Справа № 159/706/15-ц
Провадження № 2/159/375/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 25 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю секретаря Рижко О.М.

позивач ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 20.11.1993 року, від шлюбу мають двох синів, молодший з яких на сьогодні неповнолітній: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалося через те, що відповідач безвідповідально ставиться до своїх обов'язків у сім'ї як чоловіка та батька, не займається вихованням дітей, не піклується про їх розвиток та оздоровлення, допускає подружню зраду, між ними не має взаємної згоди і порозуміння, вони проживають окремо, не підтримують будь-яких подружніх стосунків з відповідачем. Просить розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала повністю та просить його задовольнити з викладених підстав, просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача судові витрати та оплату за надання юридичної допомоги.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний на розлучення.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 стверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб 20.11.1993 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів про укладення шлюбу Голобської селищної ради Ковельського району зроблено запис № 44, та після цього стали носити спільне прізвище ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони погоджуються на розірвання шлюбу, не виявили бажання зберегти сім'ю та не вчинили дій до налагодження стосунків, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення.

Судові витрати слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі ст. 112 СК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, СУД, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 20.11.1993 року у Голобській селищній раді Ковельського району Волинської області, реєстраційний номер № 44.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору та 250.00 (двісті п'ятдесят) гривень за послуги адвоката.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:В. М. Бондар