Справа № 462/2394/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н.М.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за поданням начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення на територію,

в с т а н о в и в :

Начальник Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про примусове проникнення на територію ДП МВСУ Львів-Інформ-Ресурси, посилаючись на те, що на виконанні у Шевченківському відділі ДВС ЛМУЮ перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №46784311 з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Львівобленерго» в сумі 6576,66 грн. та держави на суму 510 грн., загальною сумою 6576,66 грн. В процесі виконання вищезгаданого виконавчого провадження працівниками органів ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області на виконання постанови державного виконавця від 12.06.2014 року про розшук майна боржника, було затримано та доставлено на спецмайданчик транспортний засіб марки ВАЗ 2101, тип ТЗ- легковий седан В, д.н.з ВС 8540 АС, що належить боржнику ОСОБА_2. Даний транспортний засіб станом на сьогоднішній день зберігається за адресою: м.Львів, вул. Конюшинна, (13) 15, що являється територією ДП МВСУ Львів-Інформ-Ресурси, проте фізично отримати даний транспортний засіб державним виконавцем не виявилось можливим, оскільки у видачі такого працівниками спецмайданчику відмовлено, у звязку з необхідністю оплати коштів у сумі 1440 грн. на рахунок ДП МВСУ Львів-Інформ-Ресурси за зберігання згаданого вище автомобіля, поряд з тим не забезпечено доступ до вищезгаданого транспортного засобу, що стверджується актом державного виконавця від 24.03.2015 р. На даний час рішення суду не виконане, а тому державний виконавець просить суд вирішити питання про примусове проникнення на територію ДП МВСУ Львів-Інформ-Ресурси, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, (13) 15, для проведення опису, арешту та вилучення майна боржника ОСОБА_2, а саме транспортного засобу марки ВАЗ 2101, тип ТЗ- легковий седан В, д.н.з ВС 8540 АС.

В судовому засіданні державний виконавець Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції подання підтримав, просить таке задовольнити.

Представники ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурс» проти подання заперечили, та пояснили, що згідно «Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб)» за час зберігання транспортного засобу боржника на спеціальних майданчиках чи стоянках посадова особа Державтоінспекції складає кошторис витрат і подає його до органу державної виконавчої служби, який ініціював затримання транспортного засобу. Орган державної виконавчої служби компенсує Державтоінспекції витрати на зберігання транспортного засобу боржника за рахунок коштів виконавчого провадження з подальшим віднесенням їх до витрат на проведення виконавчих дій. Відповідно до Угоди про співробітництво та організацію взаємовідносин між УДАІ ГУМВС України у Львівській області та ДП «Львів-Інформ-Ресурс» останнє наділене повноваженнями складання та подання органу ДВС кошторису витрат за зберігання транспортного засобу та отримання від органу ДВС грошової компенсації за зберігання. Вони не заперечують про те, що автомобіль марки ВАЗ 2101, тип ТЗ- легковий седан В, д.н.з ВС 8540 АС, який належить ОСОБА_2 знаходиться на тимчасовому зберіганні в ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурс», однак вони жодним чином не чинили перешкоди державному виконавцю у проникненні на територію підприємства та складенні акту опису та арешту майна, належного боржнику, а також проведення оцінки транспортного засобу. Однак держвиконавець повинен компенсувати ДП «Львів-Інформ-Ресурс» витрати на зберігання транспортного засобу боржника коштів виконавчого провадження з подальшим віднесенням їх до витрат на проведення виконавчих дій, а тому вважають обґрунтованою відмову держвиконавцю у видачі транспортного засобу. Просить відмовити у задоволенні подання.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони прийшов до висновку, що подання до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів внутрішніх справ, повязані з розшуком боржника-фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника , стягуються за ухвалою суду , і жодною нормою чинного законодавств не передбачено обовязок органів ДВС при вилученні затриманих транспортних засобів проводити оплату витрат, повязаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу. Витрати органів внутрішніх справ, повязані з розшуком транспортних засобів боржника стягують з боржника за ухвалою суду. Органи ДВС не можуть бути ініціаторами винесення судом відповідної ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/, а також питання про проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні рішень інших органів /посадових осіб/ вирішуються судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

У відповідності до ст. 30 Конституції України (ОСОБА_3 Права , свободи та обовязки людини і громадянина) , не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

У відповідності до п.п.5, 10, 15 ст. 11 Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІУ " Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

У відповідності до ст. 41 Закону України № 606-ХІУ (Витрати виконавчого провадження )

1. Витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. 2. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом МіністрівУкраїни. 3. Кошти виконавчого провадження складаються з: 2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 3) стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; 4) інших надходжень, що не суперечать законодавству. 4. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби. 5. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

У відповідності до ст. 43 Закону № 606 ХІУ ( Розподіл стягнутих з боржника грошових сум):1. Розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

2. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється по мірі їх стягнення. 3. Сума, що залишилася після сплати штрафів, повертається боржнику.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Закону № 606-ХІУ (Звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб): 1. Державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. 2. Після надходження від зазначених осіб відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. У разі якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає державному виконавцю в його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку.

У відповідності до п.4.8 Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 607/56/5 від 25.06.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 червня 2002 року за № 541/6829, за час зберігання транспортного засобу боржника на спеціальних майданчиках чи стоянках посадова особа Державтоінспекції складає кошторис витрат і подає його до органу державної виконавчої служби, який ініціював затримання транспортного засобу. Орган державної виконавчої служби компенсує Державтоінспекції витрати на зберігання транспортного засобу боржника за рахунок коштів виконавчого провадження з подальшим віднесенням їх до витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до Угоди про співробітництво та організацію взаємовідносин від 01.02.2013 року між УДАІ ГУМВС України у Львівській області та ДП «Львів-Інформ-Ресурс» останнє наділене повноваженнями складання та подання органу ДВС кошторису витрат за зберігання транспортного засобу та отримання від органу ДВС грошової компенсації за зберігання.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у Шевченківському відділі ДВС ЛМУЮ перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №46784311 з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Львівобленерго» в сумі 6576,66 грн. та держави на суму 510 грн, загальною сумою 6576,66 грн. (а.с.6-7).

В процесі виконання вищезгаданого виконавчого провадження працівниками органів ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області на виконання постанови державного виконавця № ВП 41938663 від 12.06.2014 року про розшук майна боржника, було затримано та доставлено на спецмайданчик транспортний засіб марки ВАЗ 2101, тип ТЗ- легковий седан В, д.н.з ВС 8540 АС, що належить боржнику ОСОБА_2. Даний транспортний засіб станом на сьогоднішній день зберігається за адресою: м.Львів, вул. Конюшинна, (13) 15, що являється територією ДП Львів-Інформ-Ресурси.

Судом встановлено, що начальник Шевченківського ВДВС ЛМУЮ 03.03.2015 року та 19.03.2015 року звертався до ДП МВСУ Львів-Інформ-Ресурси з вимогою видачі державному виконавцю транспортний засіб марки ВАЗ 2101, тип ТЗ- легковий седан В, д.н.з ВС 8540 АС, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.11, 13-14).

Відповідно до листа ДП МВСУ Львів-Інформ-Ресурси від 24.03.2015 року вбачається, що після компенсації витрат на зберігання автомобіля в розмірі 1608,00 грн. автомобіль у будь-який зручний для державного виконавця час буде наданий для подальшого виконання виконавчого провадження. А також розяснено право державного виконавця здійснювати безперешкодний доступ до арештованого автомобіля для проведення дій, що п овязанні з підготовкою транспортного засобу до подальшої реалізації (а.с.15).

Згідно актів державного виконавця від 16.03.2015 року та 24.03.2015 року (а.с.12,16) вбачається відмова ДП МВСУ Львів-Інформ-Ресурси у видачі транспортного засобу у звязку з несплатою послуг за зберігання транспорту (а.с.12,16).

У ДП "Львів-Інформ-Ресурси" , яке є в системі Міністерства внутрішніх справ, знаходиться на тимчасовому зберіганні транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2101, тип ТЗ- легковий седан В, д.н.з ВС 8540 АС, що належить боржнику ОСОБА_2.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ДП "Львів-Інформ-Ресурси" чинить перешкоди державному виконавцю у проникненні на територію підприємства та складанні акту опису та арешту майна , належного боржнику ОСОБА_2, державним виконавцем не надано. Таким чином, за наявності реальної можливості безперешкодного входження державного виконавця на територію ДП "Львів-Інформ-Ресурси, підстав для звернення з поданням до суду про примусове проникнення державного виконавця на територію спецмайданчика не було.

Відтак, правовідносини між Шевченківським ВДВС і ДП "Львів-Інформ-Ресурси" мали місце не площині чинення останнім перешкод державному виконавцю у входженні на територію спецмайданчика , а - в площині обґрунтованої відмови ДП "Львів-Інформ-Ресурси" видати Шевченківському ВДВС ЛМУЮ транспортний засіб, належний боржнику ОСОБА_2, внаслідок відмови Шевченківського ВДВС ЛМУЮ компенсувати Державному підприємству "Львів-Інформ-Ресурси" витрати на зберігання транспортного засобу боржника за рахунок коштів виконавчого провадження.

Зважаючи на вищенаведене, посилання заявника в обґрунтування подання на положення ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якими витрати, повязані з розшуком транспортних засобів боржника стягуються з боржника за ухвалою суду, суд вважає неспроможними у звязку з тим, що звернення з поданням було викликано не в звязку з відмовою ДП "Львів-Інформ-Ресурси" видати транспортний засіб боржника із-за несплати витрат, пов"язаних з розшуком транспортного засобу, а - викликано відмовою ДП "Львів-Інформ-Ресурси" видати Шевченківському ВДВС транспортний засіб , із-за необґрунтованої відмови останнього оплатити Державному підприємству "Львів-Інформ-Ресурси" витрати на зберігання транспортного засобу боржника за рахунок коштів виконавчого провадження, зокрема за рахунок стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, як це встановлено п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України " Про виконавче провадження".

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що підстави для задоволення подання у справі відсутні, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Конституцією України, ст. 376 ЦПК України, Законом України „Про виконавче провадження, Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 607/56/5 від 25.06.2002 року, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1М про примусове проникнення на територію ДП МВС України "Львів-Інформ-Ресурси" за адресою: м.Львів, вул. Конюшинна, (13) 15 для проведення опису, арешту та вилучення майна боржника ОСОБА_2, а саме: транспортного засобу ВАЗ 2101, тип ТЗ легковий седан В, д.н.з ВС 8540 АС - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Галайко Н.М.