Провадження № 2-н/537/917/2015
Справа № 537/4257/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2015 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, перевіривши матеріали заяви публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Заявник ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» звернувся до суду з заявою, згідно якої просив суд видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 377 грн. 83 коп. та перерахувати на розрахунковий рахунок ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод»: ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», р/р 2, МФО 380805, КОД .

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та матеріали, подані в її обґрунтування, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджуються фактичне надання та отримання таких послуг, крім того, заявник має обгрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, заявником не надано до суду відповідного договору з абонентом ОСОБА_2 про надання житлово-комунальних послуг або інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Разом з тим, довідка про заборгованість ОСОБА_2 за користування житлово-комунальними послугами за період з 01.01.2015 року по 01.07.2015 року, проживаючої у гуртожитку № 37 АДРЕСА_1, не є підтвердженням правильності і безспірності розрахунків, а також застосування тарифів за відповідні послуги.

Згідно з ч. 5 ст. 98 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказам сплати судового збору.

Заявником ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» надане до суду платіжне доручення, зі змісту якого неможливо встановити за яку саме дію сплачується судовий збір. З огляду на те, що підприємством подається до суду значна кількість заяв про видачу судових наказів, а призначенням платежу у платіжному дорученні зазначено «судовий збір за видачу судового наказу», суддя приходить до висновку про неможливість ідентифікування призначення платежу від 11.09.2015 року за №49/60130.

Згідно із частиною 6 статті 98 Цивільно-процесуального кодексу України, до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 121 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити дану заяву без руху, надавши заявнику строк для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 98, 119, 121 Цивільно-процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Заяву публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків на протязі 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Д.О. Зоріна