Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2058/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

27.08.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Франко В.А.,

Чельник О.І.,

при секретареві Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про зняття арешту з майна за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10 липня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом. Посилався на те, що йому на праві власності належить автомобіль марки DAEWOO FSO Lanos TF69Y СПГ, реєстраційний № НОМЕР_1. Маючи намір зняти автомобіль з реєстрації, він звернувся до МРЕВ ДАІ, де довідався про те, що на автомобіль накладено арешт державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в ході примусового виконання постанови ВДАІ м.Кіровограда №041327 від 23.02.2011 року.

Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.05.2011 року постанова інспектора ДПС м.Кіровограда Якубовського С.О. (серія ВА1 №041327 від 15.02.2011 року) у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2ст.122 КУпАП України скасована, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

На його звернення до Ленінського ВДВС зняти арешт з автомобіля він отримав відповідь про те, що підстави для зняття арешту відсутні.

Посилаючись на ці обставини, та на те, що накладений арешт порушує його право власності, просив усунути йому перешкоди у користуванні належним йому автомобілем шляхом зняття арешту.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального права, невідповідність висновку суду обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає про те, що суд не застосував норми ч.1ст.50, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1ст.317, чч. 1,2 ст.319, ч.1ст.321, ст.387, 391 ЦК України, а висновок суду щодо недоведеності ним факту накладення арешту на автомобіль не відповідає матеріалам справи, до яких була долучена картка арешту АМТ, видана ДАІ м.Кіровограда.

Сторони у судове засідання не з»явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Межі розгляду справи апеляційним судом визначені ст.303 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність факту арешту автомобіля на час розгляду справи.

Такий висновок є правильним, оскільки із наданої позивачем картки арешту належного йому автомобіля, не можна встановити, з яких підстав було накладено арешт.

З листа начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 10.06.2015 року, надісланого позивачу у відповідь на його заяву про зняття арешту з автомобіля, вбачається, що фактично у знятті арешту було відмовлено через відсутність правових підстав для цього. Разом з тим, повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі знаходилась постанова ВДАІ м.Кіровограда № 041327 від 23.02.2011 року щодо ОСОБА_5 У ході примусового виконання цього виконавчого документа державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника у порядку ст.57 «Про виконавче провадження», а 16.01.2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.05.2011 року була, зокрема. скасована постанова ВА1 № 041327 інспектора взводу ДПС м.Кіровограда Якубовського С.О. від 15.02.2011 року відносно ОСОБА_5. у справі про адміністративне правопорушення про стягнення з останнього штрафу у розмірі 425 гривень за порушення п.8.7.3 ПДР України.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у редакції станом на дату винесення постанови державним виконавцем про повернення виконавчого документу стягувачу ) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Наведене свідчить про те, що законом визначено порядок зняття арешту з майна боржника, накладеного державним виконавцем у ході примусового виконання виконавчого документа у разі повернення виконавчого документа стягувачу. Отже, позивачу належало звернутися до Ленінського ВДВС із заявою про видачу копії постанови про повернення виконавчого документа до ВДАІ м.Кіровограда для пред»явлення її до відповідних органів для зняття арешту. У разі, якщо у постанові державного виконавця про повернення виконавчого документа не зазначено про зняття арешту, позивач має право оскаржити її до суду з урахуванням визначеної законодавством України юрисдикції.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб та інтереси юридичних осіб та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права, а тому позов не підлягав задоволенню ще й цих підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування рішення суду першої інстанції і для ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: