Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/1208/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Рачкелюк Ю. В.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

20.05.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М, Суржика М.М.,

при секретарі - Кравченко Я.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Долинського районного споживчого товариства про виплату частини недоотриманої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Долинського районного споживчого товариства про виплату частини недоотриманої заробітної плати, компенсації втрат грошових доходів.

Ухвалою суду від 22 січня 2014 року справу на підставі п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України передано на розгляд до Новгородківського районного суду Кіровоградської області (т.1, а.с.96, 129).

Після неодноразового уточнення позовних вимог, позивач просила суд стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату, а саме утриману на сплату членських профспілкових внесків з урахуванням індексу інфляції в сумі 262 грн.18 коп., середній заробіток за затримку виплати належних їй сум станом на 01 травня 2015 року в сумі 63 504 грн., упущену вигоду в сумі 21 059 грн. (т.1, а.с.161-166). Пізніше збільшила розмір позовних вимог і просила суд зобов'язати відповідача виплатити їй недоплачену частину заробітної плати за час вимушеного прогулу з 04 вересня 1997 року по 17 червня 1998 року з урахуванням індексації внаслідок інфляції за період з 17 червня 1998 року по 01 січня 2015 року в сумі 95 грн.50 коп., стягнути з відповідача на її користь недоотриману заробітну плату, утриману на сплату членських профспілкових внесків з урахуванням індексу інфляції в розмірі 295 грн.50 коп., компенсацію втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати станом на 01 січня 2015 року в загальній сумі 1626 грн.70 коп. (т.2, а.с.29).

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено (т.2, а. с.61-72).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення її позову (т.1, а.с.75-82).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача, належним чином під розписку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 1998 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 поновлено на роботі на посаді бухгалтера по розрахунках Долинського районного споживчого товариства. Стягнуто з відповідача на її користь 733 грн. 09 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2012 року, встановлено, що вказане рішення суду від 17 червня 1998 року виконано повністю. При виконанні рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача 733 грн.09 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Долинським РСТ було проведено нарахування заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 733 грн. 09 коп. та утримано з цієї суми 29 грн. податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Як свідчить зміст позовних вимог, розрахунок, наданий позивачем, свої вимоги щодо стягнення з відповідача недоплаченої частини заробітної плати за час вимушеного прогулу з 04 вересня 1997 року по 17 червня 1998 року з урахуванням індексації внаслідок інфляції за період з 17 червня 1998 року по 01 січня 2015 року в сумі 95 грн. 50 коп., та вимоги щодо стягнення компенсації за недоплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 17 червня 1998 року по 01 січня 2015 року позивач обґрунтовувала незаконним утриманням відповідачем з її заробітної плати 29 грн. податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Долинського районного споживчого товариства про стягнення незаконно утриманих грошових коштів із заробітної плати, яке набрало законної сили, відмовлено у стягненні з відповідача на її користь 29 грн. утриманих на сплату податків, зборів та інших платежів, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі (т.1, а.с. 9-10).

Правовідносини щодо стягнення індексації та компенсації втрати частини доходів регулюються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (із змінами), а також Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв язку з порушенням строків їх виплати", Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 ( з урахуванням внесених змін згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 р. № 430).

Оскільки частина нарахованої працівникові заробітної плати, яка підлягає перерахуванню до бюджету у вигляді податку на доходи, зборів та інших обов язкових платежів, працівникові не належить до виплати, то висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача індексації та компенсації за недоплачену заробітну плату (утриманого податку), є безпідставними, такими, що не грунтуються на законі, є правильним і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача недоотриманої заробітної плати, а саме незаконно утриманих коштів в період з 14 серпня 2007 року по 02 вересня 2009 року на сплату профспілкових членських внесків, позивач обґрунтовувала тим, що вона не була членом профспілкової організації та заяву про відрахування внесків із заробітної плати не подавала.

Згідно ч.3 ст. 249 КЗпПУ за наявності письмових заяв працівників, які є членами професійної спілки, власник або уповноважений ним орган щомісяця безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок професійної спілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в строки, визначені цим договором чи угодою. Власник або уповноважений ним орган не вправі затримувати перерахування зазначених коштів.

Відповідно до ст. 42 Закону "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" при наявності письмових заяв працівників, роботодавець щомісяця безкоштовно перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески із заробітної плати працівників відповідно до укладеного договору в строки, визначені цим договором. Роботодавець не вправі затримувати перерахування зазначених коштів. Працівник вправі у будь-який час відкликати згадану письмову заяву. Це позбавляє власника права утримувати профспілкові внески із заробітку працівника.

Згідно довідки Долинського РСТ за № 81 від 21 серпня 2014 року за період з 14 серпня 2007 року по 02 вересня 2009 року із заробітної плати ОСОБА_3 було утримано 128 грн.38 коп. (т.1,а.с.218) .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, секретар Долинської РСТ та ОСОБА_5 - головний бухгалтер товариства, підтвердили, що кошти на сплату профспілкових членських внесків утримувались за заявою ОСОБА_3, члена профспілкової організації. ОСОБА_3 в період 2007 -2009 роки працювала на посаді бухгалтера по розрахунках, вела безпосередньо рахунок 631, на якому обліковувались профспілкові внески, претензій під час роботи щодо відрахування цих внесків не було.

Свідок ОСОБА_6 - голова профспілкової організації пояснила, що ОСОБА_3 в період роботи у товаристві була членом профспілкової організації. Безготівкове утримання профспілкових членських внесків здійснювалось за заявою ОСОБА_3. З заявою про припинення відрахувань із заробітної плати профспілкових внесків позивач не зверталась.

Відповідно до Рекомендацій щодо порядку сплати та обліку членських профспілкових внесків, затверджених Президією Федерації Професійних спілок України 21 вересня 2006 року П-6-15, безготівкова сплата щомісячних членських профспілкових внесків проводиться за письмовою заявою члена профспілки роботодавцю, яка зберігається в справах бухгалтерії роботодавця (копія заяви - в профкомі) протягом усього періоду перебування працівника на обліку в первинній профспілковій організації цього підприємства та протягом 3 років після вибуття з неї. Внески утримуються при нарахуванні заробітної плати за місяць за основним місцем роботи п.4.3.).

Як свідчать матеріали справи і вказана обставина не заперечується позивачем, вона була звільнена з Долинської РСТ 02 вересня 2009 року (т.1, а.с.6-8).

Заперечуючи позовну вимогу про стягнення недоотриманої заробітної плати, утриманої на сплату профспілкових членських внесків, відповідач повідомив, що строки зберігання документів, а саме заяви позивача про безготівкове перерахування із її заробітної плати внесків до профспілкової організації, членом якої вона була, закінчились, тому надати документи не має можливості.

Відповідно до Рекомендацій з питань діловодства в первинній профспілковій організації (профспілковому комітеті), схвалених постійною комісією ОСОБА_10 Федерації профспілок України з питань організаційної роботи 15.11.2006 року, протокол № 1, встановлено рекомендовану форму номенклатури справ первинної профспілкової організації та примірну номенклатуру. Згідно неї заяви про прийняття в члени профспілки зберігаються 3 роки (ст. 1323), заяви членів профспілки про згоду на перерахування членських внесків бухгалтерією підприємства 3 роки після вибуття з первинної профспілкової організації (ст. 1330), облікові картки членів профспілки до зняття з обліку або один рік після зняття з обліку ( ст. 1329).

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оскільки строки зберігання документів, які мають значення для вирішення спору щодо незаконного утримання профспілкових внесків, закінчились, такі документи як повідомив відповідач, відсутні, суд правомірно прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які узгоджуються між собою та не спростовані в установленому законом порядку позивачем. Суд прийшов до обгрунтованого висновку про недоведеність вимог позивача про незаконність утримання профспілкових членських внесків та відсутність підстав для стягнення з відповідача недоотриманої заробітної плати, утриманої на сплату профспілкових внесків з урахуванням індексу інфляції в розмірі 295 грн.50 коп. та компенсації за недоотриману заробітну плату за період з 14 серпня 2007 року по 01 січня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та на законі.

Правильним є висновок суду про безпідставність вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку виплати належних позивачці сум та упущеної вигоди.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Кошти, які просила стягнути позивач як недоплачену заробітну плату, не належали їй до виплати, тому вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та упущеної вигоди, є безпідставними та необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд не задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, спростовуються ухвалою суду від 16 липня 2014 року, якою зобов'язано відповідача надати зазначені позивачем документи (т.1, а.с.201-201)..

Та обставина, що відповідач надав документи частково та повідомив про неможливість надати інші документи, не свідчить про порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи (т.1, а.с.218, 221).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував докази, надані позивачем, спростовуються змістом рішення суду.

Наданий позивачем до апеляційнї скарги протокол № 24 від 05 травня 1987 року засідання атестаційної комісії при Долинському райпо, в якому зазначено, що секретарем райпо була ОСОБА_7, а не свідок ОСОБА_4, не спростовує висновків суду, оскільки вимоги позивачем заявлені щодо утриманих членських внесків за період з 2007 по 2009 рік, тобто за той період, коли вказаний свідок працювала в товаристві і в той період, коли строк зберігання документів, на які свідок посилалась, ще не закінчився.

Не ґрунтуються на законі доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення інших справ, які розглядаються в порядку кримінального провадження по факту підробки документів по виплаті заробітної плати працівникам Долинського РСТ та по факту складання завідомо неправдивого документа посадовими особами ВДВС Долинського районного управління юстиції.

Відповідно до п.4 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно роз'яснень у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Як свідчать матеріали справи, за заявою ОСОБА_3 12 грудня 2012 року СВ Долинського РВ УМВС розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000103 за фактом підроблення книги з нарахування заробітної плати Долинського РСТ за 1998 рік за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с.212).

Також 23 січня 2013 року за заявою ОСОБА_3 СВ Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000120 за фактом кримінального правопорушення, ч.1 ст.366 КК України (а.с.213).

За повідомленням УМВС України в Кіровоградській області від 15.08.2014 року досудове розслідування триває.

Відомості про те, що вказані кримінальні справи перебувають на розгляді в суді, в матеріалах справи відсутні, не надані такі відомості і в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстави передбаченої п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України для зупинення провадження у справі до розгляду кримінальних справ.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: