Справа № 591/7141/14-ц
Провадження № 2-др/591/8/15
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Біріної Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства „Грандфінресурс" про захист прав споживача, стягнення матеріальних збитків, -
24 грудня 2014 року розглянута зазначена справа. Позовні вимоги задоволені, однак, в ухваленому рішенні не зазначено про визнання договору, укладеного між сторонами від 24.09.2012 р., недійсним, хоча щодо цієї позовної вимоги фактично сторони подавали докази, які досліджувалися судом, та надавали пояснення.
Згідно з ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03.02.2015 року у зв'язку із зазначеною обставиною справа повернута суду для ухвалення додаткового рішення.
В судове засідання особи, що беруть участь у справі, не з'явилися.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного.
Встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. Стягнуто з приватного підприємства „Грандфінресурс" на користь ОСОБА_1 завдані збитки в сумі 3500 гривень 00 коп. та на користь держави 243 гривні 60 коп. на відшкодування судових витрат.
Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Таким чином, стосовно позовної вимоги про визнання недійсним договору між позивачем та відповідачем від 24.09.2012 р. необхідно ухвалити додаткове рішення.
Оскільки під час розгляду даної справи судом було встановлено, що позивачка, укладаючи договір, сплачувала кошти не за товар, а за можливість отримання позики у сумі 50 000 грн., приватне підприємство без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалася виплата позик окремим клієнтам, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, суд вважає, що є підстави для визнання вказаного договору нікчемним, а оскільки ця обставина оспорюється відповідачем, то і для визнання договору недійсним.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 березня 2013 року у справі № 6-22цс13 та постанові від 23 травня 2012 року у справі № 6-35цс12, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити в цій частині додаткове рішення. Необхідно визнати недійсним договір, укладений між ОСОБА_1 та ПП „Грандфінресурс" від 24.09.2012 р.
Керуючись ст.220 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства „Грандфінресурс" про захист прав споживача, стягнення матеріальних збитків в частині визнання договору недійсним.
Визнати недійсним договір, укладений між ОСОБА_1 та приватним підприємством „Грандфінресурс" від 24.09.2012 р.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя О.В.Грищенко