Провадження № 22-ц/780/4647/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 28.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка А.С.,

При секретарі - Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_2, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Експрес 1», Моторно (транспортне) страхове бюро України, про застосування наслідків недійсного правочину, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ПрАТ «Київський страховий дім», треті особи: ТОВ «Київ Експрес 1», МТСБУ про застосування наслідків недійсного правочину.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС номер 8836621, згідно якого, застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1.

02.06.2015 року ПП «Тандем» на адресу заявника було подано заяву про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для страхового відшкодування, окрім того, 04.06.2015 року аналогічна заява була надіслана позивачу від відповідача ОСОБА_2

Згідно поданої відповідачем зави, позивача, було повідомлено про те, що 31.05.2015 року в м. Києві по вул. Кайсарова трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_2, що належить ПП «Тандем», яким керував ОСОБА_4

Звернувшись до МТСБУ в процесі страхового розслідування, позивачем було зясовано, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Богдан», д.н.з АІ 1299 ВМ на дату дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» у відповідності до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серія АС №6991925.

06.10.2014 року позивачем було надіслано потерпілому листа, згідно якого, у виплаті страхового відшкодування відмовлено у звязку із тим, що поліс №АС/883621 від 21.01.2014 року є нікчемним, через що було запропоновано останньому, звернутись до ПрАТ «Київський страховий дім» для виплати страхового відшкодування.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2015 року, позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило, скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2015 року, ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначило, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2015 року є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2015 року, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії довіреності № 3539 від 18.10.2013 року, ОСОБА_2 уповноважив експлуатувати безоплатно у своїх інтересах ОСОБА_5, належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САТ 364286, виданий органом ДАІ 8005, 08.10.2013 року автомобілем марки «Богдан» А-09202, 2007 року випуску.

ОСОБА_5 на підставі вищевказаної довіреності, користуючись правом передоручення, уповноважила ТОВ «Київ-Експрес-1» експлуатувати безоплатно в своїх інтересах вищевказаний автомобіль марки «Богдан».

З копії полісу №АС/8836621 вбачається, що 22.01.2014 року між позивачемта ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого, була застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1.

В ст. 1 Закону України "Про страхування" вказано, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов'язковим. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Страхове зобов'язання може виникати з договору або з інших підстав, які передбачені законом.

Згідно ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В ст. 982 ЦК України вказано, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Статтею 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.05.2014 року в м. Києві по вул.Кайсарова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_3, який належить ПП «Тандем».

Відповідно до постанови Соломянського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року, ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

02.06.2014 року ПП «Тандем» було подано заяву (повідомлення) за вх.№ЦВ -9851, якою останнє повідомило позивача про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування.

Разом з тим, із копії заяви за вх.№9517 від 04.06.2014 року вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 також було направлено на адресу позивача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування.

Як стверджував представник позивача, цивільно-правова відповідальність відповідача на дату дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обовязкового страхування серії АС №6991925, а тому на підставі п.17.3. ст. 17 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до договору обовязкового страхування серія АС №8836621 від 22.01.2014 року слід застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

З матеріалів справи також вбачається, що 04.06.2014 року ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернулась до ПрАТ «Київський страховий дім» із запитом №5033 щодо надання інформації стосовно полісу №АС/6991925 (вхід.№431 від 10.06.2014 року).

Згідно листа вих. №798 від 25.07.2014 року, ПрАТ «Київський страховий дім» повідомило ПАТ «Українська-охоронна страхова компанія», що цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Богдан» д.н.з. НОМЕР_4 у ПрАТ «Київський страховий дім» станом на 31.05.2014 року застрахована не була, оскільки договір ОСЦПВВНТЗ №АС/6991925 від 21.10.2013 року виписаний на ТОВ «Київ-Експрес-1», був розірваний 02.04.2014 року на підставі листа ТОВ «Київ-Експрес-1», вих. №22-1 від 02.04.2014 року, окрім того, ПрАТ «Київський страховий дім» повідомлення /заяви та документи по даній події не отримувало.

Враховуючи те, що договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6991925, укладений між ПрАТ «Київський страховий дім» та ТОВ «Київ-Експрес-1» (строком дії з 21.10.2013 року до 20.10.2014 року) - 02.04.2014 року був розірваний за заявою страхувальника, тобто, станом на дату вчинення ДТП 31.05.2014 року діяв лише поліс №АС/6991925 від 21.10.2013 року, виданий позивачем, Києво-Святошинський районний суд Київської області прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для застосування наслідків недійсності правочину.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 2 ст. 998 ЦК України визначені додаткові підстави для визнання недійсним договору страхування.

За змістом цієї норми, договір страхування визнається судом недійсним, якщо: його укладено після настання страхового випадку, об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи викладене, висновок Києво-Святошинський районний суду Київської області про відмову ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в задоволенні позову є правильним.

Так як Києво-Святошинський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» необхідно відхилити, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: