РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1530/15-ц

провадження у справі № 2/0285/696/15

13 липня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Савицької Л.Й.

при секретарі Дуяновій Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що відповідач після розлучення, 15.11.2005 року, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню і утриманню дочки. Відповідач інтересами дитини не цікавиться, не відвідує її, жодної матеріальної допомоги їй не надає. Дитина проживає разом з позивачем і фактично позбавлена будь-якого батьківського догляду і виховання.

Сторони в судове засідання не прибули, до суду надіслали письмові заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідач - не заперечив щодо задоволення позову. Представник служби у справах дітей позов підтримала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина та ін.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської райдержадміністрації від 14.04.2015 року № 02-14/601, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).

З довідок виданих директором ОСОБА_4 ступенів №5 та завідуючою ДНЗ № 16 від 04.02.2015 року №14 слідує, що відповідач за весь період перебування дитини в ДНЗ, жодного разу не з'являвся у дитячому садку та не приймав участі в житті дитини, вихованням неповнолітньої дочки не займається, не відвідує батьківські збори, навчанням доньки у школі не цікавиться. (а.с.8, 12).

Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про стан здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обовязками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

З матеріалів справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню неповнолітньої дочки: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не відвідує її в школі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його дочки ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 3, 57, 60, 208, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, ч. 1 ст. 152, 157, 164-166 СК України, Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л.Й. Савицька