Справа № 466/3789/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі - Чепіль С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в:

25 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 09.07.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 липня 2007 року померла мати позивачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Росії, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті 16.01.2002 року ОСОБА_4 - батька позивачки, а ОСОБА_3 - чоловіка, в Третій Львівській державній нотаріальній конторі Державним нотаріусом ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 2602938. Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2010 року були: дочка ОСОБА_6, дочка - ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_3, відповідно до 1/3 частки спадщини кожен.

Спадщина, на яку у вказаних частках видано свідоцтво, складалась з гаража № 10 (десять), який розташований в м. Львові по вулиці Винниця, 31 в авто гаражному кооперативі «Варшавське». Даний гараж належав ОСОБА_4 на підставі Довідки № 33 виданої авто гаражним кооперативом «Варшавський» 10.04.1994 року та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 11.04.1994 року в реєстрову книгу № 1 за реєстрованим № 148 ( реєстраційний номер 28091505). Загальна площа гаражу становить 18,1 кв.м. Вартість майна станом на 2010 рік - 2 286 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2012 року за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування після смерті 24.05.2012 року його матері - ОСОБА_6 на 1/2 даного металевого гаражу.

10.09.2014 року згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - за відповідачем зареєстровано 1/2 частину гаражу за адресою: м. Львів «Варшавський» автогаражний кооператив по будівництву та експлуатації гаражів, гараж № 10 адреса ГК: вул. Винниця, 31.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка спадщину прийняла після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4, але юридично не оформила своїх спадкових прав. Державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - ОСОБА_7. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. А оскільки позивачка проживала зі спадкодавцем за різними адресами та не подала своєчасно заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини.

Звернення позивачки до нотаріальної контори по закінченню шести місяців після смерті спадкодавця обумовлено поважною причино, а саме - перебування з 03.03.2006 року за межами України (в Іспанії), що стверджується відмітками у закордонному паспорті громадянина України ОСОБА_1 та посвідченням на офіційне перебування в Іспанії на роботі. За таких обставин, вимушена звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері тривалістю два місяці.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та вказав, що позовні вимоги підтримує повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 була матірю позивача у справі.

Згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 09 липня 2007 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що заповіт померлою ОСОБА_3 не складався.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивачка відноситься до першої черги спадкоємців за законом, оскільки є донькою померлої ОСОБА_3.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений вищевказаною статтею строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті матері позивачка не була ознайомлена з діючим законодавством, а також у звязку з її перебуванням з 03.03.2006 року за межами України (в Іспанії), що стверджується відмітками у закордонному паспорті громадянина України ОСОБА_1 та посвідченням на офіційне перебування в Іспанії на роботі.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 з поважної причини.

За наведених обставин суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 09 липня 2007 року - тривалістю два місяці.

Даний строк рахувати з часу вступу рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_8