Справа № 161/9103/15-ц
Провадження № 2-п/161/212/15
У Х В А Л А

18 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

з участю представника заявника - ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася в суд з заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно.

В заяві просить суд скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 28 травня 2015 року по вищевказаній цивільній справі оскільки, воно ухвалено з порушенням норм матеріального права при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, суду пояснив, що відповідач належним чином не була повідомлена судом про день і час слухання справи, та не мала змоги бути присутньою в судовому засіданні, 01.06.2011 року банк направив повідомлення про зміну умов кредитного договору, а тому він скористався своїм правом та змінив строк виконання зобовязання по кредитному договору, а тому з того часу починається перебіг позовної давності по кредитному договору, тобто, на день предявлення позову до суду позивачем було пропущено строк звернення до суду з позовом, а тому він бажає подати заяву про застосування строків позовної давності.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки судом відповідач належним чином повідомлялась про день і час слухання справи, тобто, судом вжито всіх необхідних заходів для її повідомлення про день і час слухання справи, шляхом направлення рекомендованих листів через пошту та через оголошення у пресі. Що ж стосується посилання ОСОБА_4 на те, що листом від 01.06.2011 року банк змінив умови кредитного договору, згідно з якими банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України та змінив строк виконання зобовязання за кредитним договором, то дана обставина не відповідає дійсності, оскільки між банком та відповідачем ОСОБА_4 не укладались будь які додаткові договори, яким змінювався строк повернення кредиту, а п. 1.3 договору про іпотечний кредит, який на момент розгляду заяви є чинним, що кредит надається строком погашення не пізніше 15 серпня 2022 року, тобто банком строк звернення до суду з позовом не пропущено. Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив заяву залишити без задоволення.

Оцінивши та дослідивши представлені докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

28 травня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно ухвалено заочне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вказана вище стаття передбачає сукупність двох обставин для скасування заочного рішення суду, поважність причин неявки в судове засідання та наявність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 про кожне судове засідання належним чином була повідомлена судом про день та час його розгляду, однак, кореспонденцію не отримувала і вона повернута за терміном зберігання поштовим відділенням, що свідчить про недобросовісне користування належними їй процесуальними правами, а тому її виклик було здійснено до суду через оголошення у пресі. Що ж стосується посилання заявника на те, що банком було змінено умови кредитного договору щодо строку повернення кредитної заборгованості 01.06. 2011 року, з якого почався перебіг позовної давності у звязку з чим позивачем пропущено строк звернення до суду, то до поданої до суду заяви доказів про зміну строку погашення кредитної заборгованості не надано. Слід також зазначити, що заявник відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України повинен послатись на докази, якими він заперечує вимоги позивача і вони мають істотне значення для правильного вирішення справи, однак, з поданої до суду заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що такі докази мають бути подані при розгляді цивільної справи по суті після скасування заочного рішення.

Таким чином, у звязку з відсутністю підстав для скасування заочного рішення суду від 28 травня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська