У х в а л а

1 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,

розглянувши заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного підприємства «Майбут» до Головного управління юстиції в Черкаській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторггруп», ОСОБА_6, третя особа - публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про визнання прилюдних торгів недійсними,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду із зазначеними заявами про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1 та 4 статті 355 ЦПК України.

У заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначають, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області

від 12 грудня 2014 року, відмовлено в задоволенні їх позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року їх касаційні скарги відхилено, зазначені рішення залишено без змін.

У поданих до Верховного Суду України заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення судів першої, апеляційної, касаційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, актів державного виконавця про проведення прилюдних торгів й ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема частини першої статті 356, статей 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191 Цивільного кодексу України, статті 66 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наводять ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня та 2 липня 2014 року, а також постанови Верховного Суду України від 3 квітня та 18 вересня 2013 року,

від 15 січня 2014 року.

Перевіривши доводи заявників, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що на реалізацію з прилюдних торгів було передано будинок, як самостійний об'єкт цивільних прав, яким володіли на праві сумісної власності подружжя ОСОБА_5 у розмірі часток по 1/2 за кожним. Позивачами не було надано доказів порушення порядку реалізації арештованого майна при проведенні прилюдних торгів.

Зміст наданих для порівняння ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року,

2 липня 2014 року та постанов Верховного Суду України від 3 квітня

2013 року, 18 вересня 2013 року, 15 січня 2014 року не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог, а також про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного підприємства «Майбут» до Головного управління юстиції в Черкаській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторггруп», ОСОБА_6, третя особа - публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про визнання прилюдних торгів недійснимиза заявами ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд судових рішень в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко