Р І Ш Е Н Н Я№ 127/25523/15-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

при секретарі Чорній Т.П.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів:

ОСОБА_2 обласної державної адміністрації - ОСОБА_3,

управління ВД ФССНВ у Вінницькій області - ОСОБА_4,

відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці - ОСОБА_5,

ОСОБА_2 спеціалізованого колективного підприємства №26 - ОСОБА_6,

поркурора прокуратури Вінницької області - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вінницькій області, Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Вінниці, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України, ОСОБА_2 спеціалізованого колективного підприємства №26, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, за участі Прокуратури Вінницької області, про зобовязання забезпечити санаторним лікуванням на 45 діб, відшкодування моральної шкоди, канцелярських та поштових витрат,

в с т а н о в и в:

06.11.2015 р. до суду надійшов позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, управління ВД ФССНВ у Вінницькій області, відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України, ОСОБА_2 спеціалізованого колективного підприємства №26, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, за участі Прокуратури Вінницької області, про зобовязання забезпечити санаторним лікуванням на 45 діб, відшкодування моральної шкоди, канцелярських та поштових витрат, мотивуючи його тим, що по вині ОСОБА_2 СКП-26 він отримав тяжку виробничу травму, внаслідок якої є інвалідом першої групи довічно. Він потребує щорічного санаторного лікування в санаторії ім. Бурденко в м. Саки або санаторії «Борисфен» в м. Очаків. В 2001 р. ФССНВ України було незаконно привласнено його облікову документацію. В 2015 р. відповідачі не забезпечили йому санаторне лікування на 45 діб у санаторії "Борисфен" м. Очаків за 2015 рік. Дії відповідачів є державним садизмом, дискримінацією та геноцидом. Внаслідок незабезпечення його санаторним лікувнням відповідачі спричинили йому моральну шкоду, яку він оцінює у 16536,00 грн., яка полягає у тому, що він знаходиться у постійному нервовому стресі та напруженні, порушився його нормальний спосіб життя, погіршився стан здоровя. Просить зобовязати відповідачів забезпечити його до жовтня 2015 р. санаторним лікуванням за 2015 р. тривалістю 45 діб у санаторії «Борисфен» м. Очаків або у санаторії ім. Бурденка, визнати державний садизм, дискримінацію, геноцид щодо нього, заборонити вчиняти такі дії, стягнути з відповідачів у відшкодування моральної шкоди 16536,00 грн., витрати на канцелярські та поштові затрати, зобовязати відповідачів доставити його в 2015 р. в санаторій на лікування і назад автомобільним транспортом. (а.с. 1-4, 73)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав за обставин, викладених у позовній заяві, просить його задоволити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 обласної державної адміністрації ОСОБА_3,

управління ВД ФССНВ у Вінницькій області ОСОБА_4, ОСОБА_2 спеціалізованого колективного підприємства №26 ОСОБА_6 та прокурор Прокуратури Вінницької області Побережна-Войтенко О.М позов не визнали, вважають його необгрунтованим, безпідставним, просять у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці ОСОБА_5 позов не визнав, суду пояснив, що відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці готове забезпечити позивача усім необхідним згідно чинного законодавства, але не може це здійснити через небажання сторони позивача отримати соціальне забезпечення. Інвалідні візки, інші речі, грошові виплати (на рахунку позивача понад 400 тисяч гривень неотриманих виплат) позивач не отримує, двері його помешкання ніхто не відчиняє, поштову кореспонденцію він не отримує. Відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці зараз готове передати путівку на санаторне лікування позивача на 45 діб у санаторії "Борисфен" м. Очаків за 2015 рік з вирішенням питання транспортування ОСОБА_8 до санаторію згідно чинного законодавства, але представник позивача не бажає її отримати.

Представник відповідача ВД ФССНВ України в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2015 р. у цивільній справі №127/14840/15-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, управління ВД ФССНВ у Вінницькій області, відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці, ОСОБА_2 спеціалізованого колективного підприємства №26, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, прокурора Вінницької області, про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, зобов"язання вчинити дії, яке набрало законної сили 05.10.2015 р. згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області, встановлено наступні обставини. (а.с. 46-48, 49-50)

Позивач ОСОБА_8 є інвалідом першої групи безстроково, втрата працездатності - 100%.

Згідно акту №463 від 02.07.2001 р. особова справа ОСОБА_8 була передана страховику. Згідно протоколу №3 від 22.06.2001 р. відділенням ВД ФССНВ у м. Вінниці була прийнята особова справа ОСОБА_8 правомірно.

Правові відносини соціального забезпечення існують між позивачем та відділенням ВД ФССНВ України у м. Вінниці, а не з іншими відповідачами.

Позивач ігнорує дії відділення ВД ФССНВ у м. Вінниці, не бажає отримувати належні йому страхові виплати, інвалідні візки, протипролежневі засоби, білизну, тощо. ОСОБА_8 не йде на контакт з працівниками фонду, не відчиняє дверей квартири для вручення йому речей.

Посилання позивача на держаний садизм, геноцид, дискримінацію його як інваліда праці безпідставні, оскільки позивач не бажає отримувати соціальні виплати та соціальні послуги від встановленого законодавством органу відділенням ВД ФССНВ України у м. Вінниці, а вимагає надання соціального забезпечення іншими органами, надання соціального забезпечення якими не передбачено законодавством. (а.с. 46-48, 49-50)

Судом встановлено у даній справі, що в судовому засіданні представник відповідача відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці ОСОБА_5 намагався передати представнику позивача путівку для позивача в санаторій «Борисфен», терміном на 45 діб (копія якої - на а.с. 112-113), але представник позивача ОСОБА_1 відмовився її отримати, посилаючись на відсутність у нього таких повноважень.

Згідно п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Вимоги позивача до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, управління ВД ФССНВ у Вінницькій області, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України, ОСОБА_2 спеціалізованого колективного підприємства №26 безпідставні, оскільки з ними в правовідносинах соціального забезпечення позивач не перебуває.

Посилання позивача на держаний садизм, геноцид, дискримінацію його як інваліда праці безпідставні, позивач сам не бажає отримувати соціальні виплати та соціальні послуги від встановленого законодавством органу відділення ВД ФССНВ України у м. Вінниці, а вимагає надання зазначеного забезпечення іншими органами, що не передбачено законодавством.

Суду не доведено спричинення позивачу моральної шкоди відповідачами, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо відшкодування канцелярських та поштових витрат, оскільки суду не доведено, з чим пов"язані витрати за квитанціями і фіскальними чеками, що на а.с. 117-126.

Враховуючи те, що позивач зазначив у позовній заяві про слухання справи у його відсутність через неможливість за станом здоров"я з"явитись до суду, і йому не відомо про можливість отримання путівки на санаторне лікування за 2015 р., суд вважає необхідним зобов"язати відповідача - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Вінниці забезпечити позивача ОСОБА_8 санаторним лікуванням на 45 діб у санаторії "Борисфен" м. Очаків за 2015 рік з вирішенням питання транспортування ОСОБА_8 (особи з інвалідністю першої групи) до санаторію згідно чинного законодавства, тобто, позов задоволити частково.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Вінниці на користь держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України,

Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування»,

ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Зобов"язати Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Вінниці забезпечити ОСОБА_8 санаторним лікуванням на 45 діб у санаторії "Борисфен" м. Очаків за 2015 рік з вирішенням питання транспортування ОСОБА_8 (особи з інвалідністю першої групи) до санаторію згідно чинного законодавства.

В решті позову (визнання державного садизму, дискримінації, геноциду щодо позивача, відшкодування моральної шкоди в розмірі 16536,00 грн., відшкодування канцелярських та поштових витрат) і щодо решти відповідачів відмовити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Вінниці на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Венгрин