АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5737/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2214/15Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т. Є. Доповідач ап. інст. Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Карнауха П.М.

При секретарі: Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю Крюківської районної ради м. Кременчука, Управління Держземагенства у м. Кременчуці Полтавської області, ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2015 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, про визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання права власності та виділ в натурі частки із майна -- задоволено.

Визнано право власності та виділено в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 27/50 об'єднаних часток домоволодіння, що знаходяться в АДРЕСА_1 по житловому будинку літ. «А» (квартира №1): передню 1-2 площею 9,3 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 16,2 кв., житлову кімнату 1-4 площею 8,0 кв.м.; в прибудові літ. «а»; коридор 1-1 площею 5,3 кв.м, кладову 1-5 площею 4,0 кв.м, кухню 1-6 площею 8,7 кв.м, по надвірним господарським будівлям та спорудам: 21/50 частину сараю літ «Б», вбиральню літ. «В», яму вигрібну літ. «1», колодязь літ. «к», ворота літ.»№2», вимощення літ. «№3» ( додаток №1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8-15 від 09 лютого 2015 року).

Розподіл горищного приміщення житлового будинку проведено згідно лінії розподілу будинку без спорудження перегородки.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, виділивши у користування:

- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 14/25 частин домоволодіння земельну ділянку площею 471 кв.м., в тому числі 410 кв.м. по земельній ділянці, 61 кв.м. по будинку ( на плані додатку до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 72-14 від 31 липня 2014 року зафарбовано синім кольором);

- ОСОБА_6 на 11/50 частин домоволодіння земельну ділянку площею 185 кв.м., в тому числі 165 кв.м. по земельній ділянці, 20 кв.м. по будинку ( на плані додатку до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 72-14 від 31 липня 2014 року зафарбовано червоним кольором).

Надано співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право земельного сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_2 для проходу на свою частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 4 кв.м (відповідно до плану додатку до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 72-14 від 31 липня 2014 року).

Надано ОСОБА_2 право земельного сервітуту на земельній ділянці співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для обслуговування частини конструктивних елементів фундаменту, стін та даху сараю літ.»Б» площею 3 кв.м. ( відповідно до плану додатку до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 72-14 від 31 липня 2014 року).

Усунуто перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_2 надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вільний доступ до виділеної їм у користування земельної ділянки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесені судові витрати: на оплату висновку експерта 1300 грн., судового збору - 445 грн. 60 коп., правової допомоги - 4000 гривень.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2., та подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що оскільки позивачі не переоформили земельну ділянку, виділену для обслуговування у користування спірного домоволодіння після померлої спадкодавці, суд неправомірно здійснив її розподіл між співвласниками.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд вірно встановив коло та їх характер і правомірно виходив з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2007 року, які посвідчені державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, відповідно за реєстровими номерами .№2-333 та № 2-330, кожній належить по 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Також відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Григоренко Г.І. належали 11/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 червня 2007 року 11/25 частин домоволодіння розподілені між ОСОБА_8 та ОСОБА_2. Визнано за ОСОБА_8 право власності на 11/50 частин вказаного вище житлового будинку з господарськими будівлями.

18 вересня 2007 року ОСОБА_8 за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Григоренко Г.І., р. № 6346, подарувала ОСОБА_5 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Ухвалою Верховного Суду України від 26 листопада 2008 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 червня .2007 року скасовано. Залишено в силі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 січня 2007 року, згідно якого в позові ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спірного будинку і його розподіл відмовлено.

Окрім того, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 грудня 2010 року скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, визнано недійсним договір дарування від 18 вересня 2007 року, згідно якого ОСОБА_8 передала у власність ОСОБА_5 11/50 частин цього будинковолодіння, скасовано реєстрацію права власності за останнім та витребувано 11/50 частин будинковолодіння з незаконного володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_8 Зобов'язано КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати на праві власності 11/50 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2011 року рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 15 грудня 2010 року залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 25 вересня 2011 року рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 15 грудня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2011 року залишено без змін.

Також судом встановлено, що право власності визнане рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 грудня 2010 року ОСОБА_2 до цього часу не зареєстрував, а тому відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані за ОСОБА_5.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 72-14 від 31 липня 2014 року встановлено, що виходячи з розташування та розмірів житлового будинку, надвірних господарських будівель та споруд на земельній ділянці, ідеальних часток співвласників в праві власності не представляється можливим встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 між співвласниками з повним роздільним користуванням.

Для обслуговування частини конструктивних елементів фундаменту, стін та даху сараю літ.»Б» домоволодіння співвласнику, якому в користування виділяється земельна ділянка площею 185 кв.м, необхідно встановити земельний сервітут площею 3 кв.м. для проходу на свою частину земельної ділянки в домоволодінні; співвласнику, якому виділяється в користування земельна ділянка площею 4571 кв.м, необхідно встановити земельний сервітут площею 4 кв.м.

Експертом запропоновано один варіант встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою, а саме, квартира № 1: по будинку - 61 кв.м, по земельній ділянці 410 кв.м, всього 471 кв.м площа земельної ділянки співвласників на 14/25 частин домоволодіння. Квартира №2: по будинку - 20кв.м, по земельній ділянці - 165 кв.м, всього 185 кв.м площа земельної ділянки співвласника на 11/50 частин домоволодіння.

Також відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №8-15 від 09 лютого 2015 року та роз'яснення до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8-15 від 02 квітня 2015 року, виходячи з розміщення та розмірів приміщень житлового будинку, ідеальних часток співвласників, та враховуючи фактичне користування приміщенням житлового будинку співвласниками представляється можливим запропонувати один варіант розподілу житлового будинку та надвірних господарських будівель з відступом від розмірів ідеальних часток співвласників, об'єднавши ідеальні частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, і ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а саме, на 28/50 частин домоволодіння виділяється: в житловому будинку літ.»А» (квартира №1) : передня 1-2 площею 9,3 кв.м, кімната 1-3 площею 16,2 кв.м, кімната 1-4 площею 8,0 кв.; в прибудові літ. »а»: коридор 1-1 площею 5,3 кв.м, кладова 1-5 площею 4,0 кв.м, кухня 1-6 площею 8,7 кв.м, по надвірним господарським будівлям та спорудам: 21/50 частина сараю літ.»Б», вбиральня літ.»В», яма вигрібна літ.»1», колодязь літ. »к», ворота літ.»№2», вимощення літ.»№3», що становить 27/50 ідеальної частки замість 28/50.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст.86,88, 120 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Із змісту ст.ст. 99,100 ЗК України вбачається, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, в тому числі, право проходу. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Стаття 152 ЗК України передбачає, що землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги є неспроможними, не спростовують вищевказаних висновків суду першої інстанції та не підтверджують належними доказами їх неправомірність, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України гарантовано право переходу до особи, яка набула право власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного), будівлю або споруду, права власності, права користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Крім того, надані ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції документи у підтвердження скасування реєстрації права власності за ОСОБА_5, датовані 19 червня 2015 року, не спростовують правильності висновків місцевого суду на момент ухвалення судового рішення і не можуть бути підставою для його скасування, проте мають бути враховані в ході виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2015 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ П.М. Карнаух

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ В.І. Корнієнко