Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2015/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шаєнко Ю. В.
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

02.09.2015року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Франко В.А.,

Чельник О.І.

при секретареві Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення ненарахованої та невиплаченої суми індексації заробітної плати, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення ненарахованої та невиплаченої суми індексації заробітної плати та про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві посилався на те, що працював в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області з січня 1993 року на посадах судового розпорядника, судового виконавця та з 19.03.1999 року по 16.09.2013 року робітником по обслуговуванню будівель, прилеглої території та поточного ремонту. З квітня 2011 року йому було безпідставно припинено нарахування та виплату індексації його заробітної плати, внаслідок чого за період з квітня 2011 року по 16.09.2013 року ( день звільнення з роботи) утворилась заборгованість по заробітній платі в сумі 13 087 гривень 55 коп., які позивач просив стягнути з відповідача - територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області.

В подальшому позивач доповнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року позов ОСОБА_5 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. Посилається на те, що суд не взяв до уваги обставини нарахування та виплати йому індексації, які мали місце з вересня 2009 року, коли розмір індексації було безпідставно зменшено з 360 грн. до 174 грн. та запропоновано йому написати заяву про стягнення з нього нібито зайве сплаченої суми індексації. Також вказує на те, що суд не прийняв рішення в частині вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_5, представника територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області Криворотенко М.Р., дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення.

Межі розгляду справи апеляційним судом визначені ст.303 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що індексація заробітної плати позивачу за період з квітня 2011 року по день його звільнення з роботи, тобто по 16.09.2013 року, була здійснена з додержанням встановленого чинним законодавством порядку.

Такий висновок суду ґрунтується на належній оцінці наданих сторонами доказів, правильному застосуванні норм матеріального права.

Актом перевірки додержання ТУ ДСА України в Кіровоградській області законодавства про працю та загальнообов»язкове державне соціальне страхування №11-02-023/0201 від 13.02.2013 року, проведеної територіальною державною інспекцією з питань праці у Кіровоградській області за зверненням ОСОБА_5, встановлено , що при відсутності підстав та в порушення вимог ст.33 Закону України «Про оплату праці» і п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р.№1078, починаючи з квітня 2007 року позивачу проводилась індексація грошових доходів, при тому що базовими місяцями (тобто місяцями підвищення посадового окладу) були січень,квітень, липень, жовтень 2007 року. У зв»язку із невірно визначеним базовим місяцем, безпідставне нарахування індексації продовжилось і у 2008 році. При цьому, його посадовий оклад у 2008 році підвищувався з 01.01.2008, з 01.04.2008, з 01.10.2008, з 01.12.2008, а тому підстави для нарахування індексації грошових доходів ОСОБА_5 були лише у липні, серпні та вересні 2008 року на 1,3%, що складало по 6,90 грн., а при підвищенні його посадового окладу у жовтні 2008 року з 531,0 грн. до 551,0 грн. ( на 20 грн.) сума підвищення перевищила суму індексації, що мала б бути нарахованою ( 551,0 х1,3% = 7,16 грн.).

У 2009 році підстави для нарахування індексації грошових доходів ОСОБА_5 виникли у березні 2009 року на 2,9% ( оскільки базовим лишився грудень 2008 року) та її нарахування мало б проводитись до листопада 2009 року ( оскільки при підвищенні посадового окладу в квітні та липні сума підвищення була меншою за суму нарахованої індексації), а саме: у квітні на 4,4%, у травні - 5,9%, у червні - 7,4%, у липні, серпні, вересні та жовтні - 8,6%. При підвищенні посадового окладу ОСОБА_5 у листопаді 2009 року з 650,0 грн. до 744,0 грн. ( на 94,0грн.) сума підвищення перевищила суму індексації, що мала б бути нарахованою ( 63,98 грн.).

В подальшому посадовий оклад ОСОБА_5 підвищувався з 01.01.2010, з 01.04,2010, з 01.07.2010, з 01.10.2010, з 01.01.2011, з 01.04.2011, з 01.10.2011, з 01.12.2011, з 01.01.2012, з 01.04.2012, з 01.07.2012, з 01.10.2012, з 01.12.2012 року. тобто базовий місяць постійно змінювався, у зв»язку з чим підстави для проведення індексації його грошових доходів виникли лише в серпні та вересні 2011 року на 1.2%, що і було проведено та сума нарахованої та виплаченої індексації склала по 11,52 грн.

Відповідно до поданої ОСОБА_5 заяви від 17.05.2011 року з його заробітної плати за квітень і травень 2011 року проведено утримання частини безпідставно нарахованої індексації в сумі 1265,65 грн., у той час як безпідставно йому нарахованою та виплаченою за 2008, 2009,2010, 2011 роки є індексація у сумі 9695,27 грн. Порушення вимог законодавства щодо безпідставного нарахування індексації працівникам у 2008, 2009, 2010 роках було виявлене перевіркою 27.05.2011 року, до адміністративної відповідальності посадові особи ТУ ДСА України в Кіровоградській області не притягувалися у зв»язку з усуненням на той час порушень.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078( у ред.. від 12.03.2008р.), підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлено в розмірі 101 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

Пунктом 5 цього Порядку визначено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, у якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

З жовтня 2011 року по 16.09.2013 року величина приросту споживчих цін не перевищила поріг індексації - 101 %, тому індексація позивачу не нараховувалась.

Отже, на протязі 2008 - 2011 років позивачу було безпідставно нараховано та виплачено 9695,27 грн. сум індексації його заробітної плати, оскільки індексація проводилась без урахування змін базового місяця, тобто місяця, у якому відбувалося підвищення заробітної плати.

Добровільне повернення ОСОБА_5 частини зайве виплаченої йому заробітної плати ( на підставі поданої ним відповідачу відповідної заяви) не суперечить положенням п.1ч.1ст.127 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з»ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для ухвалення рішення, є необґрунтованими, оскільки висновок суду про те, що у ТУ ДСА України в Кіровоградській області перед позивачем відсутня заборгованість із нарахування та виплати йому заробітної плати у частині її індексації підтверджується належними та допустимими доказами, яким суд дав правильну оцінку. Перевірка правильності нарахування працівникам ( у тому числі і ОСОБА_5 ) індексації заробітної плати двічі протягом 2011-2013 років проводилась територіальною державною інспекцією з питань праці у Кіровоградській області. Висновки цих перевірок, які спростовують доводи позивача про порушення порядку індексації його заробітної плати за період з квітня 2011 року по 16.09.2013 року, суд поклав в обґрунтування рішення про відмову у задоволенні позову. У свою чергу позивач не надав належних доказів, які б свідчили про неправильність висновків територіальної державної інспекції з питань праці, та не зазначив, які норми матеріального права були порушені або неправильно застосовані судом.

Оскільки суд відмовив позивачу у задоволенні позову про стягнення заробітної плати ( у частині її індексації) - відсутні підстави і для задоволення позову у частині відшкодування моральної шкоди, оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував саме неправомірними, з його точки зору, діями відповідача щодо нарахування та виплати йому заробітної плати у належному розмірі та душевними стражданнями, яких він зазнав від таких дій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Петрівського районного суду від 23.06.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: