№ 642/1694/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

при секретарі Левченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.06.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, запис №703.

В обґрунтування якого вказав, що спільне життя з жінкою не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, відмінності у погляді на родинні відносини та сімейні обов'язки щодо спільного ведення господарства та виховання дітей, через різні погляди на сімейне життя, тому зараз кожен живе своїм власним життям та своїми власними інтересами.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка до судового засідання не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, з позовом згодна, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції 14.06.2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено запис №705. (а.с. 10).

Сторони від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова 02.07.2004 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 20.02.2009 року (а.с. 6,7).

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд виходить з того, що шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка, на почуттях взаємної любові та поваги до прав і людської гідності кожного з подружжя, не суперечити моральним засадам суспільства, а шлюбні відносини між сторонами припинені.

Вказані вище обставини справи та закріплена в ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України добровільність шлюбу, категоричне заперечення сторін щодо збереження шлюбу свідчать про те, що подальше спільне їх проживання неможливо.

За таких обставин, суд вважає, що родина існує формально, розпалася вона остаточно й відновленню не підлягає.

Спору з приводу проживання та утримання дітей сторони не мають, діти залишаться проживати з матір*ю ОСОБА_2

Спору з приводу поділу майна сторони не мають.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,215 ЦПК України, ст.112 Сімейного Кодексу України, -

в и р і ш и в:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 14.06.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, запис №703

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Пашнєв