02.03.2015 Справа № 756/9943/14-ц
Номер провадження 2/756/265/15 Номер справи 756/9943/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

при секретарі - Головатюк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що на виконання наказу ДАЗВ України від 22.05.2012 № 78 (із змінами) та відповідно до Стандартів внутрішнього аудиту, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 № 1247, ним у складі аудиторської групи проведено аудит ефективності ціноутворення на лісогосподарську продукцію на ДСП "Чорнобильський спецкомбінат» за період з 01.03.2011 по З1.05 2012»

За результатами перевірки аудиторська група дійшла висновку, що встановлені порушення мають негативний вплив на фінансово - господарську діяльність підприємства, створюють умови до втрати та відсутності відповідальності посадових осіб, причетних до організації та виконання роботи на всіх етапах ціноутворення, сприяють недоотриманню коштів від господарської діяльності, спонукають до недбалого ставлення до державних курсів , і тому визначається як негативний.

Після цього генеральний директор ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ОСОБА_2, вжив незаконних заходів щодо не призначення позивача на посаду відповідно до фахової освіти та досвіду роботи, звільнив його із займаної посади.

Згідно наказу ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 17 червня 2014 р. № 272-ос «Про внесення змін до наказу 31-ос від 27.01.2014» позивач звільнений 7 червня 2014 р. за скороченням штату, пункт 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, поштове відправлення № 339 від 18.08.2014 отримано 21 червня 2014 р.

Звільнення вважає незаконним, та вважає, що роботодавець не дотримався норм законодавства щодо вивільнення працівників. На даний час позивач не працює.

На виконання наказу ДАЗВ України від 09.07.2013 № 88 «Про створення державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» позивача повідомлено, що на підставі наказу ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 30.10.2013 № 459 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення персоналу» займана ним посада підлягає скороченню за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Із зазначеним наказом, під розписку, не ознайомлені всі працівники, які в майбутньому були звільнені.

Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Із 87 штатних одиниць Центру попередження про звільнення для тих, хто не підлягає наступному переведенню до створеного Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» через суб'єктивне відношення генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ОСОБА_2 отримали лише дві особи.

Попередження про звільнення отримано позивачем 7 листопада 2013 р. У попередженні про звільнення позивачу запропоновано професії лише робітників, а саме: мийник посуди, електромонтер, радіомеханік, прибиральник, рамник, вальник лісу, водій, машиніст крану та стрілець сторожової охорони, з чим позивач не погодився.

Попередження про звільнення іншого зразка, тобто для тих, хто підлягає наступному переведенню до створеного Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» отримали всі інші працівники Центру.

В той же час надання Попередження про звільнення двох зразків суперечить статті 2.1. Кодексу законів про працю України, тобто порушує рівність трудових прав усіх громадян та свідчить про упереджене, суб'єктивне відношення генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ОСОБА_2 до позивача.

Займана позивачем посада була передбачена у штатному розписі ДП «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження», тобто не була скорочена, на цю осаду було призначено іншого більш лояльного спеціаліста.

Не дивлячись на те, що чисельність ДП «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» станом на 1 січна 2014 року була збільшена на 21 і затверджена на рівні 108 штатних одиниць, позивача не було включено до списку працівників, які за переведенням будуть працювати у новоствореному підприємстві.

За період, що пройшов із моменту видачі ДПС «Чорнобильський спец комбінат» попередження про звільнення позивача від 7 листопада 2013 року та до звільнення 7 червня 2014 року підприємство проводило прийом людей на роботу, але зазначені пропозиції ( вакансії) йому не було запропоновано, що є порушенням пункту 1 статті 40 та ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України.

Із заявою від 14.03.2014 позивач звернувся до генерального директора підприємства ОСОБА_2 щодо працевлаштування його на вакантну посаду директора Комплексу лісового господарства «Чорнобильська Пуща» ДСП «Чорнобильський спецкомбінат».

ДСГІ «Чорнобильський спецкомбінат» у відповіді від 27.03.2014 №213-1332 повідомлено, що посада директора Комплексу лісового господарства «Чорнобильська Пуща» була вакантна з 5 березня, але без відповідних пояснень, через день пізніше після отримання його заяви, на цю посаду 19 березня призначено іншу особу.

Після призначення іншої особи на цю посаду знову з*явилося дві вакансії - головного лісничого та начальника відділу лісового господарства комплексу лісового господарства «Чорнобильська Пуща»ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», на які в порушення пункту 1 статті 40 та частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України були прийняті інші особи.

Із відповідною заявою від 10.04.2014 позивач звернувся до генерального директора підприємства ОСОБА_2 щодо працевлаштування його на вакантну посаду головного лісничого або інших керівних посад Комплексу лісового господарства «Чорнобильська Пуща» ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» , та надання списку спеціалістів, які не мають повної або базової вищої освіти, особливо по Комплексу лісового господарства «Чорнобильська Пуща», які займають посаду лісничих, майстрів лісу,інше.

Але ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» у відповіді від 07.05.2014 .Y« 213-2080 повідомлено, що позивача уже звільнено, а тому посади не пропонують.

Згідно листа ДСГІ «Чорнобильський спецкомбінат» від 09.07.2014 № 42-3023 за період з моменту попередження 7 листопада 2013 р. до 24 квітня 2014 р. на вакантні посади відбулися переведення до Комплексу лісового господарства «Чорнобильська Пуща», всього 19, до АУП -5.

Згідно наказу ДПС «Чорнобильський спец комбінат» від 17 червня 2014 року № 272-ос «Про внесення змін до наказу 31-ос від 27.01.2014 року» позивач звільнений 7 червня 2014 року за скороченням штату, п. 1 ст.40 КЗпПУ.

Копія наказу про звільнення підприємством направлено листом від 18.06.2014 року № 213-2666 та вручено 21.06.2014 року.

Згідно довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 07.07.2014 року останнє зарахування коштів на рахунок позивача проведено 24 червня 2014 року.

Відповідно до статті 110 Кодексу законів про працю України, статті ЗО Закону України від 24 березня 1995 р. №108 «Про оплату праці» при кожній' виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці:

а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат;

б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати;

в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні керівництво ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» не повідомляє з 1 січня 2014 року, що унеможливлює визначення їх правильності нарахування та є порушенням статті 110, частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України, статті 30 Закону України «Про оплату праці».

На підставі статті 80 Кодексу законів про працю України, статей 3, 11 та 24 Закону України «Про відпустки» у однакових типових заявах від: 01.04.14; 22.04.14; 10.05.14 та 07.06.2014 позивач просив компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку не виплачувати, а замість неї нарахувати та надати календарні дні щорічної основної відпустки, а в останній заяві додатково просив також надати роздруківки про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, починаючи з 1 січня 2014 року.

ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» у відповіді від 18.06.2014 №213-2666 не надав роздруківки про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, починаючи з 1 січня 2014 року,що є порушенням частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України.

Але ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» листами направлено лише копії наказів, у яких:

№ 141-ос від 09.04.2014 та № 165-ос від 25.04.2014 замість компенсації за невикористану щорічну основну відпустку враховано надання додаткової відпустки;

№ 193-ос від 22.05.2014 та № 272-ос від 17.06.2014 - компенсація за невикористану щорічну основну відпустку нарахована і вцілому складає 7 днів, що є порушенням трудового законодавства.

Матеріальні збитки полягають у відшкодуванні витрат на відновлення стану здоров'я позивача через відповідне лікування внаслідок загального захворювання та на придбання ліків.

Таким чином, загальна сума завданої позивачу матеріальної шкоди складає 4822,4 гривень.

Також, крім матеріальної шкоди позивачу було причинено й моральну шкоду, законодавче обґрунтування якої наведено у позовній заяві, а її відкоригований розмір складатиме 2427,6 гривень.

З урахуванням витрат на відшкодування матеріальної та моральної шкоди загальна сума позову складатиме 7,25тис. гривень.

На підставі викладеного та уточнивши позовні вимоги позивач просив суд:

Зобов'язати Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильський спецкомбінат» поновити його на попередній роботі на посаді керівника групи підготовки рішень з лісового господарства відділу підготовки рішень з лісового господарства та землеупорядкування центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження, оскільки при звільненні не враховано його переважне право залишення на робочому місці та після його звільнення на керівні посади приймалися інші особи.

Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1: середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі виходячи із середнього заробітку у розмірі 305, 88 грн., матеріальну шкоду у розмірі 820 грн., моральну (немайнову) шкоду у розмірі 6430 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з урахуванням уточнень та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, з посиланням на те, що 09.07.2013 року наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 88 було створено державне підприємство «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження». 25.10.2013 наказом ДАЗВ № 146 внесено зміни до вищенаведеного наказу та зобов'язано генерального директора ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" ОСОБА_2 провести відповідні зміни в організації праці на підприємстві, враховуючи, що функції організаційно-технічного та інформаційного забезпечення управління зоною відчуження, який здійснює відповідний структурний підрозділ підприємства, з 1 січня 2014 року покладаються на державне підприємство «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження».

На виконання наказів ДАЗВ був виданий наказ ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 30.10.2013 № 459 «Про внесення змін до штатного розпису скорочення персоналу» відповідно до якого виключено та скорочено з 01.01.2014 року в повному обсязі Центр організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження, в тому числі і посада позивача.

Для припинення трудового договору з позивачем в порядку переведення працівника підприємство, куди переводиться працівник, повинно подати відповідний лист-запит підприємству, на якому працює працівник, з проханням звільнити його з роботи на підставі переведення згідно з пунктом 5 статті 36 КЗпП. Такий запит, щодо позивача, від державного підприємства «Центр організаційно- технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» на адресу відповідача не надходив.

На дату вручення попередження про звільнення позивачу на підприємстві пропонувалися вакантні посади начальника лабораторії ВК РЕМ та РДК «Екоцентр», заступника начальника відділу АСУВ комплексу телекомунікацій, електромонтера з ремонту апаратури, релейного захисту та автоматики, 5р., електромонтер з ремонту та монтажу кабельних ліній, 6р., ЕВК, радіомеханік з ремонту радіоелектронного устаткування, 6р., мийник посуду, 2р., КГХ, прибиральник виробничих приміщень КЖКХ, рамник, 6р, вальник лісу, 6р., водій пожежного автомобілю КЛГ «Чорнобильська Пуща», машиніст крану, 6р., КБРР, охоронник загону № 2 комплексу охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту.

Листом від 27.12.2013 № 400-к знову запропоновано позивачу перелік вакантних посад станом на 27.12.2013, а саме: начальник лабораторії ВК РЕМ та РДК «Екоцентр», заступник начальника відділу АСУВ - КТК, водій автоколони № 1 - КТЗ, водій автоколони № 2 - КТЗ, електромонтер з ремонту апаратури, релейного захисту та автоматики, 6р. - ЕВК, електромонтер з випробувань та вимірювань, 6р.- ЕВК, електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, 5р. -ЕВК, радіомеханік з ремонту радіоелектронного устаткування, 6р. - КТК, прибиральник виробничих приміщень -КЖКХ, вальник лісу, 6 р. КЛГ «Чорнобильська Пуща», машиніст крану, 6р., КБРР, електромонтер з ремонту апаратури, релейного захисту та автоматики, 5 р. КБРР, охоронник загону № 2- КООЗВ та ФЗ, кухар 4 р., -КГХ.

Згоди на переведення на запропоновані посади позивач не надав.

Наказом № 31-ос від 27.01.2014 ОСОБА_1 було звільнено з роботи перед звільненням позивачу, на підставі його заяви були надані усі дні невикористаної відпустки в кількості 45 календарних днів з 27.01.2014 по 13.03.2014 р.

У зв'язку із хворобою під час відпустки позивачу вносилися зміни до наказу.

Для уникнення зловживань з боку ОСОБА_1, а саме затягування звільнення, за наказами від 22.05.2014 № 193-ос, від 17.06.2014 № 272ос була виплачена грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Зазначені кошти позивач підприємству не повертав.

Що стосується вимоги виплати середнього заробітку, то в день звільнення Позивача не було на робочому місці та він не звертався з заявою до Відповідача з вимогою про проведення з ним розрахунку в строкі передбачені ч. 1 ст. 116 КЗпП.

Відповідач здійснив повний розрахунок з Позивачем, що підтверджується розрахунковим листом ОСОБА_1

Вимоги Позивача, щодо матеріальних збитків у зв'язку з відшкодуванням витрат на відновлення стану здоров'я через відповідне лікування внаслідок загального захворювання та на придбання ліків вважають необгрунтованими, оскільки не вбачається прямого зв'язку з захворювання позивача та діями відповідача.

Претензії про відшкодування, нібито заподіяної, моральної шкоди являються необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 був належним чином попереджений про звільнення, під час дії попередження йому пропонувалися наявні вакантні посади та здійснено повний розрахунок з ним.

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як убачається з наказу № 638-ок від 31 травня 2011 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу по строковому трудовому договору з 01 червня 2011 року , строком на 5 місяців по 31 жовтня 2011 року начальником відділу планування та аналізу фінансово-економічної діяльності та організації праці Центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження в зоні з особливо шкідливими умовами праці ДСП «Чорнобильський спецкомбінат».

01.11.2011 року наказом № 1212-ос від 01.11.2011 року ОСОБА_1 переведено керівником групи підготовки рішень лісового господарства з ОШУП.

15.08.2012 року наказом № 531-ос від 14.08.2012 року переведений керівником групи з використання природних ресурсів відділу з підготовки рішень з використання природних ресурсів та землевпорядкування з ОШУП.

08.11.2012 року наказом № 657-ос від 05.11.2012 року переведений на посаду керівника групи з підготовки рішень з лісового господарства відділу підготовки рішень з лісового господарства та землевпорядкування центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження з ОШУП.

09.07.2013 року наказом наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження № 88 було створено державне підприємство «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження».

25.10.2013 наказом ДАЗВ № 146 внесено зміни до вищенаведеного наказу та зобов'язано генерального директора ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" ОСОБА_2 провести відповідні зміни в організації праці на підприємстві, враховуючи, що функції організаційно-технічного та інформаційного забезпечення управління зоною відчуження, який здійснює відповідний структурний підрозділ підприємства, з 1 січня 2014 року покладаються на державне підприємство «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження».

На виконання наказів ДАЗВ був виданий наказ ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 30.10.2013 № 459 «Про внесення змін до штатного розпису скорочення персоналу» відповідно до якого виключено та скорочено з 01.01.2014 року в повному обсязі Центр організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження, в тому числі і посада позивача.

Для припинення трудового договору з позивачем в порядку переведення працівника підприємство, куди переводиться працівник, повинно подати відповідний лист-запит підприємству, на якому працює працівник, з проханням звільнити його з роботи на підставі переведення згідно з пунктом 5 статті 36 КЗпП. Такий запит, щодо позивача, від державного підприємства «Центр організаційно- технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» на адресу відповідача не надходив.

На дату вручення попередження про звільнення позивачу на підприємстві пропонувалися вакантні посади начальника лабораторії ВК РЕМ та РДК «Екоцентр», заступника начальника відділу АСУВ комплексу телекомунікацій, електромонтера з ремонту апаратури, релейного захисту та автоматики, 5р., електромонтер з ремонту та монтажу кабельних ліній, 6р., ЕВК, радіомеханік з ремонту радіоелектронного устаткування, 6р., мийник посуду, 2р., КГХ, прибиральник виробничих приміщень КЖКХ, рамник, 6р, вальник лісу, 6р., водій пожежного автомобілю КЛГ «Чорнобильська Пуща», машиніст крану, 6р., КБРР, охоронник загону № 2 комплексу охорони об'єктів зони відчуження та фізичного захисту.

Листом від 27.12.2013 № 400-к знову запропоновано позивачу перелік вакантних посад станом на 27.12.2013, а саме: начальник лабораторії ВК РЕМ та РДК «Екоцентр», заступник начальника відділу АСУВ - КТК, водій автоколони № 1 - КТЗ, водій автоколони № 2 - КТЗ, електромонтер з ремонту апаратури, релейного захисту та автоматики, 6р. - ЕВК, електромонтер з випробувань та вимірювань, 6р.- ЕВК, електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, 5р. -ЕВК, радіомеханік з ремонту радіоелектронного устаткування, 6р. - КТК, прибиральник виробничих приміщень -КЖКХ, вальник лісу, 6 р. КЛГ «Чорнобильська Пуща», машиніст крану, 6р., КБРР, електромонтер з ремонту апаратури, релейного захисту та автоматики, 5 р. КБРР, охоронник загону № 2- КООЗВ та ФЗ, кухар 4 р., -КГХ.

Згоди на переведення на запропоновані посади позивач не надав.

Наказом № 31-ос від 27.01.2014 ОСОБА_1 було звільнено з роботи перед звільненням позивачу, на підставі його заяви були надані усі дні невикористаної відпустки в кількості 45 календарних днів з 27.01.2014 по 13.03.2014.

Відповідно до наказу № 272ос від 17.06.2014 року «Про внесення змін до наказу 31-ос від 27.01.2014 року» у зв*язку з хворобою під час щорічної відпустки з 27.01.2014 року по 13.03.2014 року внесено зміни до наказу від 27.01.2014 року № 31-ос (зі змінами внесеними наказом від 09.04.2014 року № 141-ос, від 25.04.2014 року № 165-ос, від 22.05.2014 року № 193-ос) про звільнення ОСОБА_1 - керівника групи підготовки рішень з лісового господарства відділу підготовки рішень з лісового господарства та землевпорядкування центру організаційно-технічного забезпечення управління зоною відчуження за скороченням чисельності (штату) працівників п.1 ст. 40 КЗпП України: перенесено 1 календарний день невикористаної щорічної відпустки на 07.06.2014 року. Дату звільнення перенесено на останній робочий день відпустки 07.06.2014 року.

Відповідач здійснив повний розрахунок з Позивачем, що підтверджується розрахунковим листом ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір , укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства , установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис нормативно закріплено щодо підприємств та їх об*єднань у ч.3 ст. 64 ГК. Однак , незалежно від того, закріплене таке право законодавчо чи ні, право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу.

Окрім того, слід зазначити, що в процесі працевлаштування осіб, які підлягають звільненню у зв*язку із змінами в організації виробництва праці, на вакантні посади і робочі місця не розповсюджуються правила про перевагу залишення на роботі, встановлені ст.42 КЗпП України. Чинним законодавством України про працю не встановлено переваг працівника на працевлаштування на іншу вакантну посаду на цьому ж підприємстві у разі запланованого звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, тобто, переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці (визначене ст.42 КЗпП України) не є тотожними переважному праву на нову посаду.

Тобто, звільнення позивача за п.1 ст.40 КЗпП України відповідачем проведено з дотримання вимог Закону, а саме : дотримано правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявності вакантних робочих місць (посад) . На існуючі вакантні посади, які пропонувалися позивачу та які були на час звільнення у відповідача позивач не погодився . Отримано згоду профспілки на звільнення позивача та в строки визначені Законом попереджено про вивільнення, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог про поновлення на роботі слід відмовити. Відповідно відсутня вимога для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідач здійснив повний розрахунок з позивачем, що підтверджується розрахунковим листком позивача.

Вимоги позивача, стосовно матеріальних збитків у зв*язку з відшкодуванням витрат на відновлення стану здоров*я через відповідне лікування внаслідок загального захворювання та на придбання ліків суд вважає необґрунтованими, оскільки не вбачається прямого зв*язку із захворюванням позивача та діями відповідача.

Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи позивача стосовно заподіяної йому відповідачем моральної шкоди.

Оцінивши надані суду докази суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.40 ч.1 п.1, ст.116 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212, 213, 215, 218, ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя :