Справа № 372/4663/14-ц
провадження № 2-12/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Рудніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Обухівська районна державна адміністрація, Садівниче товариство «Сонячне», Головне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції, Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області, про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності, визнання права власності, поділ часток в спільному частковому майні, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, вселення до будинку, усунення перешкод у здійсненні повноважень права власності будинковолодінням та земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її колишній чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відповідачі прийняли в установленому законом порядку спадщину за законом.

Згідно свідоцтва виданого Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою від 22 листопада 2012 року №8-1553 ОСОБА_3 успадкувала ? частку садового будинку НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області, а ОСОБА_2 успадкувала ? частки садового будинку НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області.

Крім того, згідно свідоцтва виданого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою від 22 листопада 2012 року №8-1555 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 успадкували по ? частку земельної ділянки площею по 0,035 га кожній для ведення садівництва на якій розміщується вищезазначений будинок НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області.

Відповідно до вищезазначених свідоцтв було проведено державну реєстрацію права власності на вищезазначені частки садового будинку з надвірними спорудами НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області та внесений відповідний запис до реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно та земельні ділянки, про що свідчать витяги про державну реєстрацію прав.

В позовній заяві зазначає, що земельна ділянка площею 0,070 га в садівничому товаристві Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області була отримана в користування для ведення садівничого господарства в 1987 році, тобто в період перебування позивача у шлюбі з ОСОБА_4, який був зареєстрований в 1986 році. Окрім того, зазначений садовий будинок фактично був збудований спільно нею та її колишнім померлим чоловіком ОСОБА_4 під час перебування в зареєстрованому шлюбі, що був лише формально розірваний 10 листопада 1992 року, а фактично вони продовжували разом проживати понад трьох років, а також одночасно ще в період зареєстрованого між ними шлюбу було збудовано з цегли весь садовий будинок за вказаною адресою, а саме технічний поверх, який складався з комори, гаража, майстерні і перший поверх, який складався з однієї жилої кімнати, кухні, балкону, та були збудовані господарські споруди, два сараї огорожа і хвіртка, що підтверджується за вказаний термін з 1988 по 1994 роки квитанціями, товарними чеками, товарно-транспортними накладними на придбання різноманітних будівельних матеріалів. Після розірвання шлюбу з позивачкою та фактичного припинення шлюбних відносин між позивачем та її колишнім чоловіком ОСОБА_4 та за обставин реєстрації останнім шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2, у позивача існувала певна домовленість щодо спільного користування спірним садовим будинковолодінням з колишнім чоловіком, оскільки він визнавав за позивачем право власності на ? частину в спільній сумісній власності на зазначене будинковолодіння. По теперішній час позивач користується спірним житловим будинковолодінням, обробляє земельну ділянку турбувалась про будинок. Відповідач же ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 утриманням садового будинковолодіння і земельної ділянки не цікавилась, не сплачувала необхідні обов'язкові платежі та повідомила, що належну їй частку в зазначеному садовому будинковолодінні має намір продати.

Якщо відповідач ОСОБА_3 визнає за позивачем право власності на частку в спірному будинковолодінні, то відповідач ОСОБА_2 взагалі не визнає за позивачем такого права та перешкоджає в користуванні спірним нерухомим майном та взагалі зухвало ігнорує всі її пропозиції, постійно конфліктує, у зв'язку з чим всі її спроби дійти нормальних добросусідських відносин є марними.

Посилаючись на норми Кодексу про шлюб та сім'ю України (1969 року), Цивільного кодексу України, просить: поновити їй процесуальний строк позовної давності звернення до суду; визнати частково недійсним свідоцтва про право власності на ? частки садового будинку НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці, Обухівського району Київської області, видане Підгірцівської сільською радою Обухівського району Київської області за № б/н від 31 січня 2008 року, на ім'я ОСОБА_4; визнати недійсним свідоцтва про право власності на ? частки садового будинку НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці, Обухівського району Київської області, видане Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою від 22 листопада 2012 року на ім'я відповідачки ОСОБА_2, як колишній дружині в спільній сумісній власності; визнання за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частки садового будинку НОМЕР_1 в садівничому товаристві ''Сонячне" в селі Підгірці, Обухівського району Київської області з частки належної відповідачці ОСОБА_2 в даному садовому будинку і господарських будівлях;просить про поділ часток в спільному частковому майні в натурі - садовому житловому будинку і господарсько-побутових будівлях за НОМЕР_1 в садівничому товаристві ''Сонячне" в селі Підгірці, Обухівського району Київської області, відповідно їй, ОСОБА_1 : приміщення майстерні за № І площею - 8,4 кв.м.; приміщення комори за № II площею - 3,5 кв.м.; приміщення тамбуру за № І-1 площею - 1,9 кв.м.; приміщення кухні за № І-2 площею - 18,3 кв.м.; а всього приміщень загальною площею 32,1 кв. м, а також решту приміщень: приміщення гаража за № ІІІ площею - 18,3 кв. м; приміщення житлової кімнати за № І-3 площею - 16,4 кв.м; і приміщення за № І-4 балкону площею - 6,6 кв. м; залишити у спільній частковій власності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно в рівних частках по ? частці кожній, за підстав права власності на спадщину за законом; визнати частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,070 га для ведення садівництва за вказаною адресою - будинку НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці, Обухівського району Київської області, серії ЯА № 380733 (кадастровий номер ) виданий Обухівською районною державною адміністрацією Київської області від 12 жовтня 2006 року на ім'я ОСОБА_4, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1879; визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,070 га для ведення садівництва за вказаною адресою - будинку НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області, виданих Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою від 22 листопада 2012 року за реєстровим № 8-1355, відповідно в рівних частинах на ім'я співвідповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в частині ? часток кожної з співвідповідачів, тобто по 0,035 га земельної ділянки за вказаною адресою; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку ( 0,035 га) земельної ділянки для ведення садівництва за адресою - будинок НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області; земельну ділянку загальною площею 0,070 га за адресою - садове будинковолодіння НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області, залишити в користуванні у визначеній спільній частковій власності; вселити ОСОБА_1 до житлового садового будинку НОМЕР_1 в садівничому товаристві ''Сонячне" в селі Підгірці, Обухівського району Київської області, відповідно до визначеної поділом частки даного садового будинку; усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 повноважень права власності будинковолодінням і земельною ділянкою за вищевказаною адресою, що чиняться відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3; покласти на відповідачку ОСОБА_2 сплату всіх судових витрат.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення проти позову та просила у задоволенні позову відмовити з застосуванням строку позовної давності.

Представник третьої особи, Обухівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання в якому просить у задоволенні позову відмовити в зв'язку з пропущенням строку позовної давності.

Інші учасники по справі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши думку позивача та її представника, відповідачки ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1986 року, а 10 листопада 1992 року шлюб між ними було розірвано.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2014 року по справі № 372/965/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 треті особи: Садівниче товариство «Сонячне», комунальне підприємство Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації», Головне управління юстиції у м. Києві, реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності спадкування за законом, поділ часток у спільній частковій власності, вселення, усунення перешкод в здійсненні повноважень права власності та стягнення моральної шкоди, позов було задоволено частково та поділено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 садове будинковолодіння НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області, земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,070 га залишено у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Вказане рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2014 року було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2014 року та набрало на момент розгляду справи законної сили та цим рішенням встановлено наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли, в установленому законом порядку спадщину за законом.

Згідно свідоцтва виданого Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою від 22 листопада 2012 року №8-1553 ОСОБА_3 успадкувала ? частку садового будинку НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 успадкувала ? частку садового будинку НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області. Крім того, згідно свідоцтва виданого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою від 22 листопада 2012 року №8-1555 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 успадкували по ? частку земельної ділянки площею по 0,035 га кожній для ведення садівництва на якій розміщується вищезазначений будинок НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області.

Відповідно до вищезазначених свідоцтв було проведено державну реєстрацію права власності на вищезазначені частки садового будинку з надвірними спорудами НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області та внесений відповідний запис до реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно та земельні ділянки, про що свідчать витяги про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи позивачки про те, що протягом всього часу після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 і на момент звернення до суду вона продовжувала користуватись садовим будинковолодінням та земельною ділянкою НОМЕР_1 в садовому товаристві «Сонячне» в селі Підгірці Обухівського району Київської області не приймаються до уваги та не ґрунтуються на належних доказах, оскільки на момент набуття ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку 12.10.2006 року та на вищезазначений садовий будинок 31.01.2008 року, останній перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано у 1992 році і будь-яких доказів щодо поділу майна між колишнім подружжям позивачем не надано, спір між ними з приводу поділу майна в судовому порядку не вирішувався.

Відповідно до ст.22 КпШС України (1969 року), норма якої підлягала застосуванню до сімейних правовідносин, які виникли після 01 січня 1970 року, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Кожний з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.29 КпШС України, норма якої діяла на момент розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення, зокрема, про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення.

За нормою частини третьої цієї статті, для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлювався трирічний строк позовної давності.

У відповідності до ст.71 ЦК України (1963 року), загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлювався в три роки.

За загальним правилом, яке містилось у ст.76 цього Кодексу, перебіг строку позовної давності починався з дня виникнення права на позов, а саме, з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми закону, для визначення початку перебігу встановленого частиною третьою статті 29 КпШС України трирічного строку позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя після розірвання між ними шлюбу підлягала застосуванню загальна норма статті 76 ЦК України (1963 року) про те, що початком перебігу цього строку є день, коли один із подружжя, між яким шлюб розірвано, дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а саме, про порушення права на володіння, користування та/або розпорядження майном, яке належало їм на праві спільної сумісної власності.

Даних, які б свідчили про зупинення або переривання відповідно до правил ст.ст. 78, 79 ЦК України 1963 р. перебігу строку позовної давності, в матеріалах справи немає.

Якщо між подружжям, які бажають розірвати шлюб, виникає спір, зокрема, про майно, яке є їхньою спільною сумісною власністю, то розірвання шлюбу може бути здійснено в суді за заявою подружжя або одного з них.

В позовній заяві та в судовому засіданні позивачка обґрунтовуючи причини пропуску позовної давності, посилалась на ту обставину, що її колишній чоловік ОСОБА_4 визнавав за нею право власності на ? частку в спільній сумісній власності на садівниче будинковолодіння, а тому здійснювати поділ цього майна між ними, було недоцільно та зазначила, що про порушення своїх прав вона фактично дізналась після смерті колишнього чоловіка, а тому вважає, що пропустила строк позовної давності з поважних причин, а також намагалася даний спір вирішити в добровільному порядку.

В судовому засіданні та письмових запереченнях відповідач просить застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин, оскільки строк звернення до суду закінчився, так як з моменту розірвання шлюбу 10.11.1992 року між позивачем та ОСОБА_4 пройшло більше 22 років, а з моменту смерті ОСОБА_4 на день звернення до суду також минуло більше трьох років.

У відповідності до ст.267 ЦК України (2004 року), чинної на момент пред'явлення позивачем даного позову до суду, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд на підставі поданих сторонами доказів, які оцінені згідно ст. 212 ЦПК України, дослідивши підстави поважності пропуску строку позовної давності для захисту права позивачки, вважає, що позивачка мала реальну можливість вчасно звернутися в суд для захисту свого права, а тому зазначені нею причини не можуть бути визнані судом поважними щодо пропуску строку позовної давності та його поновлення.

На час звернення з даним позовом трьохрічний строк позовної давності для звернення до суду з вимогами, що заявлені позивачем та з аналізу підстав з якими позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, вбачається, що вони ґрунтуються на тому, що позивач, як колишня дружина ОСОБА_4 претендує на частку майна, яке вважає спільно набутим у шлюбі з останнім, а тому строк позовної давності сплив у квітні 1995 року. В судовому засіданні позивач не довела наявність поважних причин, з яких вона пропустила строк для захисту свого порушеного права. Окрім того, з моменту смерті ОСОБА_4 на день звернення до суду також минуло більше трьох років, так як згідно матеріалів справи (а.с .7) 18.09.2014 року позивач вважається таким, що звернувся до суду з зазначеним позовом, так як відмова у прийнятті зустрічного позову не є підставою для зупинення чи переривання перебігу строків позовної давності.

Враховуючи те, що позивачем не наведено жодної причини пропуску строку позовної давності, яку можна було б визнати поважною для поновлення пропущеного ним строку, і відповідач ОСОБА_2 наполягала на застосуванні наслідків його спливу , суд приходить до висновку про те, що у задоволенні вимог позивача слід відмовити.

З урахуванням наведеного, в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір із урахуванням відмови у позові відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 29 КпШС України, стст. 71, 76, 78, 79 ЦК України 1963 року, ст. 267 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Обухівська районна державна адміністрація, Садівниче товариство «Сонячне», Головне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції, Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області, про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності, визнання права власності, поділ часток в спільному частковому майні, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, вселення до будинку, усунення перешкод у здійсненні повноважень права власності будинковолодінням та земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.