу була направлена банку 25 вересня 2012 року про розгляд такої можливості шляхом: переведення заборгованості в іноземній валюті в національну валюту; продовження терміну дії кредитного договору зі збереженням встановленої кредитним договором доходності; перегляд встановлених договором штрафних санкцій та списання пені, що виникла до моменту реструктуризації.

У відповідь на звернення позичальник отримав лист від 15 жовтня 2012 року № 19.2-11-б.б/6994 про те, що для розгляду питання про реструктуризацію необхідно надати документи, що підтверджують фінансовий стан та дохід у сумі, достатній для обслуговування кредиту або здійснити погашення простроченої заборгованості та нарахованих штрафних санкцій за кредитним договором.

Ні одне, ні інше позичальник зробити не могла, бо підставою для звернення до банку якраз і була фінансова неспроможність обслуговувати заборгованість за кредитом.

В подальшому, матеріальне становище позичальника покращилось і при першій же нагоді погашено всю суму заборгованості за кредитом, процентами та платою за обслуговування кредиту достроково.

З метою повного погашення боргу позичальник звернувся до банку із заявою від 14 листопада 2013 року (вх. ПАТ «Родовід Банк» № 9597 від 14 листопада 2013 року) про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та, відповідно, зняття обтяження із заставного майна.

18 листопада 2013 року позичальником кредит було погашено в повному обсязі.

Сплачено заборгованість за кредитним договором в сумі 27 555,50 дол. США, нараховані проценти - 8 727.68 дол. СІЛА та комісія за обслуговування кредиту - 34 121,35 грн.

Відповідно до умов кредитного договору (п.п. 3.5 п. 3) позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитним договором у такій послідовності: погашення простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; погашення простроченої заборгованості за процентами за користування кредитами, погашення простроченої заборгованості за кредитами; погашення заборгованості за пенею, а також штрафами, передбаченими договором, погашення строкової заборгованості за платою за обслуговування кредиту; погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами; погашення строкової заборгованості за кредитами.

У відповідь на свою заяву від 14 листопада 2013 року і після повного погашення заборгованості 15 листопада 2013 року позичальник отримав від банку відповідь, що станом на 18 листопада 2013 року (лист ПАТ «Родовід Банк» від 18 листопада 2013 року № 13.1-11-б.б/7011) сума заборгованості за кредитним договором становить 1 261 431,11 грн., в т.ч.: пеня за порушення строків повернення кредитів - 1 050 720,86 грн.; пеня за порушення строків сплати процентів - 31 411,59 грн.; пеня за порушення строків плати за проведення розрахунків - 179 298,65 грн.

Позичальник звернувся до банку із Заявою від 23.12.2013 (вх. ПАТ «Родовід Банк» № 10924 від 23 грудня 2013 року) про надання розшифровки нарахованої пені за кредитним договором відповідно до наданої довідки про стан заборгованості від 18 листопада 2013 року за кожен день такого нарахування. У відповідь позичальник отримав від банку лист від 11 січня 2014 року № 19.2-11-6.6/140 про те, що розрахунок пені позичальник може виконати самостійно відповідно до п. 3.6 кредитного договору або звернутися до банку особисто та отримати виписки з позикових рахунків за кредитним договором. При цьому, за надання виписок необхідно сплатити комісійну винагороду згідно тарифів банку.

Вважає нарахування пені за кредитним договором безпідставним, необґрунтованим та незаконним, виходячи з наступного.

У листах та довідках отриманих від ПАТ «Родовід Банк» за весь час користування кредитними коштами відсутні які-небудь документи, які б свідчили про підстави нарахування та порядок розрахунку пені за порушення зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів. Так само незрозумілим є сам порядок та вихідні дані для розрахунку розміру пені.

Адже відповідно до п. 3.6 кредитного договору за порушення позичальником строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник сплачує банку за кожен день прострочення пеню в розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості. Тобто договором визначена санкція у разі прострочення позичальника сплати суми кредиту та процентів. Проте у листах також вказано нарахування пені за порушення строків плати за проведення розрахунків, яка кредитним договором не передбачена.

У листах також ніяким чином не пояснюється, якими математичними операціями та якими математичними даними керувався ПАТ «Родовід Банк» при визначенні відповідних сум пені.

Зважаючи на викладене, нарахування ПАТ «Родовід Банк» пені за кредитом у розмірі 1 050 720,86 грн., пені за відсотками у розмірі 31 411,59 грн. та пені за проведення розрахунків - 179 298,65 грн. є необґрунтованими, такими що не відповідають положенням кредитного договору, нормам законодавства, а отже такими, що не підлягають сплаті.

Зважаючи на викладене, пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доки зобов'язання не буде виконано її розмір збільшується залежно від строку протягом якого триває правопорушення.

Строк позовної давності щодо її стягнення, зважаючи на її правову природу, обчислюється по кожному дню, за яким нараховується пеня, окремо.

Стягнення пені, відповідно до вимог ст. 258 ЦК України можливе за період, що не перевищує один рік.

Жодних дій, передбачених чинним законодавством та договірними відносинами між позивачем та банком, спрямованих на урегулювання спірних відносин банком станом на дату подання цієї заяви здійснено не було.

Таким чином, заборгованість за кредитним договором станом на дату подання цієї позовної заяви 20 листопада 2014 року відсутня.

Зважаючи на викладене, просила визнати розірваним кредитний договір № 77.1/АК-01313.08.2 від 17 липня 2008 року, укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 внаслідок повного погашення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава автомобіля марки МАZDА, згідно з договором застави № 77.1/АК-01313.08.2-3 від 17 липня 2008 року.

Статтею 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги.

Згідно статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

На дату подання позову будь-які документи та інформація стосовно осіб, на права та обов'язки яких може впливати судове рішення у справі за даним позовом, у позивача відсутні.

Враховуючи вищевикладене просила розірвати кредитний договір від № 77.1/АК-01313.08.2 від 17 липня 2008 року, укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1, припинити обтяження автомобіля марки МАZDА, згідно з договором застави В77.1/АК-01313.08.2-3 від 17 липня 2008 року та зобов'язати ПАТ «Родовід Банк» внести відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, стягнути з ПАТ «Родовід Банк» на її користь судовий збір в розмірі 3 654,00 гривні.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали з підстав, зазначених вище, просили його задоволити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 77.1/АК-01313.08.2 (далі - кредитний договір) (а.с. 8-14).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 27 550 дол. США, терміном по 17 липня 2015 року включно.

Згідно п. 1.2.1 кредитного договору кошти надаються на купівлю автомобіля згідно з договором № 448/2008М купівлі-продажу автомобіля від 31 травня 2008 року - 27 550 дол. США.

Відповідно до пп. 1.5, 1.5.1 процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 7,70 процента річних; щомісячна плата за обслуговування встановлюється в розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту.

Згідно з п. 3.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути одержані кредити згідно з умовами цього договору не пізніше 17 липня 2015 року.

Відповідно до п. 3.6 кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості.

Пунктами 6.2, 6.3 кредитного договору передбачено, що позичальник має право достроково погашати кредити і сплачувати проценти; вимагати дострокового розірвання цього договору, повністю повернувши кредити і сплативши проценти за користування кредитами, а також пені та штрафи, передбачені цим договором.

Згідно з п. 1.7 кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава автомобіля марки МАZDА, 3 згідно з договором застави № 77.1/АК-01313.08.2-3 від 17 липня 2008 року.

Відповідно до п. 1.1 договору застави транспортного засобу № 77.1/АК-01313.08.2-3 (далі - договір застави) заставодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором № 77.1/АК-01313.08.2 від 17 липня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, штрафу, пені) вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом(ами) та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, надалі - «Основне зобов'язання», передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно: автомобіль МАZDА, модель 3, рік випуску 2008, колір червоний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_3 тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 15-20).

25 вересня 2012 року позивач звернулася до відповідача із заявою про реструктуризацію боргу (а.с. 23).

Листом від 15 жовтня 2012 року позивача було повідомлено про те, що для розгляду питання про реструктуризацію необхідно надати документи що підтверджують фінансовий стан на дохід у сумі, достатній для обслуговування кредиту або здійснити погашення простроченої заборгованості та нарахованих штрафних санкцій за кредитним договором (а.с. 23).

14 листопада 2013 року позивач звернулася до відповідача із заявою про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та, відповідно, зняття обтяження із заставного майна (а.с. 24).

18 листопада 2013 року позивачем кредит було погашено в повному обсязі. Сплачено заборгованість за кредитним договором в сумі 27 550 дол. США, нараховані проценти в сумі 8 727,68 дол. США та комісія за обслуговування кредиту в сумі 34 121,35 грн. (а.с. 6-7).

Листом від 18 листопада 2013 року позивача було повідомлено про те, що станом на 18 листопада 2013 року сума заборгованості за кредитним договором становить 1 261 431, 11 грн. (а.с. 25).

23 грудня 2013 року позивач звернулася до банку із заявою про надання розшифровки нарахованої пені за кредитним договором, відповідно до наданої довідки про стан заборгованості від 18 листопада 2013 року за кожен день такого нарахування (а.с. 26).

Листом від 11 січня 2014 року позивача було повідомлено про те, що розрахунок пені позичальник може виконати самостійно або звернутися до банку особисто та отримати виписки з позикових рахунків за кредитним договором (а.с. 27).

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, умовами кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в повній мірі виконала свої зобов'язання за договором, при цьому відповідач порушив умови договору щодо сплати заборгованості за кредитним договором.

Згідно положення ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконала умови договору, достроково погасила кредит в повному обсязі, що, відповідно до пп. 6.2, 6.3 кредитного договору, передбачає дострокове розірвання договору.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача про розірвання кредитного договору № 77.1/АК-01313.08.2 від 17 липня 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_1 на купівлю автомобіля.

Що стосується позовної вимоги про припинення обтяження автомобіля марки МАZDА, згідно з договором застави № 77.1/АК-01313.08.2-3 від 17 липня 2008 року та зобов'язання ПАТ «Родовід Банк» внести відповідний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна то вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Абзацом 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 16 «Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року № 830 (далі - Порядок» зміни і додаткові відомості до запису в Реєстрі вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Згідно з п. 24 Порядку відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 07 липня 2006 року № 57/5 «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси, а тому суд не є тією особою, яка уповноважена на припинення обтяжень.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір з ПАТ «Родовід Банк» у розмірі 3 654 грн.

На підставі З, 4, 15, 107, 215, 256, 258, 525, 526, 610, 651, 653 ЦК України, ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Розірвати кредитний договір від 17.07.2008 року № 77.1/АК-01313.08.2, укладений між Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» () та ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька