Справа № 209/4227/15-ц
Провадження № 2/209/1798/15
17 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Решетник Т.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом, в якому просить: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 71,3 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на підставі права власності, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0310/0707/71-180 від 06.07.2007 року у розмірі 1403304,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом 628676,52 грн.; заборгованість за відсотками 367646,42 грн.; заборгованість за пенею 406981,79 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна; стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 3654,00 грн.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно п.3.1.1 Кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за попередній місяць, нарахованих, відповідно до п.3.2 цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 344,00 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін «20» числа кожного місяця. Проценти за користування кредитом, у разі їх несплати, вважаються простроченими з дня, наступного за днем, визначеним в абзаці першому цього підпункту 3.1 цього Договору.
Згідно п. 3.8. Кредитного договору при порушенні термінів здійснення ануїтетних платежів, встановлений п.п.3.1.1. п.3.1 цього Договору, внаслідок чого виникла заборгованість з погашення кредиту, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього Договору.
Відповідно до п.8.1 Кредитного договору, за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим Договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу. При розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається - 360 (триста шістдесят).
В частині надання кредитних коштів, АКБ «ТАС-Комерцбанк» свої зобовязання виконав.
З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ "Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу № 15 (а.с.26-39).
Також судом встановлено, що 28 листопада 2012 року між ТОВ "Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір факторингу, в тому числі за кредитним договором № 0310/0707/71-180 від 06.07.2007 року (а.с.40-54).
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відповідно до договору факторингу ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло права вимоги по даному кредитному договору.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про відступлення права вимоги за укладеним із ним кредитним договором, про розмір заборгованості, та необхідність в 30-денний строк з дня отримання вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, добровільно звільнити квартиру, яка є предметом іпотеки, що підтверджується повідомленням про усунення порушень, вимога про добровільне виселення вих. № SD 14.08/2 від 20.08.2015 року ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с.19).
В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України, а також Законом України "Про іпотеку".
Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.
Таким чином, строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав.
Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо.
Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Частинами першою, третьою статті 33 та частиною першою статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
За нормами ст.ст. 38, 39 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема: спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону, за якою ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Згідно п. 11 Іпотечного договору № 0310/0707/71-180-Z-1 від 06.07.2007 року, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем Основного зобовязання повністю або частково, у т.ч. якщо Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з Основного зобовязання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобовязанням та цим Договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобовязання (як основного боргу, так і процентів за ним).
Таким чином, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, право вибору способу реалізації предмета іпотеки наведеними положеннями договорів та чинного законодавства надано саме у даних правовідносинах позивачу. Питання щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано сторонами договору у договірному порядку, згідно якого позивач має право звернути стягнення на заставлене майно на підставі рішення суду (п.12.1 Іпотечного договору). Тобто, при укладенні вказаного договору іпотеки відповідач погодився з тим, що у разі порушення ним зобов'язання за Кредитним договором, забезпеченого іпотекою, можливо бути звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду і, підписуючи цей договір, він виявив своє волевиявлення на виконання обов'язків за цим договором та погодився з його умовами, що відповідало положенням ч.1 ст.590 ЦК України.
Отже, саме в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №0310/0707/71-180 від 06.07.2007 року, яка станом на 10.08.2015 року становить 1403304,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом 628676,52 грн.; заборгованість за відсотками 367646,42 грн.; заборгованість за пенею 406981,79 грн., повинно бути звернено стягнення на предмет іпотеки (квартиру), шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 8-11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 223-226, 232 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Cуддя Т.О. Решетник