ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі: секретаря Соловей Ж.В., заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи відділ реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи вимоги тим, що 05.11.1883 року народився її дідусь ОСОБА_3, який за національністю був поляком. 19.02.1916 року народився батько позивачки ОСОБА_4. 08.11.1946 року народилась позивачка, яка в звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1. Дід позивачки був поляком, проте батько позивачки записаний як українець.

В судовому засіданні позивачка змінила розмір позовних вимог та просить встановити факт, що вона по лінії батька ОСОБА_4 за етнічним походженням є полькою.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявивсь, надав через канцелярію суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову, просить слухати справу без участі їхнього представника.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_5 і громадянка ОСОБА_4 (після реєстрації одруження ОСОБА_5) ОСОБА_6 уклали шлюб 06 липня 1968 року, про що зроблено запис за № 207 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії ІІ-ЯР №062567, виданого 28.10.1958 року, Фастівського рай бюро ЗАГС Київської області, її батьками є ОСОБА_8 «українець» та ОСОБА_9 «росіянка» (а.с.9).

Згідно про свідоцтво про народження серії І-ОК №317199, повторно видане 24.11.1015 на імя ОСОБА_4, його батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.11).

Аналізуючи вищезазначені документи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 являється дідом, а ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1.

Листом відділу реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області №1407-02-05.07-34 від 27.11.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження на підставі відсутності документів, що підтверджують національність батька, тому підстав для внесення змін до актового запису про народження немає.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Встановлення факту етнічного походження заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження.

Таким чином факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Згідно довідки, виданої Центральним державним архівом громадських обєднань України 19.10.2015 за №201/04.1-05 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, поляк, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2. До складу сімї входили: ОСОБА_12 дружина; ОСОБА_13 дочка, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_14 син, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_4 син, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_15 син, ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с.13).

Крім того, допитана у судовому засіданні ОСОБА_16 в якості свідка показала, що перебуває із заявницею у родинних стосунках, однозначно стверджувала, що і дідусь заявниці заявниці ОСОБА_3 і батько ОСОБА_4 є поляками, однак свою національність приховували через репресії.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_14, який також перебуває із заявницею у родинних відносинах.

З приводу показів яких у суду не виникає сумніву щодо достовірності зазначених ними обставин.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст.11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до ст.3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно з приписами ст.300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що дід та батько заявниці були поляками, заявниця також має право на відновлення етнічного походження своїх предків.

Встановлення факту етнічного походження заявниці необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження її роду, цей факт має юридичне значення, оскільки громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, може позбавити заявницю та її нащадків права скористатись вказаними правами.

Таким чином, досліджена сукупність доказів та їх логічний аналіз дає підстави вважати про те, що дід та батько позивачки за національністю поляки, а встановлення юридичного факту етнічного походження не порушує права та інтереси третіх осіб, тому суд задовольняє заяву ОСОБА_2 та встановлює зазначений юридичний факт.

Керуючись ст.ст.3,10,60,212,215,256,259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, по лінії батька ОСОБА_4, який помер 06 березня 2000 року, за етнічним походженням є полькою.

Повний текст рішення виготовлений 30 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя