Справа № 211/5515/14-ц
Провадження № 2/211/188/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі : Жуковій А.С.

за участю : позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю та вселення, суд , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом , який уточнила 03 10 2014 року , про встановлення факту проживання однією сім'єю та вселення, вказавши, що з 1996 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах та разом проживає однією сім'єю з відповідачем ОСОБА_3 Від спільного проживання вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вони проживали разом до 16 червня 2014 року без реєстрації шлюбу у будинку матері відповідача за адресою: АДРЕСА_1. В 1995 році мати відповідача померла, тому він прийняв спадщину після смерті матері у вигляді вказаного будинку.

Однак після сварки відповідач ОСОБА_3 змінив замки, її в будинок не пускає, вважає, що вона не має права користуватися кімнатами в будинку, якими вона з їх донькою користується з 2012 року, ніяких особистих речей не віддає та заборонив заходити до будинку. На цей час в будинку зареєстрована та мешкає їх неповнолітня донька ОСОБА_4, яка бажає проживати разом з нею.

Оскільки вони з відповідачем проживали разом з 1996 року, вели спільний бюджет, спільне господарство, сумісно відпочивали, мали сумісний бюджет, проводили ремонтні роботи в будинку, сплачували усі нараховані витрати по утриманню будинку, заявник просить визнати її членом родини ОСОБА_3 у період з січня 1996 р. по 31.12.2003 р., встановити факт сумісного проживання її з ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року (дати набрання чинності СК України) по 16.06.2014 р., дату фактичного припинення шлюбних відносин, та вселити її в будинок АДРЕСА_1, визнавши за нею право користування вказаним будинком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, однак наполягали на їх частковому задоволенні. Просять визнати ОСОБА_1 членом родини ОСОБА_3 у період з січня 1996 р. по 31.12.2003 р., встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року (дати набрання чинності СК України) по 16.06.2014 р., дату фактичного припинення шлюбних відносин, та вселити ОСОБА_1 в будинок АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні з позовом не погодився, пояснив, це тим, що між ним та позивачем склалися погані стосунки, вона не сплачувала комунальні платежі через що він заборонив їй проживати у будинку та змінив замки на вхідних дверях. Підтвердив, що з 1996 року він та позивач ОСОБА_1 перебували у фактичних шлюбних відносинах та до вересня 2011 року разом проживали. Мають дочку ОСОБА_5 Наголосив на тому, що у позивача є власне житло у м. Луганську і вона може там проживати чи розпорядитися цим житлом на свій розсуд. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 підтримала позов ОСОБА_1

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 256 ч. 1 п.5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарчими спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.06.2007 р. (л.с. 11 - копія витягу).

Разом з ним у вказаному домоволодінні зареєстрована його з позивачем спільна донька ОСОБА_4 (л.с. 8- 10, 13-14 - копії свідоцтв, виписка з домової книги, довідка з місця проживання ).

Згідно акту від 09.07.2014 р., завіреного головою квартального комітету № 29 Довгинцівського району м. Кривого Рогу, позивач ОСОБА_1 проживала однією сім'єю без реєстрації з ОСОБА_3 з 1996 року до 17 липня 2014 року за адресою АДРЕСА_1. На дату складання акту вхідні замки в будинку змінені, ОСОБА_3 позивача ОСОБА_1 в будинок не впускає (л.с. 15-акт).

Той факт, що відповідач не впускає в будинок позивача, змінив замки і що з позивачем перебували у фактичних шлюбних відносинах не заперечував в судовому засіданні і сам відповідач ОСОБА_3

До посилань відповідача про наявність у позивача квартири у м. Луганську де вона зареєстрована та може проживати суд відноситься критично оскільки з 1996 року вона проживає у м. Кривому Розі, з її слів вона надавала довіреність знайомим на продаж квартири, перевірити чи дійсно вона є власником квартири у м. Луганську не даний час не має можливості , мешкати вона також там не має можливості.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, підтверджуються письмовими доказами по справі, показаннями сторін, з яких слідує, що позивач ОСОБА_1 проживала з 1996 року по кінець 2014 р. однією сім'єю з відповідачем ОСОБА_3, отже суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати ОСОБА_1 членом родини ОСОБА_3 у період з січня 1996 р. по 31.12.2003 р.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 16.06.2014 р.

Вселити ОСОБА_1 в будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко