РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД міста ЖИТОМИРА у складі:

Головуючого - судді Чішман Л.М.

З участю секретаря Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнюючих позовних вимог, просить визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в порядку набувальної давності право власності на 5/432 частину домоволодіння кожному, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало померлому ОСОБА_4. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відкрилась спадщина на 139/144 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Проте, згодом стало відомо, що 5/144 частина спірного домоволодіння рахується за батьком померлого чоловіка - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після смерті якого відкрилась спадщина на його майно, яка і є предметом судового розгляду. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити право власності на частину вказаного домоволодіння в позасудовому порядку.

Сторони надали заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримав, а відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є родичами сторін підтвердили, що ОСОБА_1 разом із своїми доньками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, вказали, що у померлого ОСОБА_5 крім доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 інших дітей не було.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін відповідно до норм ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши свідків, оцінивши належність та допустимість доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням народного суду Житомирського району від 06.03.1975 року домоволодіння, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 було розподілено в наступному порядку: ОСОБА_9 було виділено 1/6 частину домоволодіння, а інша частину у розмірі 5/6 частин домоволодіння залишилась у власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, після смерті якого спадкова справа відносно його майна не заводилась.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилась спадщина на його майно, зокрема на 5/24 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 23.12.1988 року вбачається, що 1/6 частки спадщини померлого успадкувала ОСОБА_7 та 4/6 частки спадщини - чоловік позивача ОСОБА_5 На решту 1/6 частини спадкового майна свідоцтво про право на спадщину видано не було.

Після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_10 своїм правом на отримання у власність 5/144 частини домоволодіння протягом усього часу не скористалася, а 14.06.2004 року (після повторного шлюбу, змінивши прізвище на ОСОБА_11.) померла, про що свідчить актовий запис про смерть № 136 від 14.06.2004 року.

14.05.1977 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, після смерті якого відносно його майна заводилась спадкова справа №11/2015 р.,

Відповідно до довідки виданої держаним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори Поліщук А.І. №35/02-14 від 19.01.2015 року вбачається, що спадкоємцями за законом є дружина ОСОБА_5 та доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно 1/6 частина спадкового майна померлого ОСОБА_4, на яке не було видано свідоцтво про право на спадщину рахується за померлим та становить 5/144 частин житлового будинку.

На підставі договору дарування від 23.12.1988 року ОСОБА_5 набув у власність 10/24 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Богунського районного народного суду м. Житомира від 17.03.1989 року ОСОБА_5 набув право власності на 1/6 ідеальну частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину сараю по вказаній адресі. Вказані обставини не потребують додаткового доказування в силу приписів ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України.

Таким чином, судом встановлено, що позивач разом із відповідачами постійно проживає, вільно володіє та користується частиною житлового будинку, яка належала ОСОБА_4

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути визнання права власності.

Відповідно до норм ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 своєї постанови від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК)

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач разом із відповідачами добросовісно, відкрито та безперервно, протягом більше 10 років володіють 5/144 частиною домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому суд, виходячи із рівності часток сторін у справі визнає право власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в порядку набувальної давності за кожним на 5/432 частини домоволодіння, що знаходиться за вищевказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 158, 174, 212-215, ЦПК України, ст.. 344 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку набувальної давності право власності на 5/432 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало померлому ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку набувальної давності право власності на 5/432 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало померлому ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку набувальної давності право власності на 5/432 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало померлому ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман