"28" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Чередник В.Є.,
при секретарі - Недосєкіній В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.03.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CNL 700/552/2007 від 05.03.2007 року. 05.03.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № PCL-CNL-700/552/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно-квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що 18.03.2011 року на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги що відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості на предмет іпотеки.
В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача Дідоха І.З., яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань та заяв про відкладення судового розгляду до суду не надходило.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з доданих до справи документів, 05 березня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № - CNL 700/552/2007 , згідно умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 38 930,00 Євро на споживчі цілі, дата остаточного повернення кредиту 05.03.2017 року, фіксована процентна ставка дорівнює фіксований відсоток 12,99 % річних + FIDR (а.с 6-8).
Згідно додаткової угоди № 1 від 19 серпня 2011 року до кредитного договору № CNL 700/552/2007 вбачається, що сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору, зокрема в п. 3.1, що з 19 серпня 2011 року до повного виконання боргових зобов'язань за користування кредитом буде використовуватися фіксована кредитна ставка в розмірі 12,99 % річних (арк. справи 11-13).
Зі змісту укладеного між сторонами договору іпотеки № PCL-CNL-700/552/2007 від 05 березня 2007 року вбачається, що для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов'язань ОСОБА_1 передає банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 55,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу предмету іпотеки (арк. справи 18).
Згідно договору купівлі-продажу від 12 березня 2004 року вбачається, що ОСОБА_1 придбав у власність квартиру , загальною площею 55,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).
Згідно витягу про реєстрацію у державному реєстрі іпотек вбачається, що до державного реєстру іпотек № 11508749 внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: підстава обтяження договір іпотеки від 05.03.2007 року, об'єкт обтяження: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер РПВН: 4634927, іпотеко держатель: ЗАТ «ОТП Банк», іпотекодавець: ОСОБА_1, НОМЕР_1, розмір зобов'язання 38 930,00 Євро, строк виконання 05.03.2017 року (а.с.17).
Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 11508589 від 05.03.2007 року вбачається, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис, параметрами якого є заборона на нерухоме майно на підставі іпотечного договору № 1005 від 05.03.2007 року, об'єктом обтяження є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 4634927, власник: ОСОБА_1, НОМЕР_1 (а.с.17).
Згідно договору про відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року вбачається, що ПАТ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» кредитний портфель № б/н від 18 березня 2011 року, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитним договором, що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/застави, згідно переліку який міститься у додатку № 1 до вказаного договору (а.с. 30).
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № CNL 700/552/2007 від 05.03.2007 року складає за тілом кредиту в розмірі 24 331,10 Євро, по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 4002,23 Євро, борг пені в розмірі 1 033 828,10 грн., а всього 1 334 124,56 грн.
Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статей 590, 591 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.
Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», то суд у своєму рішенні може встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів, або із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».
Таким чином застосування судом процедури продажу іпотекодержателем предмета іпотеки у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» є встановленими законодавцем способом звернення стягнення на предмет іпотеки, який суд застосовує, враховуючи характер спірних правовідносин сторін.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення захисту цивільних майнових, житлових та інших конституційних прав і законних інтересів сторін даного спору, суд вважає за необхідне, задовольнити даний позов і звернути стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на предмет іпотеки, яким є квартира загальною площею 55,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеку з наданням всіх повноважень продавця.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 6, 11, 14, 15, 16, 548, 593, 611, 653 Цивільного кодексу України, статтями 10, 11, 57-61, 88, 208-208, 212-218, 224 ЦПК України, Закону України «Про іпотеку», суд -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України»- задовольнити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: