ухвала

30 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Іваненко Ю.Г., Гримич М.К., Парінової І.К., Завгородньої І.М., Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання рішення незаконним, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8, Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання рішення незаконним, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2014 року, позов задоволено.

Визнано рішення Виконавчого комітету Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 26 липня 2005 року № 31 про оформлення права власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 за ОСОБА_8, незаконним.

Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_1, видане на підставі вищевказаного рішення, скасовано.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, як за членом колишнього колгоспного двору.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2014 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилено. Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6, ОСОБА_7 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання рішення незаконним, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності, з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів заявники долучили до заяви копії ухвал Верховного Суду України від 14 лютого 2007 року, від 17 листопада 2010 року, копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2012 року, від 23 травня 2012 року, від 7 листопада 2012 року, від 13 березня 2013 року, від 7 листопада 2012 року, від 21 серпня 2013 року, від 25 грудня 2013 року, копії постанов Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року, від 15 січня 2014 року, ухвалених за результатом розгляду, на їх думку, аналогічних справ, де по-іншому застосовані норми матеріального права, а саме: ст. ст. 105, 123, 126 ЦК УРСР, ст. ст. 321, 357, 376 ЦК України.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України», під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Наведені заявниками доводи не містять ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, яке полягає у різному тлумаченні судом змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин, які згідно вимог вищенаведеної норми не є підставами для перегляду судового рішення.

Крім того, постанови Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року, від 15 січня 2014 року не є рішеннями суду касаційної інстанції, та на них не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що справа не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28 березня 2015 року, заяви про перегляд Верховним Судом України рішень судів, що надійшли до судів касаційних інстанцій для вирішення питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України та рішення за якими не було прийнято на день набрання чинності цим Законом, розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Керуючись Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання рішення незаконним, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності, за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Ю.Г. Іваненко М.К. Гримич І.М. Завгородня І.К. Парінова В.О. Савченко