АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7551/15 Справа № 175/1623/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А. М. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального закладу «Підгородненський навчально-виховний комплекс №1»

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року по справі за позовом Комунального закладу «Підгородненський навчально-виховний комплекс №1» до ОСОБА_3, яка діє в особистих інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, Підгородненської міської ради, треті особи - Орган опіки та піклування Підгородненської міської ради, Дніпропетровська районна рада, про розірвання договору найму та виселення, скасування рішення та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс №1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в особистих інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, Підгородненської міської ради, треті особи - Орган опіки та піклування Підгородненської міської ради, Дніпропетровська районна рада, про розірвання договору найму та виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 13 травня 1992 року ОСОБА_3, як вчитель початкових класів Підгородненської міської середньої загальноосвітньої школи № 1, вселилась та зареєструвалась у кімнаті АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі позивача. При цьому, ордер ОСОБА_3 не видавався та договір найму на його підставі не укладався. З 15 серпня 1993 року відповідачку було звільнено з посади вчителя, з цього часу ОСОБА_3 в даному навчальному закладі не працювала. 01 липня 2003 року між Підгородненською середньою школою № 1, правонаступником якої є Підгородненський навчально- виховний комплекс № 1, та ОСОБА_3 було укладено договір найму житла - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивачем було направлено до ОСОБА_3 лист про звільнення орендованого приміщення, на який відповідачка відповіді не надала. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив суд розірвати догорів найму та виселити ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина з вказаної квартири. Також, згідно уточнених позовних вимог, позивач просив суд припинити право власності ОСОБА_3 на дану квартиру, скасувати рішення Підгородненської міської ради в частині надання дозволу на приватизацію житлового приміщення, посилаючись на те, що Підгородненською міською радою були перевищені повноваження.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог КЗ «Підгородненський навчально - виховний комплекс №1» про розірвання договору найму та виселення - відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс №1» про скасування рішення та припинення права власності - відмовлено .

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року не оскаржене особами, які брали участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2003 року між Підгородненською середньою школою № 1 та ОСОБА_3 було укладено договір найму житла - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до наказу Дніпропетровської районної державної адміністрації № 02 від 02 січня 2013 року, назву Комунального закладу Підгородненської СЗШ № 1 змінено на Комунальний заклад «Підгородненський навчально-виховний комплекс № 1».

Згідно п.п. 2.2.3 п. 2 зазначеного договору, ОСОБА_3 зобов'язана щомісячно проводити оплату комунальних послуг.

Листом Підгородненського виховного комплексу від 22 березня 2013 року (а.с. 30-31), відповідачку ОСОБА_3 було повідомлено про відсутність у останньої переважного права на пролонгацію договору найму житла на новий термін, оскільки вона не виконує обов'язки за договором належним чином та не належить до педагогічних працівників, які забезпечується житлом, що є на балансі КЗ «Підгородненський НВК № 1». Проте, доказів щодо отримання цього листа відповідачкою ОСОБА_3 та обізнаності останньої з вимогами звільнення займаного приміщення позивачем суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

У відповідністі до п. 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року, передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Судом встановлено, що у відповідності до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян з метою приватизації трикімнатної квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_3 надала до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району, зокрема, копію договору найму від 01 липня 2003 року та копію листа КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс № 1» № 177 від 23 квітня 2013 року, згідно якого адміністрація даного комунального закладу не заперечує проти приватизації ОСОБА_3 займаної житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 при дотриманні норм чинного законодавства.

Судом не були прийняті до уваги доводи директора КЗ «Підгородненський навчально - виховний комплекс № 1» про те, що вищезазначену відповідь вона надала під впливом тиску, оскільки дані обставини не були підтверджені жодним судовим рішенням або іншими належними та достовірними доказами.

Згідно рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року (а.с. 62), ОСОБА_3, неповнолітньому ОСОБА_4 надано погодження на приватизацію трикімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 37,2 кв. м., загальною площею 50,7 кв. м.

Посилання позивача щодо недотримання вимог п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян в процесі приватизації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, суд визнав необґрунтованими, оскільки цією нормою передбачається надання органу приватизації або копії ордеру про надання жилої площі, або копії договору найму жилої площі у гуртожитку. Відповідачкою ОСОБА_3 було надано Підгородненській міській раді копію договору найму, який на час приватизації не був розірваний або визнаний недійсним, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що в процесі приватизації квартири були дотримані вимоги п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

Передача квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках кімнат у комунальних квартирах у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитках, кімнату в комунальній квартирі, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1 від 29 травня 2013 року (а.с. 63) та копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_2 та НОМЕР_3 від 19 травня 2014 року (а.с.64,65), квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, на момент подання позовної заяви належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Врахувавши ці обставини та докази у справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог про розірвання договору найму та виселення ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина зі спірної квартири, а також про відсутність будь-яких законних підстав для припинення права приватної власності на це нерухоме майно та скасування рішення Підгородненської міської ради від 26 квітня 2014 року в частині надання дозволу на приватизацію житлового приміщення, прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що Підгородненська міська рада прийняла рішення про приватизацію спірної квартири з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням своїх повноважень, - не можуть бути прийняті до уваги та зводяться до особистого тлумачення позивачем норм матеріального права.

Як встановлено судом, житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться в управлінні відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації та на балансі КЗ «Підгородненський НВК № 1». Підгородненська міська рада в даному випадку виступає як орган приватизації. Погодження про приватизацію спірної квартири було надано директором КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс № 1» ОСОБА_5

Крім того, згідно відповіді відділу освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації (а.с. 115), останній надавав розпорядження ОСОБА_5, директору КЗ «Підгородненський навчально-виховний комплекс № 1», щодо надання згоди на приватизацію спірної квартири відповідачкою ОСОБА_3 Таким чином, рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року про приватизацію спірної квартири було прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства.

Проведення приватизації спірного житла міською радою не суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Також позивач та третя особа -Дніпропетровська районна рада не надали доказів того, що житловий будинок не є власністю територіальної громади, а міська рада позбавлена повноважень щодо проведення приватизації житла.

Інші доводи позивача про неповне з'ясування судом обставини справи, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст. 309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Підгородненський навчально-виховний комплекс №1» відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із цього часу.

Судді: