Справа № 425/553/15-ц
Провадження № 22ц/782/460/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області м. Сєвєродонецьк в складі:

головуючого: Коротких О.Г.

суддів: Орлова І.В., Стахової Н.В.

при секретарі: Зьома О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.07.2015року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановила:

У лютому 2015року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 106 804,18грн., посилаючись на те, що 04.03.2008року він отримав у неї в борг 7000доларів США строком на два місяці. 26.10.2009року і 12.11.2009року відповідач частково повернув борг по 1000доларів., тобто 2000доларів США. Оскільки відповідач перебував у розшуку в період з 02.08.2009року по 17.10.2011року і після цього місце його знаходження було невідомо, вона не могла звернутися до суду. У січні 2015року ОСОБА_2 знову частково сплатив борг в сумі 900доларів, повернувши таким чином 2900доларів США. Залишок боргу становить 4100доларів, що відповідно до довідки Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 17.02.2015року курс НБУ на 17.02.2015року становить 2604,9893грн. за 100доларів США, тому сума боргу складає 106 804,18грн. Позивач просить стягнути також на свою користь судовий збір в сумі 1068,04грн.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.07.2015року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст..213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно з законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у лютому 2015року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 106 804,18грн., посилаючись на те, що 04.03.2008року він отримав у неї в борг 7000доларів США строком на два місяці. 26.10.2009року і 12.11.2009року відповідач частково повернув борг по 1000доларів., тобто 2000доларів США. Оскільки відповідач перебував у розшуку в період з 02.08.2009року по 17.10.2011року, про що свідчить довідка в матеріалах справи на а.с.6, і після цього місце його знаходження було невідомо, позивач не могла звернутися до суду. У січні 2015року ОСОБА_2 знову частково сплатив борг в сумі 900доларів, повернувши таким чином 2900доларів США. Залишок боргу становить 4100доларів, що відповідно до довідки Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 17.02.2015року курс НБУ на 17.02.2015року становить 2604,9893грн. за 100доларів США, тому сума боргу складає 106 804,18грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з наступного.

Між сторонами був укладений договір позики, який відповідач ОСОБА_2 визнав і частково сплатив борг: 26.10.2009року,12.11.2009року і 20.01.2015року. Суд не взяв до уваги сплату боргу відповідачем у січні 2015року, оскільки строк позовної давності у ОСОБА_1 сплив 12.11.2012року за останнім платежем у 2009році, а січнева виплата зроблена за межами строку позовної давності і не перериває його, тому позивач пропустила строк для звернення до суду без поважних причин і не має права на захист свого порушеного права.

Судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другі стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

04.03.2008року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 7000доларів США згідно з розпискою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Договір позики відповідач визнав і частково виконав, сплачуючи борг 26.10.2009року,12.11.2009року і 20.01.2015року на загальну суму 2900доларів США через своїх близьких родичів, що підтверджується копією розписки /а.с.4/.

Судова колегія не бере до уваги заперечення відповідача стосовно того, що 20.01.2015року син і сестра ОСОБА_2 зробили підписи в розписці про повернення грошей в сумі 900 доларів без їх передання ОСОБА_1 Суд в цій частині зробив правильний висновок щодо неможливості прийняти цих доводів як належних, але безпідставно не взяв їх до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов.

Таке право, на думку судової колегії, знову виникло у ОСОБА_1 після сплати відповідачем частки боргу 20.01.2015року, оскільки він добровільно поновив свій обов»язок за договором позики, сплативши позивачці 900доларів через сина і сестру після спливу строку позовної давності за попереднім платежем 12.11.2009року і остаточно не розрахувавшись з позикодавцем.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що вимоги апелянта про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду з позовом є зайвими.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1068,04грн. відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1/ неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2/ недоведеність обставин, що мають значення для справи;

3/ невідповідність висновків суду обставинам справи;

4/ порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано апеляційним судом обгрунтованою; ухвалення чи підписання ухвали не тим суддею, який розглядає справу.

Суд першої інстанції зробив висновки, невідповідні обставинам справи і порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309,315 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.07.2015року скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 106 804,18грн./сто шість тисяч вісімсот чотири грн./, що еквівалентно 4100доларів США станом на 17.02.2015року за курсом НБУ, а також судовий збір в сумі 1068,04грн.

Рішення набирає чинності негайно та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Суддя: