Справа № 299/2286/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Джуги С.Д.

суддів: Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Виноградівського районного суду від 20 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: орган опіки і піклування Виноградівської райдержадміністрації, прокуратура Виноградівського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. Позов мотивовано тим, що її донька - відповідачка ОСОБА_6 народила четверо дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідачка залишили позивачці дітей, не займається їхнім вихованням, самоусунулась від виховання дітей, не надає ніяку матеріальну допомогу на їхнє утримання. Відповідачка ОСОБА_6 з 2013 року покинула дітей і за весь цей час саме вона (ОСОБА_5.) опікується цими дітьми, утримує їх матеріально, піклується про їхній стан здоров'я та всебічний розвиток. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. У зв'язку з чим просить позбавити відповідачку батьківських прав, стягувати з неї аліменти на утримання дітей та призначити її опікуном онуків.

Рішенням Виноградівського районного суду від 20 серпня 2015 року заявлений позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_6 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1. Призначено ОСОБА_5 опікуном даних дітей та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей в розмірі по 400грн. щомісячно на кожну дитину.

На дане рішення заступник прокурора Закарпатської області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначене рішення та постановити нове, яким відмовити у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, представника позивача, та дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія, суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є таким, коли суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними і допустимими доказами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, правильно витлумачивши ці норми .

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, навчанням та розвитком.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_6 є матір'ю дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 164 СК підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначених роз'яснень Пленуму Верховного Суду України не врахував, на порушення статей 212 - 214 ЦПК не з'ясував і не встановив: які безспірні докази свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, у чому полягає винна поведінка відповідачки, свідоме нехтування нею своїми обов'язками, чи вживалися до неї заходи реагування, чи виходячи з інтересів дітей та конкретних обставин справи немає можливості попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, хоча з'ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

З висновку органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації від 02.06.2015 року №03-29/1616 вбачається, що орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_6 стосовно її малолітніх дітей (а.с.25-26). В судовому засіданні представник органу опіки та піклування також заперечив щодо позбавлення відповідачки батьківських прав. Однак, суд першої інстанції дані обставини залишив поза увагою, не дав їм жодної оцінки, а свої висновки щодо позбавлення батьківських прав відповідачки взагалі не вмотивував.

Матеріалами справи також стверджено, що відповідачку ОСОБА_6 рішенням суду від 04.07.11р. у справі №2-756/11 вже позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначено йому опікуна (а.с.15). На зазначені обставини суд першої інстанції також не звернув уваги і повторно позбавив відповідачку батьківських прав щодо даної дитини.

Крім того, при розгляді даної справи і вирішенні питань, що стосуються життя дітей судом першої інстанції, в порушення ст. 12 ч.1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989р. «Про права дитини», яка ратифікована Україною від 27 лютого 1991 р., ч.2 ст. 171 СК України, не вислухані діти, які можуть висловити свою думку, щодо позбавлення батьківських прав їх батьків відносно них.

З матеріалів справи не вбачається і в ході апеляційного розгляду справи не встановлено беззаперечних і достатніх доказів, які б свідчили про умисне і свідоме ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а тому відсутні правові підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Оскільки позовні вимоги про призначення опікуном та стягнення на користь опікуна аліментів на утримання дітей є похідними від вимог про позбавлення батьківських прав, то вони також не підлягають до задоволення.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в заявленому позові з вищенаведених підстав.

Водночас, з матеріалів справи, зокрема пояснень самої відповідачки, які вона давала під час розгляду справи в суді першої інстанції, вбачається, що вона недостатньо приділяє уваги своїм дітям, а тому колегія суддів вважає за необхідне попередити відповідачку, що в разі ухилення нею від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, вона може бути позбавлена батьківських прав.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів :

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу прокурора Закарпатської області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Винорадівського районного суду від 20 серпня 2015 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

У позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: орган опіки і піклування Виноградівської райдержадміністрації, прокуратура Виноградівського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів - відмовити.

Попередити ОСОБА_6, що в разі ухилення нею від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей вона може бути позбавлена батьківських прав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :