Справа № 162/1380/15-ц
Провадження № 2/162/242/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березичівської сільської ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку успадкування,

встановив:

У суд з позовною заявою звернулася ОСОБА_1. Просить визнати за нею право власності в порядку успадкування на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за заповітом є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого ОСОБА_1 не може оформити своїх прав. За таких обставин змушена звернутись до суду.

На призначену дату попереднього судового засідання сторони не з'явились. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності їх представника.

На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 130, 174, 197, 208, 209, 213 215 ЦПК, на підставі статей 328, 346, 392, 1268 ЦК суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_1 визнати власником нерухомого майна в порядку успадкування по смерті ОСОБА_2, яке згідно даних технічного паспорта приватного підприємства Сатар від 20 серпня 2015 року розташоване по АДРЕСА_1, а саме: житлового будинку А-1, прибудови а, погреба Б-1, колодязя В, вбиральні Г.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення оскаржуваного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук