Справа №642/1995/15ц
Провадження №2/642/797/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, 3-я особа: товариство з обмеженою відповідальністю«КЕЙ СТОУН» про стягнення грошового зобовязання, інфляційних витрат, 3% річних, судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2015 р. до Ленінського райсуду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача-1 ОСОБА_2 суму грошового зобов»язання в розмірі 4825,77 гр., інфляційні витрати в сумі 1735,56, 3% річних в сумі 255,03 гр. та ? ч. сплаченого нею судового збору в сумі 121,8 гр.; з відповідача-2 ФОП ОСОБА_3 суму грошового зобовязання в розмірі 5033,63 гр.., 3% річних в розмірі 266,02 гр., інфляційні витрати в розмірі 1810,32 гр., а також суму іншого грошового зобовязання в розмірі 139,93 гр., інфляційні витрати в розмірі 50,32 гр., 3% річних в сумі 7,39 гр., ? ч. сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 121,80 гр..

У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 вказала, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2004 р. з відповідача-1 ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньою доньки ОСОБА_4. За період з травня 2008 р. по 01.07.2011 р. по аліментам утворилася заборгованість у розмірі 20154,19 гр.. В рамках виконавчого провадження були реалізовані шляхом проведення прилюдних торгів належні відповідачу-1 215/1000 ч. житлового будинку №3 по вул.. Дніпропетровській в м. Харкові. Вона брала участь у прилюдних торгах і 3 лютого 2012 р. оплатила гарантійний внесок за лот №1 в сумі 5033,63 гр.. Отримувачем цих грошових коштів за платіжним дорученням зазначений ФОП ОСОБА_3.

Після проведення торгів вона була визнана переможцем торгів і їй було видане відповідне свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. 16.02.2012 р. вона, як переможець торгів, додатково внесла за послуги з реалізації майна 139,93 гр.. Отримувачем цих коштів в квитанції №25-968 від 16.02.2012 р. був вказаний ФОП ОСОБА_3.

Згідно розпорядження державного виконавця від 15.02.2013 р. на користь відповідача-1 ОСОБА_2 перераховано 4825,77 гр., як грошову суму від продажу його майна.

За скаргою ОСОБА_2 рішенням апеляційного суду Харківської області було визнано незаконним проведення вказаних прилюдних торгів, визнано недійсним видане їй свідоцтво про право власності на 215/1000 ч. житлового будинку №3 по вул. Дніпропетровській в м. Харкові.

Після цього вона 18.03.2015 р. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів сплачених нею під час прилюдних торгів грошових коштів, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції.

У судове засідання зявилися: позивачка, її представник, відповідач-1, представник відповідача-2.

3-я особа про слухання справи була повідомлена належним чином, але її представник до суду не зявився, а тому суд, керуючись ст. 169 ЦПК України, вирішив розглянути справу за відсутності представника 3-ї особи.

Під час розгляду справи позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і дали пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач-1 та представник відповідача-2 проти задоволенні позову заперечували, посилаючись на те, що заявлені вимоги являються необґрунтованими.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача-1, представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2004 р. за позовом ОСОБА_1 з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти щомісячно у розмірі ? ч. усіх видів доходів до повноліття дитини.

За розрахунком Ленінського ВДВС ХМУЮ заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 30.06.2011 р. становила 20154,19 гр..

Аліменти у добровільному порядку ОСОБА_2 не були сплачені, після чого ОСОБА_1 звернулася до Ленінського ВДВС ХМУЮ про стягнення заборгованості по аліментам.

В ході виконавчого провадження був складений акт про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2, а саме: 215/1000 ч. житлового будинку з надвірними будівлями по вул.. Дніпропетровській,3 в м. Харкові.

14 лютого 2012 р. були проведені прилюдні торги вказаної частини домоволодіння. Продажна ціна цього домоволодіння склала 36954 гр.. Переможцем прилюдних торгів була визнана ОСОБА_1 і їй було видано свідоцтво про право власності на дану частину домоволодіння ( а. с. 14,51).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перед проведенням прилюдних торгів за платіжним дорученням №NEW від 03 лютого 2012 р. перерахувала ФОП ОСОБА_3 гарантійний внесок за лот №1 в сумі 5033 гр. 63 коп. ( а. с. 20).

16 лютого 2012 р. квитанцією №25-968 ОСОБА_1 перерахувала ФОП ОСОБА_3 додаткову суму винагороди за послуги в реалізації майна у розмірі 139 гр. 93 коп. ( а. с. 20).

15 лютого 2013 р. розпорядженням начальника Ленінського ВДВС ХМУЮ №117/12 ОСОБА_2 було перераховано 4825 гр. 77 коп. як належну йому грошову суму, отриману від продажу його майна ( а. с. 19).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2013 р. було визнано незаконним проведення прилюдних торгів, анульовано протокол про проведення прилюдних торгів, визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на 215/1000 ч. житлового будинку №3 по вул.. Дніпропетровській в м. Харкові та анульовано його реєстрацію.

У рішенні апеляційного суду вказано, що правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ №68/5 від 27.10.1999 р.. Прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну, та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів; по друге правила, які регулюють сам порядок проведення торгів і; по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця- учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч.4 ст.656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги. Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч..1-3 та 6 ст.203 ЦК України ( ч.1 ст.215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладання, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням.

( а. с. 11 18)

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки апеляційним судом прилюдні торги визнані незаконними суд у відповідності до ст. ст. 216, 236 ч.1 611, 625 ЦК України стягує: з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки суму грошового зобовязання по сплаті аліментів у розмірі 1735 гр. 56 коп., інфляційні витрати в сумі 1735 гр. 56 коп., а також 3% річних в сумі 255 гр. 03 коп.; з відповідача ФОП ОСОБА_3 суму грошового зобовязання, сплачену у якості гарантійного внеску за лот №1 та додаткових послуг з реалізації майна у розмірі 5033 гр. 63 коп., інфляційні витрати в сумі 1810 гр. 32 коп. та 3% річних в сумі 266 гр. 02 коп..

Суд вважає, що підрахунок позивачкою розміру інфляційних витрат та 3% річних зроблений правильно та приймає його за основу.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 243 гр. 60 коп.

( а. с. 1).

Приймаючи до уваги, що рішення винесене на користь позивачки суд у відповідності до ст.88 ЦПК України стягує з відповідачів на користь позивачки судові витрати в сумі 243 гр. 60 коп., тобто по 121 гр. 80 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 88, 212 215, ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215 ч.1, 216, 236 ч.1, 610, 611 625 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 суму грошового зобовязання у розмірі 1735 гр. 56 коп.; інфляційні витрати в сумі 1735 гр. 56 коп., 3% річних в сумі 255 гр. 03 коп., судовий збір в сумі 121 гр. 80 коп., а всього 3847 гр. 95 коп..

Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму грошового зобовязання в розмірі 5033 гр. 63 коп., інфляційні витрати в сумі 1810 гр. 32 коп., 3% річних в сумі 266 гр. гр. 02 коп., судовий збір в сумі 121 гр. 80 коп., а всього 7231 гр. 77 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення рішення можуть оскаржити рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В. Лазарєв