АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року позивачка звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом ОСОБА_2 про збільшення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року задоволені позовні вимоги.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року зазначене заочне рішення скасовано.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі .

Збільшено розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, ін. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 2-2672/08, виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття - відкликано з виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, ін. НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави (отримувач платежу УДКСУ у м. Павлограді 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37936856, рахунок 0032, банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, ЄДРПО суду 26509623) у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що з 19.08.2005р. по 17.12.2012 року сторони перебували у зареєсстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтв про народження (а.с.2,5).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробтку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до повноліття дитини (а.с.4). Виконавчий лист за даним рішенням знаходиться на виконанні, позивач отримує аліменти у призначеній рішенням частині.

Відповідно до умов ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Тобто, суд може присудити одній дитині аліменти у будь-якій частці від заробітку (доходу) з врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України.

Так, колегією суддів було встановлено, що аліменти у розмірі 1/6 частки, стягнуті на користь позивача, були визначені судом першої інстанції саме у зв`язку з тим, що відповідач вже сплачував аліменти на утримання його дитини від попереднього шлюбу. А підставою для звернення до суду з новими вимогами, позивачем було визначено те, що у теперішній час дитина відповідача від попереднього шлюбу вже досягла повноліття і закінчила навчання, а відповідач ОСОБА_2 вже припинив сплачувати аліменти на її утримання і його матеріальний стан не змінився.

За змістом ст. 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 183 СК Українирозмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184СК України.

Частина перша статті 192 СК Українипередбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких законодавчих правил та обставин що склались між сторонами, нині предметом доказування у справі про стягнення аліментів є саме розмір частки, вимогу про збільшення якої і ставить позивач.

Тобто, у даному випадку мова може йти про збільшення розміру аліментів саме у зв'язку із зменшенням кількості дітей, на утримання яких було визначено більшу частку від заробітку платника аліментів. Іншими словами, оскільки відпала та обставина, на підставі якої було визначено розмір аліментів призначених на користь позивача у меншому розмірі.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач працює ШУ «ім. Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», щомісячно отримує заробітну плату, має стабільний дохід, інших стягнень з нього не проводиться, інших непрацездатних осіб на його утриманні не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем не надано, а ні суду першої, а ні апеляційної інстанції, доказів зміни його сімейного стану, погіршення його матеріального стану, погіршення чи поліпшення стану його здоров'я або інших суттєвих для розгляду справи обставин, а оскільки в силу ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги за вищевказаних обставин є необґрунтованими, а відтак підлягають відхиленню.

Однак, колегія суддів вважає, що посилання позивачки на те, що відповідач відмовляється надавати додаткову матеріальну допомогу, як підставу для збільшення розміру аліментів, не може бути взята до уваги, оскільки, законодавством визначено окремий порядок для участі батьків у додаткових витратах на дитину, що не впливає на збільшення розміру аліментних щомісячних платежів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи,що мають для неї значення, висновки суду відповідають цим обставинам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, суд вирішив даний спір, керуючись засадами законності, розумності і справедливості, постановив законне і обґрунтоване рішення підстави для скасування якого або зміни відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише зводяться до незгоди з ними.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.В.Свистунова

Судді: В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез