Справа № 751/2428/15-ц Провадження № 22-ц/795/828/2015 Головуючий у I інстанції: Гордійко Ю. Г.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

18 травня 2015 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів : Зінченко С.П., Мамонової О.Є.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: представника Приватної фірми "Валентина"- Волошиної М.В., представника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України - Назаренка Н.Г., представника зацікавленої особи ПАТ „Альфа-банк" - Корецького І.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної фірми "Валентина" на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року у цивільній справі за скаргою Приватної фірми "Валентина" на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року Приватна фірма „Валентина" звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, посилаючись на те, що постановою останньої від 24 лютого 2015 року було неправомірно, з порушенням положень ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження", передано стягувачу в рахунок погашення боргу скаржника належне йому на праві власності нежитлове приміщення кафе загальною площею 819,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року у задоволенні скарги Приватної фірми "Валентина" на рішення та дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПФ „Валентина" ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, посилаючись на те, що зазначеним судом не дано належної правової оцінки порушенню державним виконавцем положення ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження" відносно того, що залишення стягувачу майна може мати місце лише після його повторної уцінки та нереалізації на прилюдних торгах, що не було зроблено державним виконавцем.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення у даній справі, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги Приватної фірми "Валентина" на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не було доведено наявність правових підстав, визначених у статті 383 ЦПК України, для висновку про порушення державним виконавцем під час реалізації майна його прав чи свобод.

З наведеним висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки його було зроблено з порушенням приписів ст. 213 ЦПК України.

Положеннями наведеної правової норми передбачено, що законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд під час розгляду справи, має оцінити наявні у справі докази та результат їх оцінки відобразити в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті, мотиви, з яких суд вважає наявність або відсутність фактів, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення (ст. 215 ЦПК України).

Звернувшись зі скаргою на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, Приватна фірма „Валентина" посилалась на те, що постановою останньої від 24 лютого 2015 року було неправомірно, після першої уцінки, передано стягувачу в рахунок погашення боргу скаржника належне йому на праві власності нежитлове приміщення кафе загальною площею 819,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, з порушенням положень ч.6 ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження", за якою майно може бути передане державним виконавцем стягувачеві лише у випадку його нереалізації на прилюдних торгах у місячний строк з дня проведення його повторної уцінки.

Зазначені доводи Приватної фірми „Валентина" у даній справі підтверджені Інформацією про виконавче провадження № 40775366, отриманою скаржником з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с. 11-20), копією постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 24 лютого 2015 року № 40775366, винесеної головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, якою Публічному акціонерному товариству „Альфа-Банк" передано в рахунок погашення боргу Приватної фірми "Валентина" нежиле приміщення , загальною площею 819,1 кв.м., з надбудовою 2-го поверху та прибудовою, яке реконструйовано з нежилого підвального приміщення площею 135,6 кв.м., вартістю 5304000 грн, місцезнаходженням якого є: АДРЕСА_1 ( а.с.24-26).

Втім, всупереч положенням ст.212-215 ЦПК України, в судовому рішенні, що оскаржується, відсутні мотиви, за яких суд прийшов до висновку про відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги скарги, та за якими не було взято до уваги докази боржника та його посилання на порушення виконавцем положень Закону України „Про виконавче провадження".

За таких обставин, ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом Чернігівської області ухвали з цього питання на підставі п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

З матеріалів справи встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 18.11.2013 року було відкрито виконавче провадження № 40775366 за заявою стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 6/751/605/13, виданого 15.03.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватної фірми "Валентина" на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" заборгованості за кредитом в сумі 13040000,0 грн, за відсотками - 302013,0 грн, за пенею - 99386,87 грн. та надано боржнику строк для добровільного виконання судового рішення ( а.с. 21).

Оскільки в добровільному порядку боржником не було внесено суму заборгованості, 28.08.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт належного на праві власності ПФ „Валентина" нежитлового приміщення , загальною площею 819,1 кв.м., з надбудовою 2-го поверху та прибудовою, яке реконструйовано з підвального приміщення площею 135,6 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому, 20.10.2014 року було проведено його оцінку суб'єктом оціночної діяльності та визначено вартість в сумі 5304000,0 грн.

Призначені на 17.12.2014 року електронні торги не відбулися, у зв"язку з чим державним виконавцем було складено акт уцінки майна від 26 грудня 2014 року ( а.с. 22, 23 ) з визначенням його вартості в сумі 4508400,0 грн.

Призначені після уцінки майна на 31 січня 2015 року електронні торги за лотом №35245 не відбулись, про що системою було сформовано протокол № 48096 ( а.с. 18).

Положеннями ч.5 ст.62 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що у разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки, воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більше як на 50% початкової вартості майна.

У разі, якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки, майно не реалізовано на прилюдних торгах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна ( ч.6 ст. 62 Закону України „Про виконавче провадження").

В порушення прописаної вище процедури реалізації майна, яка в даному випадку є обов"язковою, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, після першої уцінки майна та нереалізації його з прилюдних торгів, на підставі заяви стягувача було винесено постанову від 24 лютого 2015 року про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу нежитлового приміщення кафе загальною площею 819,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24-26 ).

Обов'язок державного виконавця вживати передбачені Законом України „Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії встановлено у статті 11 зазначеного закону, прописано у ст. 19 Конституції України.

Зважаючи на те, що передання майна стягувачеві було здійснено суб'єктом оскарження з порушенням вимог закону, яким врегульовано процедуру реалізації майна, що призвело до порушення права боржника, як сторони виконавчого провадження, на участь у торгах після повторної уцінки, постанова державного виконавця від 24 лютого 2015 року про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу нерухомого майна боржника є такою, що винесена передчасно, з порушенням процедури, передбаченої законом, а відтак, наявні підстави для визнання її неправомірною.

Відповідно до положень ст.388 ЦПК України, з Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з розглядом справи в апеляційному порядку, оскільки станом на час розгляду справи до Єдиного державного реєстру не внесено запис про припинення зазначеної особи у відповідності з положеннями ч.2 ст. 104 ЦК України.

Керуючись ст.62 Закону України „Про виконавче провадження", ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319, 383, 388 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватної фірми "Валентина" задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2015 року скасувати.

Скаргу Приватної фірми "Валентина" на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 24 лютого 2015 року № 40775366, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, якою Публічному акціонерному товариству „Альфа-Банк" передано в рахунок погашення боргу Приватної фірми "Валентина" нежиле приміщення , загальною площею 819,1 кв.м., з надбудовою 2-го поверху та прибудовою, яке реконструйовано з нежилого підвального приміщення площею 135,6 кв.м., вартістю 5304000 грн, місцезнаходженням якого є: АДРЕСА_1.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на користь Приватної фірми "Валентина" витрати, понесені на сплату судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку в сумі 121 (сто двадцять одну) грн 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскарженою в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий : Судді :