Справа № 2/359/1957/15
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що 25 квітня 2005 року він придбав двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Враховуючи те, що дане нерухоме майно було придбано під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, дана квартира є об'єктом спільного майна подружжя. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2013 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частину вказаної двохкімнатної квартири та встановлено такий порядок користування квартирою, за яким більшу за площею кімнату 16,2 кв.м., що схематично відповідає №8 у технічному паспорті, з балконом, надано у користування відповідачу, а кімнату меншу за площею 12,1 кв.м., що схематично відповідає №7 у технічному паспорту, надано у користування позивачу, із залишенням у спільному користування кухні, коридору, ванної кімнати, туалету. ОСОБА_1 вказав на те, що вже кілька років між ним та відповідачем існує спір щодо володіння, користування та розпорядження спільною квартирою. Вказаний спір пов'язаний з тим, що проживати у спільній квартирі позивач фактично не має можливості. Незважаючи на те, що квартира хоч і має відокремлені кімнати, але площі житлових кімнат 16,2 кв.м. та 12,1 кв.м., користування якими визначено рішенням суду, не відповідає ідеальним часткам співвласників. Позивач позбавлений можливості користуватись місцями загального користування, зокрема балконом. На неодноразові пропозиції позивача продати квартиру та поділити грошові кошти від реалізації частки кожного із співвласників, відповідач відмовляється. Таким чином, ОСОБА_1 маючи у власності ? частину двохкімнатної квартири, не має можливості користуватись та розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд. Це зумовлено тією обставино, що спільна квартира є неподільною. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в рахунок матеріальної компенсації вартості належної йому ? частини у спільній квартирі АДРЕСА_1 у сумі 250000 гривень.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його. Проти ухвалення заочного рішення заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась та про своє ставлення до пред'явленого позову суд не повідомила. Про час та місце розгляду справи вона повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням по вручення поштового відправлення (а.с.25).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 квітня 2005 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Савицькою Т.В. (а.с.8), та копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 липня 2005 року (а.с.9).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2013 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частину двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. та втановлено наступний порядок користування вказаною квартирою: більшу за площею кімнату - 16,2 кв.м., що схематично відповідає №8 у технічному паспорті, з балконом, надано у користування ОСОБА_2, кімнату меншу за площею - 12,1 кв.м., що схематично відповідає №7 у технічному паспорті, надано у користування ОСОБА_1 При цьому, кухню, коридор, ванну кімнату, туалет залишено у спільному користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5-7).

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно з положенням п.2 та п.3 ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною або спільне володіння і користування майном є неможливим.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайооного суду Київської області від 06 грудня 2013 року між сторонами визначено порядок користування квартирою. Незважаючи на встановлений порядок ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості користуватися місцями загального користування квартири, зокрема балконом. Оскільки відповідач створює умови, за яких він позбавляється можливості користуватись спільним житлом. Крім цього, визначений порядок користування квартирою, зокрема відповідач має в користуванні більшу за розміром кімнату, не відповідає розміру ідеальних часток співвласників.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року №7 при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Вказаною постановою Пленуму Верховного суду України також роз'яснено, що у разі неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд враховує надані представником позивача оголошення про продаж в м. Бориспіль двохкімнатних квартир, розміщеними Інтернет-виданнями «domik.ua» та «olx.ua», «lun.ua», відповідно до яких вартість двохкімнатної квартири в м. Бориспіот складає від 25000 до 28000 доларів США (а.с.28-31). Виходячи з розрахунку того, що орієнтовна середня вартість двохкімнатної квартири в м. Бориспіль становить близько 500000 гривень, тому вартість ? частини квартири становить 250000 гривень.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що спільна квартира є неподільною, оскільки неможливо виділити частину квартири обладнану з самостійним виходом, а також враховуючи те, що на даний час ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості користуватись та розпоряджатись ? частини двохкімнатної квартири, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. З ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію ? частини вартості квартири АДРЕСА_1, що становить 250000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.364, п.2 та п.3 ч.1 ст.365 ЦК України , ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок матеріальної компенсації вартості належної йому ? частини спільної квартири АДРЕСА_1 в розмірі 250000 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський