Справа № 362/4057/14 Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/780/2648/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 46 25.08.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Коцюрби О.П., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2015 року в справі за позовом Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, Васильківська міська рада Київської області, про витребування майна з чужого незаконного володіння (від добросовісного набувача) та відновлення становища, що існувало до порушення речового права, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Товариства сприяння оборони Українизвернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння (від добросовісного набувача) та відновлення становища, що існувало до порушення речового права, посилаючись на те, що державний акт на право постійного користування землею ІІ-КВ №001335-32 від 24 листопада 1998 року, відповідно до якого Васильківський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України є користувачем 1,3 га землі по АДРЕСА_1 в місті Василькові Київської області.

Проте, незважаючи на зазначену обставину, третій особі ОСОБА_3 на підставі рішення Васильківської міської ради 25 сесії 5 скликання №07.148-25-V від 28 грудня 2007 року був виданий державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку, який було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року по адміністративній справі № 2а-470211, а тому позивач вважав, що державний акт на ім'я третьої особи та після її продажу відповідачу, підлягає визнанню недійсними та скасуванню, з похідними від цього вимогами, а саме, витребуванням у ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки, скасуванням відомостей, які внесені до Державного земельного кадастру та скасування реєстрації.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №001335-32 від 24 листопада 1998 року Васильківському СТК Товариства сприяння оборони України на підставі рішення Васильківської міської ради від 16 липня 1998 року за №93 надано у постійне користування 1, 3 га землі в межах згідно з планом користування по АДРЕСА_1 в місті Василькові.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 1 квітня 2008 року третя особа ОСОБА_3 був (до її продажу 11.02.2009 року) власником земельної ділянки площею 0,1000 га, наданої для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в місті Василькові Київської області по АДРЕСА_2 (кадастровий НОМЕР_2) на підставі рішення Васильківської міської ради 25 сесії 5 скликання №07.148 від 28 грудня 2007 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 лютого 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Нещасною Т.М. за реєстровим №1-350 земельна ділянка (кадастровий НОМЕР_2) третьою особою ОСОБА_3 була продана відповідачу - ОСОБА_2

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року було визнано нечинним та скасовано рішення Васильківської міської ради 25 сесії 5 скликання №07.148-25-У від 28.12.2007 року в частині передачі у власність спірних земельних ділянок, в тому числі і ОСОБА_3, і встановлено, що спірні земельні ділянки накладаються на земельну ділянку позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведена належність йому оспорюваних земельних ділянок, оскільки його не можна вважати постійним землекористувачем, який отримав земельну ділянку у постійне користування у відповідності до земельного законодавства.

Відповідно до ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав чи не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що доказів незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння земельною ділянкою ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Проте, колегія суддів з такими висновками не може погодитися.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012 року було встановлено, що позивач (Васильківський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння оборони України) є належним, повноправним, постійним користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 міста Василькова Київської області на підставі державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №001335-32 від 24 листопада 1998 року.

Також встановлено, що земельна ділянка відповідача по АДРЕСА_2 накладається на земельну ділянку позивача за адресою: АДРЕСА_1 а рішення органу місцевого самоврядування, яким вони передані в приватну власність, порушують його права як землекористувача.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВС України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ч.3 п.1 зазначеної постанови констатує, що «судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України» (ч.1 ст.14 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України «обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Проте, судом першої інстанції не було взято до уваги встановлені обставини в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності визнання недійсним правочину, за яким змінився власник спірної земельної ділянки, оскільки дане твердження суперечить Постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 2009 року та Висновкам Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за II півріччя 2012 року, згідно яких «Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст.215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, у разі якщо для цього існують підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які дають право витребувати майно в добросовісного набувача» (постанова Верховного Суду України від 31 жовтня 2012 року у справі №6-53цс12).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме, витребуванні у ОСОБА_2 на користь Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_2 в місті Василькові Київської області (кадастровий номер НОМЕР_3).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони Українизадовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_2 в місті Василькові Київської області, кадастровий номер (НОМЕР_3).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства сприяння оборони України1 321 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Коцюрба О.П.

Іванова І.В.