АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/617/2015р. Головуючий в І інстанції Решетов В.В.
Категорія:53 Доповідач - Радченко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 25 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченка А.Г.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» (далі за текстом ТОВ «Херсонавтотранс») звернулося до суду з вказаним позовом зазначаючи, що з 29.04.2013 року ОСОБА_1 перебувала на посаді провідного бухгалтера товариства. Наказом №89 від 02.07.2014 року по ТОВ «Херсонавтотранс» було створено комісію та проведено інвентаризацію каси (грошових коштів). В результаті проведеної інвентаризації грошових коштів комісією виявлено нестачу у касі ТОВ «Херсонавтотранс» грошових коштів у сумі - 25 310,81 грн. Посилаючись на те, що з відповідачкою було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, добровільно відшкодувати шкоду вона відмовляється, просили стягнути шкоду, яку заподіяно підприємству, в сумі 25 310,81 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Херсонавтотранс» матеріальну шкоду, завдану нею під час виконання трудових обов'язків, у розмірі 25310,81 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду ТОВ «Херсонавтотранс» просило апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанцій виходив з того, що з вини ОСОБА_1, яка перебувала з позивачем у трудових відносинах і з якою було укладено письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, позивачу було завдано матеріальні збитки у сумі 25 310,81 грн, які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу №66-к від 26.04.2013 року ОСОБА_1 переведено на посаду провідного бухгалтера ТОВ «Херсонавтотранс» тимчасово з 29.04.2013 року до 10.07.2013 року включно з укладанням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.7). Наказом №305-к від 12.11.2013 року ОСОБА_1 продовжено період виконання обов'язків провідного бухгалтера ТОВ «Херсонавтотранс» з 28.11.2013 року до 14.09.2016 року включно (а.с.8).

Відповідно до наказу №89 від 02.07.2014 року про проведення інвентаризації каси ТОВ «Херсонавтотранс» (а.с.12), здійснено інвентаризацію каси підприємства станом на 02.07.2014 року. Та із акту інвентаризації наявності грошових коштів на 02.07.2014 року, підписаного головою, членами комісії, та ОСОБА_1, вбачається, що наявні грошові кошти - 750,00 гривень, за звітними даними - 26060,81 гривень. В результаті чого інвентаризацією виявлено недостачу у сумі 25310,81 гривень (а.с.13).

Із акту від 30.07.2014 року, складеного провідним інженером служби безпеки ТОВ «Херсонавтотранс» у присутності заступника генерального директора-начальника служби безпеки, головного бухгалтера, провідного юрисконсульта ТОВ «Херсонавтотранс», вбачається, що було запропоновано провідному бухгалтеру ОСОБА_1 надати пояснення про виявлений 02.07.2014 року факт нестачі грошей у касі. Однак ОСОБА_1 відмовилася від дачі письмових пояснень, зазначивши, що погано себе почуває і не може у повному обсязі надати пояснення з даного питання (а.с.14).

Відповідно до п.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Статтею 135-1 КЗпП встановлено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 р. № 447/24 (далі - Перелік №447/24), який не підлягає розширеному тлумаченню.

В Пленумі Верховного Суду України в п.8 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 р. № 14 роз'яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Згідно посадової інструкції на провідного бухгалтера ТОВ «Херсонавтотранс», затвердженої генеральним директором ТОВ «Херсонавтотранс» 10.01.2011 року, на провідного бухгалтера покладено задачі та обов'язки: проводити прийом грошових коштів по прибутковому касовому ордеру, підписаного головним бухгалтером, видачу готівки проводити по видатковому касовому ордеру; здійснювати операції, пов'язані з прийомом і видачею наявних коштів через касу підприємства і цінних паперів з обов'язковим дотриманням правил, що забезпечують їх цілісність; щоденне ведення обліку грошових коштів на рахунках банків і в касі ТОВ «Херсонавтотранс», надання звітів по касам на 9 годину кожного дня тощо (а.с.9-10).

26.04.2014 року між ТОВ «Херсонавтотранс» та ОСОБА_1 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого провідний бухгалтер бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому підприємством, установою, організацією матеріальних цінностей. Також вказаним договором визначено, що у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей визначення розміру збитку, заподіяного підприємству, установі, організації, і його відшкодування здійснюються відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.11).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінюючи встановлені у справі обставини, на які позивач посилався, як на підставу для задоволення своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідачки, відносно того, що укладений з нею договір про повну матеріальну відповідальність є незаконним, оскільки посада бухгалтера не входить в перелік посад і робіт з якими укладається договір про повну матеріальну відповідальність, колегією суддів до уваги не приймаються зважаючи на те, що відповідачка виконувала роботи, безпосередньо пов'язані із прийомом грошових коштів по прибутковому касовому ордеру, здійснювала операції, пов'язані з прийомом і видачею наявних коштів через касу підприємства і цінних паперів тощо, даний перелік робіт передбачений вищезазначеним Переліком №447/24, а тому відповідно до вимог ст.1351 КЗпП України з нею укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Також колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 змусили заднім числом підписати договір про повну матеріальну відповідальність, оскільки жодних доказів на підтвердження даного факту апелянтом суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: