АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3969/15 Справа № 175/5611/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Борисов С. А. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Каратаєвої Л.О., Петешенкової М.Ю.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості(а.с.2-5).

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.04.2008 року ОСОБА_2 отримала 22.04.2008 року кредит у розмірі 1500 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приватбанк».

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком договір, що підтверджується підписом в заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правилам користування платіжною карткою».

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачних цим договором.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка згідно розрахунку банку станом на 30.07.2014 року має заборгованість 4645,95 доларів США, яка складається із наступного: 1395,83 долаоів США - заборгованість за кредитом; 2899,76 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 89,44 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 41,67 доларів США - штраф(фіксована частина); 219,25 доларів США - штраф(процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 зазначену суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.04.2008 року та судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 4645,95 доларів США, яка складається із наступного: 1395,83 долаоів США - заборгованість за кредитом; 2899,76 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 89,44 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 41,67 доларів США - штраф(фіксована частина); 219,25 доларів США - штраф(процентна складова) та судові витрати(а.с.38).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ПАТ КБ «Приватбанк» в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства стосовно позовної давності(а.с.41-43).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами - ст.ст.626,629 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За положеннями ст.612 ЦК України одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що за кредитним договором №б/н від 22.04.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 1500 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки(а.с.9-15).

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін(а.с.10-14).

Згідно з пунктом 3.1.1. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні(місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця(а.с.14-14 зворот).

За змістом заяви ОСОБА_2 від 22.04.2008 року про надання кредиту строк дії картки встановлено три роки(а.с.9).

Пунктом 3.1.3. Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку (а.с. 14-14 зворот).

Як видно із справи, станом на 30.07.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" визначило у позичальника ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.04.2008 року у сумі 4645,95 доларів США, яка складається із наступного: 1395,83 доларів США - заборгованість за кредитом; 2899,76 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 89,44 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 41,67 доларів США - штраф(фіксована частина); 219,25 доларів США - штраф(процентна складова).

Задовольняючи позов ПАТ КБ "Приватбанк", суд виходив із обгрунтованості заявлених вимог.

Такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Із змісту заяви ОСОБА_2 на укладення кредитного договору №б/н від 22.04.2008 року та Умов і правил надання банківських послуг вбачається, що сторонами договору передбачено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами(а.с.9-15). Тобто, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, що входить до змісту зобов'язання, яке виникло на основі кредитного договору № б/н 22.04.2008 року.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, по справі встановлено, що за умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами, а відтак право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу і початок перебігу позовної давності у зв'язку з цим починається з моменту порушення строку його погашення, тобто з моменту(місяця, дня) невиконання позичальником зобов'язання щодо погашення чергового платежу.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - ч.1 ст.261 ЦК України.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст.261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як видно із справи, останній платіж на погашення кредиту ОСОБА_2 внесла 28.07.2011 року, після чого перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року, складеного ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 30.07.2014 року(а.с.6-7), та випискою по особому рахунку ОСОБА_2, дослідженої в судовому засіданні апеляційної інстанції(а.с.65-68). Факт внесення ОСОБА_2 останнього платежу саме 28.07.2011 року, підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ КБ "Приватбанк".

За умовами договору строк дії платіжної картки, яка була видана 22.04.2008 року, закінчився в останній календарний день квітня 2011 року. Нову картку ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_2 не видавало, грошові кошти не зараховувались.

До суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось 24 грудня 2014 року(а.с.2-5), тобто з пропуском позовної давності.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 просила застосувати наслідки спливу позовної давності(а.с.32-33).

За правилами ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, наведені обставини свідчать про пропуск ПАТ КБ "Приватбанк" позовної давності на звернення до суду з даним позовом та наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, про застосування якої просила ОСОБА_2 (а.с.32-33), що є підставою для відмови в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" .

Оскільки при розгляді справи суд не взяв до уваги наведені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року скасувати.

Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «Приватбанк» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -