Справа № 206/1373/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я,

за участю секретаря Бердиклічевої Т.Р,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики, суд -

в с т а н о в и в :

13 березня 2015р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що 6 квітня 2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 36500грн. та зобов'язалася повернути їх.

В цей же день між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено ще один договір позики. Відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 21280грн. та зобов'язалася повернути їх.

На неодноразові прохання позивача повернути грошові кошти за розписками від 06.04.2012р. відповідач ОСОБА_3 не відреагувала.

Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповідачем борг не повернуто, позивач просила стягнути із ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 57780грн, а також судовий збір у розмірі 577грн.80коп.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та обіцяла повертати кошти.

Вислухавши позивача, її представника та відповідача, дослідивши письмові докази які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити на таких підставах.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.

В судовому засіданні було встановлено, що 6 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем були укладені договори позики на суму 36500грн. та 21280грн. Всього по договорам позики відповідач ОСОБА_3 отримала від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 57780грн., про отримання яких написані розписки (а.с.4).

На неодноразові прохання позивача повернути борг відповідач не відреагувала(а.с.3).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Із ч. 1 ст. 1047 ЦК України вбачається, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

В силу ч. 1 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Із ч.1 ст.623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодовувати кредиторові завдані ним збитки.

В силу ч.1 ст.524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

У зв'язку із вищевикладеним, а також враховуючи той факт, що відповідачем зобов'язання перед позивачем не виконано, жодної суми грошових коштів відповідачем сплачено не було, а також приймаючи до уваги, що грошові кошти надані позивачем у борг відповідачу та не повернуті останнім вчасно, можуть вплинути на фінансовий стан позивача та його життєдіяльність, суд вважає вимоги обґрунтованими та позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи обставини та результат вирішення справи, в силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 577грн. 80коп. покласти на відповідача.

Керуючись ст.16, ч.1 ст.207, ст.524, ст.533, ст.536, ст.611, ч.1 ст.612, ст.623, ст.1048 ЦК України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) грошові кошти в сумі 57780 (п'ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят) грн, а також повернути судовий збір ОСОБА_1 у розмірі 577грн. 80коп, а всього стягнути на її користь 58357грн.80коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Самарський районний суд м.Дніпропетровська в Апеляційний суд Дніпропетровської області.

С У Д Д Я: Г.Я. Маймур