І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд у складі :
судді Діонісьєвої Н.М.
при секретарі Пальчевській О.Б.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням .
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є власником та проживає в АДРЕСА_1. Також в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який фактично не проживає за адресою реєстрації з квітня 2014 року. Речей його також у квартирі немає. Оскільки він, не проживає більше року в квартирі, позивач вважає, що він втатив право на користування жилим приміщенням.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки відповідача у суд не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 30.10.98 р., виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради, ОСОБА_1 є власниками квартири АДРЕСА_1.
В квартирі також зареєстрований ОСОБА_2.
У квітні 2014 року відповідач залишив квартиру і забрав свої речі, більше в квартиру не повертався і намірів проживати в ній не виявляв.
Факт його не проживання в квартирі підтверджуються актом обстеження житла від 31 серпня 2015 року за участю сусідів по будинку.
Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання не існує.
На даний момент відповідач не проживає у вказаній квартирі більш тривалий термін, ніж той, протягом якого за ним зберігається право на користування жилим приміщенням в квартирі, що належить позивачу на праві власності.
У відповідності до ч. 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_2 без поважних причин більше одного року є підстави для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.405 ЦК України, ст. 72 Житлового кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 233 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням задоволити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Суддя Н.М.Діонісьєва