Справа № 307/652/15-цПровадження № 2/307/654/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування Кучерявий І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області та орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА про надання дозволу на виготовлення дитячих проїзний документів та вивезення дитини за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд з заявою про надання дозволу на виготовлення дитячих проїзний документів та вивезення за кордон доньки Крістіни без згоди батька дитини. Посилається на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час шлюб між ними розірвано та відповідно до рішення суду від 17.12.2009 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання їхньої доньки, яка проживає разом з нею. Вона має можливість вивезти доньку за кордон в одну з країн Європи для відпочинку та оздоровлення, а місце проживання (перебування) відповідача їй невідоме, тому в неї немає можливості отримати від нього нотаріально посвідчену заяву про надання дозволу на виготовлення проїзних документів дитини та виїзд її за кордон без згоди батька.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Пояснила, що ОСОБА_4 постійно працює у росії і хоче щоб дитина мала змогу приїхати до неї на відпочинок та лікування.

Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позов визнав.

Представник Тячівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області у судове засідання не з'явився і не повідомив суду про причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано та на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня донька сторін, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 Це стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу та свідоцтвом народження дитини. Довідкою Нижньоапшанської сільської ради № 283 від 17.02.2015 р. стверджено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває за межами країни. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 ст. 157 СК України на того з батьків, хто проживає окремо від дітей покладено обов'язок брати участь у її вихованні і йому надано право на особисте спілкування з дитиною. Отже, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон для відпочинку та лікування повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини.

З приписів ст. 313 ЦК України убачається, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

Відповідно до п. п. 3, 4, 5 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р., перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд неповнолітніх осіб за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Згідно п. 18 "Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" оформлення паспорта/проїзного документа за наявності заперечень одного з батьків може бути оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Суд зважає на те, що у позивачки відсутні гарантії отримання згоди від відповідача ОСОБА_5 у вигляді оформленої нотаріально заяви про надання згоди на виїзд дитини за кордон, при розгляді даної справи не було встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування в інших країнах, позовні вимоги заявлені саме в інтересах дитини і у зв'язку з цим суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в частині та дозволяє позивачці ОСОБА_4 - матері ОСОБА_6, без згоди батька ОСОБА_5, виготовити проїзні документи на тимчасовий виїзд у росію з метою відпочинку та оздоровлення дитини на період літніх канікул з 01 червня по 31 серпня у супроводі ОСОБА_4

Жодних доказів того, що надання дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд дитини за кордон без згоди батька буде суперечити її інтересам відповідач суду не надав.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 243.6 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 157 СК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 18 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Надати ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон її малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виїзд дитини без згоди батька -ОСОБА_5 до російської федерації на період з 01 червня по 31 серпня.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 двісті сорок три гривні 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.