Справа № 456/4560/15-ц
Провадження № 2/456/2191/2015
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньостинавської сільської ради Стрийського району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач покликається на те, що її бабуся ОСОБА_3 проживала в житловому будинку, що розташований в с.Нижня Стинава по вул.Січових Стрільців, 91 (стара адреса: вул.Мічуріна, 91) Стрийського району Львівської області. Цей будинок належав на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 Згідно довідки № 798 від 14.12.2015р., виданої виконкомом Нижньостинавської сільської ради, після смерті ОСОБА_3, головою колгоспного двору в с.Нижня Стинава по вул.Січ.Стрільців,91 була її мама ОСОБА_4, внучка ОСОБА_5 вибула на роботу в липні 1983р. згідно записів погосподарської книги №1 за 1986-1990 роки. Оскільки до 15.04.1990р. її мама не втратила право на частку в майні колгоспного двору, являється останнім членом колгоспного двору, а відтак і власником даного житлового будинку. Після скасування «колгоспних дворів» свідоцтво про право власності її матірю не переоформлялося. 11.01.2015р. померла її мати, залишивши після себе заповіт, посвідчений виконкомом Нижньостинавської сільської ради від 17.06.1998р., згідно якого все своє майно заповіла їй. На даний час вона вирішила належним чином упорядкувати документацію на даний житловий будинок, оскільки після скасування «колгоспних дворів», свідоцтво про право власності належним чином переоформлено не було. Звернувшись до Стрийської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її мами, їй було відмовлено у цьому через відсутність правовстановлюючого документу, оформленого належним чином. Третіх осіб, які б претендували на спірний житловий будинок немає, оскільки її батько ОСОБА_6 помер 05.11.2000р. і тому вона має намір оформити спадщину на дане нерухоме майно за собою в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, прийняла спадщину в повному обсязі і вступила в управління спадковим майном, що знаходиться в с.Нижня Стинава по вул.Січових Стрільців, 91 (стара адреса: вул.Мічуріна, 91) Стрийського району Львівської області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала суду пояснивши, що у звязку з правовою необізнаністю вона неправильно зрозуміла вимоги ст. 1270 ЦК України і помилково звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку після смерті матері, тому з цієї причини пропустила строк для прийняття спадщини. Просить поновити строк для прийняття спадщини та позов задоволити.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини, та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю та просить їх задоволити, про що подав відповідну заяву.

Третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про народження від 18.10.1962р., актовий запис №1711, батьками ОСОБА_5, 31.07.1955р.н., є ОСОБА_6 і ОСОБА_4.

Як зазначено в заповіті від 28.01.1988р., зареєстрованого в реєстрі за №2, ОСОБА_3 заповіла своїй дочці ОСОБА_4 належний їй житловий будинок і господарські будівлі, що знаходяться в с. Н.Стинава Стрийського району Львівської області.

З свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 31.10.1988р., вбачається, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Н.Стинава по вул. Мічуріна,91 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу від 26.10.1991р., актовий запис №493, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 уклали шлюб 26.10.1991р. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Ямельницька».

Як зазначено в заповіті від 17.06.1998р., зареєстрованого в реєстрі за №9, ОСОБА_4 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, а також земельну ділянку біля житлового будинку.

Як вбачається з свідоцтва про смерть від 18.11.2003р., актовий запис №2992, ОСОБА_6 помер 28.02.2000р. в Омській області, Росія.

З довідки ВК Нижньостинавської сільської ради від 15.07.2010р. №390/0218 вбачається, що ОСОБА_3 померла 21.09.1989р. (актовий запис №20 від 22.09.1989р.).

Як вбачається з свідоцтва про смерть від 13.01.2015р., актовий запис №1, ОСОБА_4 померла 11.01.2015р. в с. Н.Стинава Стрийського району Львівської області.

Як зазначено в технічному паспорті, виготовленому 24.07.2015р., в с. Н.Стинава по вул.С.Стрільців,91 знаходяться: житловий будинок «А-1», сарай «Б», убиральня «Е», сарай «Г», навіс «Д», ворота № 1, огорожа №№ 2, 3, хвіртка №№ 4, 5, колодязь «к».

З листа Стрийської державної нотаріально контори від 17.09.2015р. №1508/02-14 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Як вбачається з довідки ВК Нижньостинавської сільської ради від 22.09.2015р. №547, в будинку по вул. Мічуріна,91 (на даний час Січ. Стрільців, 91) в селі Нижня Стинава Стрийського району Львівської області згідно записів погосподарської книги №1 за 1986-1990рр., станом на 30.06.1990 року були зареєстровані такі громадяни: ОСОБА_4 23.11.1923р.н член колгоспного двору померла 11.01.2015р. (а/з №1 від 13.01.2015р.), дочка ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4) член колгоспного двору.

З довідок ВК Нижньостинавської сільської ради від 14.12.2015р. №798 та 28.12.2015р. №231 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 (21.09.1989р А/з про смерть № 20 від 22.09.1989р) головою колгоспного двору в с. Нижня Стинава по вул. Січ. Стрільців 91 була її дочка ОСОБА_4, 23.11.1923р.н., внучка ОСОБА_5 31.07.1955р.н. вибула на роботу в липні 1983р. згідно записів погосподарської книги №1 за 1986-1990рр. Померла спадкодавець ОСОБА_4, 1923р.н., була зареєстрована і проживала до дня смерті 11.01.2015року (А/з №1 від 13.01.2015р.) за адресою с. Нижня Стинава Стрийського району Львівської області вул. Січ.Стрільців,91. Її дочка ОСОБА_1, 31.07.1955р.н., проживала з матірю без реєстрації до дня смерті і здійснювала її поховання.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ЗУ «Про власність» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Частина 1 ст. 13 ЗУ «Про власність» (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) визначає, що об'єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

З п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок по вул.Січових Стрільців,91 (стара адреса: вул.Мічуріна,91) в с.Нижня Стинава Стрийського району Львівської області разом з господарськими будівлями та спорудами належав колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_4 та онучка ОСОБА_1

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, заповівши своїй дочці ОСОБА_4 вищевказаний житловий будинок. Після смерті ОСОБА_3 в 1989р. головою колгоспного двору у спірному житловому будинку стала ОСОБА_4

Після припинення існування «колгоспного двору», у звязку з прийняттям ЗУ «Про власність» (втратив чинність на підставі Закону № 997-V (997-16) від 27.04.2007), мати позивача ОСОБА_4 набула право власності на спірний будинок однак не оформила його відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

За життя ОСОБА_4 зробила особисте розпорядження щодо житлового будинку разом з господарськими спорудами та земельної ділянки, заповівши їх дочці ОСОБА_1 Після смерті матері з метою належного оформлення спадщини позивач звернулася в Стрийську державну нотаріальну контору, однак у звязку з порушенням строку для прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно їй в цьому було відмовлено.

Суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини поважними, тому такі підлягають поновленню.

Враховуючи, що позивач, на день смерті матері, проживала разом з нею, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини, в звязку з чим, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, а також беручи до уваги думку представника відповідача, який позовні вимоги визнав повністю, про що подав відповідну заяву, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 321, 325, 328, 380, 392, 1216, 1217, 1223, 1233, 1234, 1268 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 31.07.1955р.н., і.н., право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок «А-1», загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 20,0 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами: сараєм «Б», убиральнею «Е», сараєм «Г», навісом «Д», воротами № 1, огорожами №№ 2, 3, хвіртками №№ 4, 5, колодязем «к», що знаходяться по вул.Січових Стрільців,91 (стара адреса: вул.Мічуріна,91) в с.Нижня Стинава Стрийського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_8