Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Фарятьєв С.О.
Справа № 417/913/15-ц
Провадження № 22ц/782/730/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Фарятьєва С.О.

суддів: Коротенко Е.В., Луганської В.М.

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Марківського району Луганської області, який діє в інтересах держави, в особі Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області, на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 23 липня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 23 липня 2015 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на таких умовах:

За ОСОБА_2 за договором дарування від 01.06.2015 року визнається право власності на :

- житловий будинок з прилеглими до нього надвірними будівлями, який розташований за адресою: с. Бондарівка, вул. Жданова, 25 Марківського району Луганської області;

- земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, площею 0,3127 га, яка розташована на території Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, належну ОСОБА_3, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛГ № 049381, виданого Бондарівською сільською радою Марківського району 08 лютого 2001 року, на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Бондарівської сільської ради Марківського району від 16 грудня 2000 року.

Провадження по справі було закрито.

З вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився прокурор Марківського району Луганської області, який діє в інтересах держави, в особі Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області, подавши на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та повернути справу до того ж суду для продовження її розгляду, оскільки вважає, що судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок чого порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до наступного.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з вимогами ч.ч.1 і 3 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ч.ч.1 і 5 ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Затвердження мирової угоди, якою вирішується питання переходу права власності, зумовлює необхідність зясування, чи можливий такий перехід від однієї особи до іншої, чи не буде порушено в такий спосіб право інших осіб та чи наявні (відсутні) інші перешкоди для визнання такої угоди.

Визнаючи мирову угоду між сторонами у справі та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на те, що мирова угода не протирічить закону і не порушує права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Між тим, до такого висновку суд першої інстанції дійшов поспішно.

Розглядаючи справу суд належним чином не зясував, чи мав відповідач право розпоряджатися вищевказаним майном у вигляді житлового будинку з прилеглими до нього надвірними будівлями, який розташований за адресою: с. Бондарівка, вул. Жданова, 25 Марківського району Луганської області, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази на підтвердження права власності відповідача на зазначені обєкти нерухомого майна.

Крім того, постановляючи свою ухвалу суд фактично затвердив перехід права власності на нерухоме майно від ОСОБА_3 до ОСОБА_2, реалізувавши таким чином повноваження, які згідно з чинним законодавством України відносяться до компетенції нотаріальних органів, на що певної уваги не звернув.

Також суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. А згідно із ч.4 ст.334 цього кодексу, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Проте як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державна реєстрація домоволодіння №25, розташованого по вул. Жданова у с. Бондарівка Марківського району Луганської області, не проводилась (а.с.38).

Отже, в порушення ст. 179 ЦПК України судом першої інстанції без дослідження всіх обставин справи, які б могли призвести до прийняття по справі законного судового рішення, передчасно прийнято ухвалу про затвердження мирової угоди між сторонами у справі.

Таким чином, на думку колегії суддів, умови мирової угоди, визнаної ухвалою суду першої інстанції, суперечать вимогам закону, а тому суд повинен був зясувати питання про постановлення ухвали про відмову у визнанні мирової угоди і продовжити судовий розгляд.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст.314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Марківського району Луганської області, який діє в інтересах держави, в особі Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області, задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 23 липня 2015 року скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів після її проголошення.

Головуючий:

Судді: