У Х В А Л А

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Яреми А.Г.,
Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства про перегляд рішення Апеляційного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року в справі за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Цуманське виробниче управління житлово-комунального господарства (далі - Цуманське ВУЖКГ) з вищезазначеним позовом.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ заборгованість за послуги із централізованого водовідведення у розмірі 12 тис. 498 грн 29 коп.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції змінено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ заборгованість за послуги із централізованого водовідведення в розмірі 394 грн 46 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року Цуманське ВУЖКГ порушує питання про скасування рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій та передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстави, передбаченої пунктами 1 та 2 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 3.2, 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 (далі - Правила № 190), статті 10 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення Цуманське ВУЖКГ посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня та 26 липня 2013 року, 11 лютого, 27 квітня та 20 травня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України повертається заявнику у разі якщо є ухвала суду (який повноважний вирішувати питання про допуск заяви про перегляд до провадження) про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 липня 2015 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Цуманського ВУЖКГ до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення за заявою Цуманського ВУЖКГ про перегляд рішення Апеляційного суду Волинської області від 9 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року.

Зі змісту зазначеної ухвали касаційного суду вбачається, що Цуманське ВУЖКГ на підтвердження неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права на підставі пунктів 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України посилалася на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 та 25 лютого, 27 квітня та 20 травня 2015 року.

Таким чином уповноваженим судом вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав в частині вищезазначених рішень судів касаційної інстанції, наданих як приклад неоднакового застосування норм матеріального права.

До Верховного Суду України надіслано разом із заявою всі ті ж самі судові рішення, додатково додано ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня та 26 липня 2013 року.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру коштів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУЖКГ, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив із того, що беручи за основу для нарахування розміру заборгованості ОСОБА_4 за спожиті послуги з водовідведення та керуючись

Правилами № 190 суд не врахував, що вказані Правила застосовуються у правовідносинах між виробником (надавачем) таких послуг і їх споживачами юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, а тому вказаний розрахунок заборгованості відповідачки є неправильним. Розрахунок заборгованості за спожиті послуги необхідно нараховувати відповідно до тарифів, встановлених рішенням Цуманської сільської ради від 28 квітня

2011 року, дія яких продовжена рішенням від 31 травня 2012 року.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального права, судами встановлено, що лічильники було самовільно розпломбовано, про що було складено відповідний акт.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2013 року, судами розглянуто позовні вимоги щодо зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Отже, у справах наявні різні предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

За викладених обставин вважати заяву Цуманського ВУЖКГ обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
А.Г. Ярема
Ю.Л. Сенін