АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Поливач Л.Д.

при секретарі: Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, -

Справа № 757/1978/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9636/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та просив відшкодувати завдану йому шкоду в розмірі 50000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що від слідчого прокуратури м. Києва Ходаківського С.П. одержав повістку про виклик для допиту у кримінальному провадженні № 0001160, у якій позивачу було незаконно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 364 КК України. Цим незаконним повідомленням та незаконним притягненням до кримінальної відповідальності позивачу була завдана моральна шкода.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції позивач збільшив розмір позовних вимог до 73000 грн., в обґрунтування посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2015 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом були порушені норми матеріального і процесуального права, неправильно оцінені докази, а тому рішення суду підлягає скасуванню. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених і ній та просив про задоволення заявлених вимог.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомили, тому, в порядку ст. 305 ч. 2 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що повідомлення про підозру не пред'являлось, а отже не встановлено обставин, визначених ст.ст. 1,2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», які, відповідно, є підставами для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що слідчим відділом прокуратури міста Києва проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001160, розпочатому на виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва щодо зобов'язання внесення відомостей до ЄРДР за зверненням ОСОБА_1 від 28.08.2014 щодо незаконних дій начальника СВ Печерського РУГУ МВС України в місті Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Під час проведення досудового розслідування слідчим слідчого відділу прокуратури м. Києва Ходакіським С.П. викликано ОСОБА_1 на 16.10.2014 до Прокуратури м. Києва для допиту (а.с.5). Зазначена повістка про виклик була отримана позивачем ОСОБА_1, проте на виклик слідчого він не з'явився, що не заперечував в ході розгляду справи.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про рух кримінального провадження № 001160, вказане провадження зареєстровано 06.10.2014, 30.10.2014 провадження у справі - закрито. Тобто у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру позивачу не пред'являлось. В суді апеляційній інстанції позивач не заперечував відсутності доказів на підтвердження пред'явлення йому підозри, вказуючи лише на усне повідомлення.

Згідно п. 1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження , незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

А отже слід погодитись з висновками суду першої інстанції, що в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які є підставами для відшкодування моральної шкоди. Таким чином, позивачем, всупереч вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди в розмірі 73000 грн. внаслідок незаконного порушення щодо нього кримінальних справ та проведенням слідчих дій.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Отже, суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: