АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 632/2624//14-ц Головуючий І інстанції - Страхова І.П
Провадження: 22-ц/790/8643/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, третя особа - Первомайська державна нотаріальна контора Первомайського району Харківської області про визнання заповіту недійсним, -

встановила:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області площею 8,8098 га, яка належала померлому на підставі державного акту, серія НОМЕР_1, виданому 06.12.2007 року на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації від 07.06.2005 року № 240, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №31.

Вказував, що він є спадкоємцем першої черги, крім нього спадкоємцями першої черги є брати - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_5. У передбачений законом строк він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька. Зі слів нотаріуса дізнався, що успадкувати земельну ділянку не зможе, оскільки в спадковій справі є заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки за заповітом, складеного спадкодавцем 29.11.2012 року.

Він, як син навідувався до батька, допомагав по господарству, доглядав за городом та подвір'ям, приносив продукти харчування. Відповідач навідувався до батька рідко.

Про наявність заповіту дізнався після смерті батька, який казав, що має намір заповідати земельну ділянку онуку. Батько постійно зловживав спиртними напоями, пропивав пенсію, майже ніколи не був тверезвим і фактично не міг усвідомлювати, що склав заповіт. Вважає, що у зв'язку із зловживанням спиртними напоями батько на момент складання заповіту не усвідомлював своїх дій, тобто його волевиявлення не було вільним і не відповідало його волі, та, що заповіт батько не підписував.

Просив визнати заповіт складений на користь ОСОБА_2, посвідчений 29.11.2012 року секретарем Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, недійсним.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги, що спадкодавець ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, а тому є підстави стверджувати, що на момент укладання правочину він міг не усвідомлювати значення своїх дій щодо обставин та змісту природи правочину і таким чином, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Вважає, що секретарем Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області 29.11.2012 р. заповіт було складено з грубим порушенням вимог закону. Крім того, поштові повідомлення про направлення заяв в зазначені дати та повідомлення про те, що Реєстратор отримав хоча б одну із заяв, вказаних в журналі реєстрації вихідної кореспонденції за 2012, 2013, 2014 роки, в матеріалах справи відсутні.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що волевиявлення померлого при складанні заповіту було вільним та відповідало його волі, порушення законодавства при складанні заповіту допущено не було.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На час смерті разом зі спадкодавцем були зареєстровані дружина спадкодавця - ОСОБА_5 з 23.09.1977 року по теперішній час, але не мешкає з 2012 року, а також син спадкодавця - ОСОБА_4 з 05.12.1994 року по теперішній час, але не мешкає з 2012 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області від 18.02.2014 року /а. с. 84/.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області площею 8,8098 га, яка належала померлому на підставі державного акту, серія НОМЕР_1, виданому 06 грудня 2007 року на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації від 07.06.2005 року № 240, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №31.

За життя, спадкодавець, на випадок своєї смерті склав заповіт, яким належну земельну ділянку площею 8,8098 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, підтверджену Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Первомайської РДА від 07.06.2005 року за №240 заповідав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заповіт посвідчено 29 листопада 2012 року секретарем Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області та зареєстровано в реєстрі за №53. Заповіт на день смерті не було змінено та відмінено /а. с. 34/.

Дружина спадкодавця подала заяву до Первомайської державної нотаріальної контори про відмову від обов'язкової частки спадщини, що залишилася після смерті чоловіка /а. с. 75/. ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини /а. с. 91/.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що спадкодавець ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, а тому є підстави стверджувати, що на момент укладання правочину він міг не усвідомлювати значення своїх дій щодо обставин та змісту природи правочину і таким чином, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі є безпідставними.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, за позовом заінтересованої особи «...суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово- психіатричну експертизу. При цьому воля заповідача не повинна бути заручницею процедури, адже заповіт, в якому виражена дійсна воля заповідача, не може визнаватися недійсним виключно на підставах порушення процедури його складання та посвідчення, тобто суто за формальними ознаками».

Як вбачається з довідки Первомайської ЦРЛ, за життя ОСОБА_3 не перебував на обліку у лікаря нарколога та психіатра, а тому відсутні підстави вважати, що померлий перебував у хворобливому стані, який би міг вплинути на його волевиявлення,

Опитані по справі свідки надали пояснення, які навпаки вказували на те, що ОСОБА_3 за життя рідко вживав спиртне.

Те, що за віком ОСОБА_3 та загальним станом здоров'я міг перебувати у хворобливому стані, ніхто не заперечував і це підтверджене медичними документами, але ті вікові хвороби, які він мав, не могли вплинути на прийняття ним рішення на чию користь складати заповіт.

Крім того, клопотання про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи позивачем не заявлялося.

Доводи апелянта про те, що в порушення Наказу Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року4 за № 1298/20036, заповіт було складено секретарем Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області 29 листопада 2012 року та зареєстрований в реєстрі під № 53 /а.с. 44/, а державне мито сплачене по квитанції № 513247 - 21 листопада 2012 року, тобто за три дні до нотаріальної дії, а згідно інформаційної довідки за спадкового реєстру (а.с. 90), реєстрація вказаного заповіту в Спадковому реєстрі проведена 06 травня 2014 року, тобто через півтора року після правочину, та через 4 місяця після смерті ОСОБА_3, що суперечить вимогам закону є безпідставними.

Жодним законодавчим актом не передбачена заборона завчасно видати квитанцію на оплату нотаріальної дії. Надані суду письмові докази свідчать про те, що секретарем Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області, починаючи з 30.11.2012 року направлялись заяви про реєстрацію оскаржуваного заповіту директору філії ДП «Інформцентр», що виключає її провину в тому, що він був зареєстрований тільки 06.05.2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що поштові повідомлення про направлення заяв в зазначені дати та повідомлення про те, що Реєстратор отримав хоча б одну із заяв, вказаних в журналі реєстрації вихідної кореспонденції за 2012, 2013, 2014 роки, в матеріалах справи відсутні не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Обов'язок спростувати вказані обставини, законодавець покладає на особу, що про них вказала, однак представники апелянта не надали суду доказів того, що заяви не направлялись.

Крім того, ці доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими журналами вихідної кореспонденції сільської ради, з яких видно, що заяви про реєстрацію заповіту направлялись.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -