АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26(1) інстанції - Тарасенко О.В.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2010 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі - Бондаренко І.В.,

за участю - представника відповідача Овсянікова Іллі

Володимировича,

представника третьої особи Голоцвана Дмитра Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (третя особа - відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат») про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до

відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ВАТ «КЗРК») про надання довідки - розрахунку сум відшкодування шкоди здоров'ю. Під час розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги і звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду) про стягнення недоплат по втраченому заробітку, та просив стягнути з Відділення Фонду на його користь недоплату по щомісячним страховим виплатам за період з 01.11.2006 року по 01.11.2009 року у сумі 14221 грн. 81 коп. та щомісяця стягувати по 639 грн. починаючи з 01.11.2009 року до виникнення обставин, що тягнуть перерахунок виплат. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що підприємство з 01.01.1995 року застосовувало не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок на суму втраченого заробітку, а тому він одержує занижену суму компенсації шкоди здоров'ю.

У зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог до ВАТ «КЗРК» про надання довідки-розрахунку сум відшкодування шкоди, ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року закрито провадження в цій частині позовних вимог та залучено ВАТ «КЗРК» до участі у справі в якості третьої особи.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2009 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд, оскільки судом порушені норми матеріального та процессуального права. Зокрема, на його думку, судом при застосуванні коефіцієнтів підвищення страхових виплат не враховано положення Закону України № 1105 та Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затверджених Постановою Правління ФСС НВ України № 83 зі змінами та доповненнями; не враховано, що фактичного підвищення заробітної плати на підприємстві з 01.01.1996 року не відбулося; неправильно застосовано п.28 «Правил відшкодування шкоди…» та не надано належної правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових окладів за період з червня 1994 року по червень 2001 року. Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою, що адміністрацією ВАТ «КЗРК» позивачу своєчасно призначені та правильно виплачувалися щомісячні платежі у рахунок відшкодування шкоди здоров'ю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 23 червня 1981 року працював водієм цеху механізації В.О. «Кривбасруда», пізніше був переведений водієм автовишки на ш. «Гігант» п/о «Кривбасруда». Протягом багатьох років він працював в умовах впливу на здоров'я шкідливих факторів. За первинним висновком МСЕК від 06 серпня 1998 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності 35 % у зв'язку з професійним захворюванням. З 06 серпня 1999 року відсоток втрати професійної працездатності склав 50 %, а з 01 серпня 2006 року - 40 %.

ВАТ «КЗРК» у добровільному порядку визначило та виплачувало позивачеві втрачений заробіток у зв'язку з ушкодженням здоров'я, виходячи із ступеню втрати професійної працездатності та середнього заробітку за професією позивача за вересень - листопад 1994 року, який згідно довідки наданої підприємством складав 3830033 крб., проте при призначенні виплат відшкодування шкоди ВАТ «КЗРК» з 01 січня 1995 року по 01 січня 1998 року застосовувало до регресних виплат не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок та окладів, які запроваджувались на підприємстві, з приводу чого виник спір.

На момент передачі особової справи позивача до Відділення Фонду сума страхової виплати склала 71,82 грн. Відділенням Фонду проводилися перерахування щомісячних страхових виплат позивачу відповідно до постанов правління Фонду: від 14.03.2002 року (коефіцієнт 1,193), від 04.03.2003 року (коефіцієнт 1,182), від 24.02.2004 року (коефіцієнт 1,152), від 25.02.2005 року (коефіцієнт 1,238), від 06.03.2006 року (коефіцієнт 1,203), з 01.03.2007 року (коефіцієнт 1,183), з 01 березня 2008 року (коефіцієнт 1,125), з 01 березня 2009 року (коефіцієнт 1,063).

Стягуючи з Відділення Фонду заборгованість за останні три роки, що передують зверненню до суду із даним позовом, суд першої інстанції зазначив, що ВАТ «КЗРК», починаючи з 01 лютого 1995 року, неправильно коригувало ОСОБА_4 суму відшкодування втраченого заробітку, у зв'язку з чим після передачі документів Відділенню Фонду останнє також неправильно виплачувало позивачеві страхові виплати.

Такий висновок суду є правильним з огляду на наступне.

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року, яка діяла на момент виникнення даних правовідносин, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до спільної постанови адміністрації та профспілкових комітетів від 27 лютого 1995 року № 2/24/7 тарифні ставки на підприємстві збільшені в 3,0 рази.

Відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 1/6 від 26.01.1996 року з 01.01.1996 року тарифні ставки були збільшені у 2,5 рази.

З 01 червня 1997 року відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 3/91/06 від 21.05.1997 року на підприємстві року тарифні ставки були збільшені у 1,25 рази.

З 01 січня 1998 року відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» від 25.12.1997 року № 6/195 «Про перегляд структури заробітної плати» тарифні ставки були збільшені в 1,3 рази.

Тому, розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно перерахував призначену позивачеві підприємством суму відшкодування шкоди, починаючи з 01 лютого 1995 року, на коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а саме: 3,0 - з 01 лютого 1995 року; 2,5 - з 01 січня 1996 року; 1,25 - з 01 червня 1997 року; 1,3 - з 01 січня 1998 року та вірно визначив суму відшкодування шкоди у розмірі 233,39 грн. на момент передачі особової справи ОСОБА_4 до Відділення Фонду.

Ухвалюючи рішення, суд виконав вимоги абз. 6 пункту 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (із наступними змінами і доповненнями), та перевірив, чи не перевищує перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності середній заробіток відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

Відповідно до п. 41 Правил, якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати працездатності, відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим, або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з Відділення Фонду недоплату за період з 01 листопада 2006 року по 01 листопада 2009 року в сумі 14221 грн. 81 коп., яка утворилася внаслідок неправильного коригування суми відшкодування шкоди ВАТ «КЗРК», а також визначив новий розмір щомісячної страхової виплати у сумі 639 грн., починаючи з 01 листопада 2009 року.

На думку колегії суддів, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду.

За таких обставин апеляційну скаргу Відділення Фонду необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Г.О.Савіна

Судді: В.П.Турік

Л.А.Братіщева