Справа № 185/3443/15-ц
Провадження № 2/185/2197/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

за участю секретаря Заверуха О.А.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 33 818 грн., суму плати за користування позикою в розмірі 16689,60 грн., судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 19 червня 2013 року він уклав із ОСОБА_3 договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти в сумі 38 808 грн., з умовою їх повернення до 19 червня 2014 року. Договір укладено в простій письмовій формі. На підтвердження укладення вищезазначеного договору відповідачем була власноруч написана розписка про отримання ним коштів. На день подання позову до суду відповідач сплатив шість внесків 17.01.2014 року - 1180 грн., 03.03.2014 року 1100 грн., 18.03.2014 року 1400 грн., 30.04.2014 року 310 грн., 23.05.2014 року 300 грн., 15.09.2014 року 1000 грн., отже сума боргу за договором становить 33818 грн. Крім того, згідно п. 5.2 укладеного договору позики у разі не повернення грошей в строки, які вказані в договорі позичальник сплачує плату за користування грошима, яка складає 1% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Оскільки сума боргу так і залишається неповернутою відповідачем плата за користування грошима складає 16 689, 60 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про день та час слухання справи, причини неявки суду невідомі.

Суд, з урахуванням думки позивача, ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 19 червня 2013 року відповідач взяв в борг у позивача суму 38 808 грн., зобовязавшись повністю повернути позику згідно графіку рівними частками в термін до 19 червня 2014 року, що підтверджується договором позики та розпискою (а.с. 6, 7).

Згідно з п. 5.1 договору позики плата за користування позикою, при сплаті всіх платежів в строки, вказані в договорі не нараховується. Відповідно до п. 5.2 в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі позичальник сплачує плату за користування позикою, яка складає 1% в день від суми кожного несплаченого по договору платежу починаючи з дня, коли повинен був здійснений цей платіж згідно графіка п. 4.2 до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Після підписання договору відповідач сплатив шість внесків 17.01.2014 року - 1180 грн., 03.03.2014 року 1100 грн., 18.03.2014 року 1400 грн., 30.04.2014 року 310 грн., 23.05.2014 року 300 грн., 15.09.2014 року 1000 грн., сума боргу за договором становить 33818 грн. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, до теперішнього часу гроші відповідач не повернув, щомісячні платежі не сплачує.

Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Враховуючи що відповідачем до теперішнього часу сума боргу не повернута суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача борг позики в розмірі 33 818 грн.

Крім того, підлягає стягненню з відповідача сума передбачена п. 5.2 договору позики в розмірі 16 689, 60 грн., відповідно до розрахунку наданого позивачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже з відповідача необхідно стягнути судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 625, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212, 224, 225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 19 червня 2013 року в розмірі 33 818 (тридцять три тисячі вісімсот вісімнадцять) гривень 00 копійок, плату за користування грошима у розмірі 16 689 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят девять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 505 (пятсот пять) гривень 09 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4