Ухвала

іменем україни

9 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Попович О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАА ТРАНС» до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня

2015 року,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 6 січня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням

ОСОБА_4, автомобіля марки «ВАЗ-210994», державний номерний знак

НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, в якому знаходились

ОСОБА_8, ОСОБА_5 і малолітня ОСОБА_6 та автомобіля марки «Меrсеdеs-Веns-1844», державний номерний знак НОМЕР_2, з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9 Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2014 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На момент ДТП страхова відповідальність ОСОБА_4 застрахована приватним акціонерним товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» (далі - ПрАТ «СК «Дніпроінмед»). У результаті вказаного ДТП позивачу було завдано матеріальні збитки на суму 40 284,72 грн та моральну шкоду, яку оцінив у 15 000 грн.

Посилаючись на аналогічні обставини, ОСОБА_5, ОСОБА_3, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_6 та ОСОБА_8, діючи в інтересах ОСОБА_8 звернулися з окремими позовами, в яких просили стягнути:

з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_5 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та з ОСОБА_4 - 10 000 грн;

на користь ОСОБА_3 який діє в інтересах малолітньої

ОСОБА_6: з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4 - 10 000 грн, мотивуючи тим, що внаслідок ДТП малолітня ОСОБА_6 отримала легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров'я.

на користь ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_8

ПрАТ «СК «Дніпроінмед» стягнути 28 278,05 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 5 000 грн моральної шкоди та з ОСОБА_4 - 95 000 грн матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними в момент їх спричинення та отримала 2 групу інвалідності.

У травні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАА ТРАНС» (далі - ТОВ «ЛАА ТРАНС») звернулося з позовом до

ОСОБА_4, ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що є власником автомобіля марки «Меrсеdеs-Веns-1844», державний номерний знак НОМЕР_2, та напівпричепа, державний номерний знак НОМЕР_3. У результаті ДТП вказаному автомобілю було завдано матеріальний збиток на суму 31 501,01 грн , а напівпричепу на суму 3 962,58 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_4 500 грн та з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» - 35 963,59 грн у рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від

9 лютого 2015 року позови задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 40 284,72 грн та 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6, по 5 000 грн кожному у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 25 506,81 грн та 65 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЛАА ТРАНС» майнову шкоду в розмірі 35 463,59 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь: ТОВ «ЛАА ТРАНС» матеріальну шкоду у сумі 35 463,59 грн; ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 40 284,72 грн і 5 000 грн моральної шкоди; ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 25 506,81 грн і 5 000 грн моральної шкоди; на користь ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_6 5 000 грн моральної шкоди; ОСОБА_5 5 000 грн моральної шкоди.

Рішення місцевого суду в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 змінено.

Зменшено розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з

ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 до 15 000 грн; ОСОБА_3 до

1 000 грн; ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_6 до 1 000 грн; ОСОБА_5 до 1 000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційних скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ПрАТ «СК «Дніпроінмед» просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважав доведеним, що ПрАТ «СК «Дніпроінмед» у встановлений законом строк була повідомлена про настання страхового випадку, а відтак несе відповідальність відповідно до лімітів відповідальності.

Проте даний висновок спростовується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 990 ЦК України <nau://ukr/435-15|st990> страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Установлено, що 6 січня 2013 року з вини ОСОБА_4, яка керувала автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1, сталося ДТП, у результаті якого автомобілю марки «ВАЗ-210994», державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням

ОСОБА_3, в якому знаходились ОСОБА_8, ОСОБА_5 і малолітня ОСОБА_6, та автомобілю марки «Меrсеdеs-Веns-1844», державний номерний знак НОМЕР_2, з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9 було заподіяно матеріальні збитки.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від

17 лютого 2014 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до п'яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на обвинувачену покладено обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «СК «Дніпроінмед» за полісом з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 1 лютого 2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «ВАЗ-210994», державний номерний знак

НОМЕР_4, склала 40 284,72 грн.

Відповідно до висновків звітів про оцінку розміру завданої шкоди від 12 березня 2013 року вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля марки «Меrсеdеs-Веns-1844», державний номерний знак

НОМЕР_2 становить 31 501,01 грн та напівпричепа, державний номерний знак НОМЕР_3 - 3 962,58 грн.

Установлено, що в результаті зіткнення ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними в момент їх спричинення, а ОСОБА_3, ОСОБА_5, малолітня ОСОБА_6 отримали легкі тілесні ушкодження.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) застережено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону встановлено правило, згідно якого при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, і ст. 33 - зобов'язання учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду, зокрема в п. 33.1.2

п. 33.1 застережено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально (абз. 2 п. 33.1.2

п. 33.1 ст. 33 Закону).

Вирішуючи спір, апеляційний суд на вказане уваги не звернув та в порушення вимог ст. 212 ЦПК України у рішенні не зазначив, якими саме доказами підтверджено факт повідомлення ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про настання страхового випадку.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Положенням ст. 16 ЦПК України встановленно, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України

№ 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на вся правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд України в постанові № 6-467цс15 від 1 липня 2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Розглядаючи вимоги ТОВ «ЛАА ТРАНС» до ПрАТ «СК «Дніпроінмед», суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув та не врахував, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки при розгляді справи апеляційним судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, згідно із

ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене апеляційним судом рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня

2015 року скасувати, справу передати на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді:О.В. Кафідова

О.В. Попович

О.В. Умнова

І.М. Фаловська