Справа № 443/1517/14 Головуючий у 1 інстанції: Галій О.Й.
Провадження № 22-ц/783/1788/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді - Берези В.І., суддів - Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання -Куцика І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Новороздільської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а:

рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2 Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог .

Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував тих обставин, що відповідачка на початку 2014 року покинула його та сина і переїхала до своїх батьків у с.Жирова Жидачівського району Львівської області. Така не цікавиться навчанням дитини, вихованням, здоров`ям. Окрім цього, нотаріально посвідченою заявою ствердила про свою згоду щодо позбавлення її батьківських прав, що є визнанням позову. Рішенням органу опіки та піклування визнано за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав, відповідач жодного разу не брала участі у розгляді справи органом опіки та піклування. Не з`ясувавши зазначені обставини, суд прийшов до невірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта - ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, у відсутності інших учасників судового розгляду, які належним чином повідомлені про розгляд справи, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони уклали шлюб 20.08.2008 року, який рішенням суду від 19.12.2014 р. розірвано. За час шлюбу народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 До досягнення дитиною двох років відповідач позмінно працювала та сім`я проживала в АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрована в с. Жирова, Жидачівського району, Львівської області. Судом встановлено, що колишнє подружжя з початку 2014 р. проживає окремо. Малолітній син проживає з батьком у будинку його батьків.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що висновок органу опіки та піклування є необґрунтованим, сторони на засіданні органу опіки присутніми не були, надаючи висновок про позбавлення батьківських прав, обмежились наданими позивачем документами, рішення органу опіки не базується на ретельному з`ясуванні обставин справи. А тому, зробив висновок про відсутність умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та достатніх підстав для застосування крайнього впливу щодо особи - позбавлення батьківських прав.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Частиною 5 ст. 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з рішення органу опіки та піклування Новороздільської міської ради Львівської області від 30.09.2014 р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, доцільність позбавлення таких прав обґрунтована лише доданими документами з боку позивача.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт ухилення від обов`язку утримання та виховання дитини, не досліджувались причини такого ухилення і комісією з питань захисту прав дитини, яка обмежилась існуванням лише письмової заяви відповідача, що видно із рішення комісії з питань захисту прав дитини Новороздільської міської ради від 30.09.2014 р. /а.с.58/.

Як роз`яснено в абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 указаної постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Отже, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківський прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В матеріалах справи відсутні докази про встановлення факту свідомого нехтування своїми обов`язками з боку відповідачки - матері чи ухилення від таких. Окрім того, думка такої (відповідачки) щодо правових наслідків застосування позбавлення батьківських прав не з`ясовувалась, як в судовому засіданні, так і під час вирішення цього питання органом опіки та піклування, з причин відсутності матері. З пояснень представника позивача в суді апеляційної інстанції встановлено про перебування відповідачки за межами України - на роботі у Російській Федерації, що виключає наявність свідомого ухилення від виконання свого обов`язку.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції за наявності встановлених обставин справи та доказів, ухвалив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1ст.308, ст.ст. 313, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.