АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/538/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2582/15Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В. Суддів: Карнауха П.М..; ОСОБА_2 при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю: позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа Управління Державної казначейської служби України в Новосанжарському районі Полтавської області, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з зазначеним позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, прохаючи стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.04.2012р. по 4.07.2013р., виходячи з розміру середньомісячного заробітку 2624 грн. 93 коп. та 6000 грн. моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що його поновлення на посаді відбулось 4.07.2013р. Тобто саме по дану дату позивач вважає, що має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з часу постановлення рішення Новосанжарським районним судом Полтавської області 24.04.2012р., яке було залишено без змін Ухвалою ВССУ від 3.04.2013р. внаслідок скасування рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.07.2012р.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Новосанжарської РДА Полтавської області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу 37825 грн. 90 коп., з відрахуванням вказаної суми обовязкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Звернуто до негайного виконання рішення в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 2624 грн. 93 коп. ,як платіж за один місяць.

Стягнуто з Новосанжарської РДА Полтавської області на користь держави 378 грн. 26 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі Новосанжарська районна адміністрація Полтавської області просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

При цьому апелянт посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2012 року визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області від 9 червня 2011 року про звільнення директора територіального центру ОСОБА_3 за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Зобовязано Новосанжарську районну державну адміністрацію Полтавської області поновити ОСОБА_3 на посаді директора Новосанжарського територіального центру соціального обслуговування /надання соціальних послуг/ з 09 червня 2011 року.

Стягнуто з Новосанжарської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 27730 грн. з відрахуванням з вказаної суми обовязкових платежів.

Зазначене рішення ухвалою ВССУ від 3 квітня 2013 року залишено в силі.

Рішення в частині негайного поновлення на роботі позивача виконано не було. Його було поновлено на роботі 4 липня 2013 року (а.с. 52).

Таким чином, місцевий суд дійшов до висновку, що мав місце вимушений прогул за час невиконання судового рішення з 24.04.2012 року по 4 липня 2013 року, що складає 281 робочий день, звідси сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 37825 грн. 90 коп. (281х134,61).

Також суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано та не доведено наявність та розмір завданої моральної шкоди.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом було зроблено вірний висновок, що фактичне поновлення прав позивача і поновлення на посаді відбулось 4 липня 2013 року, тобто, саме на цю дату позивач має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з часу постановлення рішення Новосанжарським районним судом Полтавської області 24 квітня 2012 року та місцевим судом було вірно визначено період вимушеного прогулу та розмір необхідного стягнення, а також відсутності правових підстав для стягнення моральної шкоди у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України.

При цьому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції була вірно встановлена необхідність врахування положень ст. 236 КЗпП України, згідно якої у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

На думку колегії суддів, не заслуговують на увагу посилання апелянта на відсутність правових підстав для виплати належних позивачеві грошових коштів Новосанжарського РДА, оскільки Новосанжарський районний центр соціального обслуговування населення /надання соціальних послуг/ є самостійною юридичною особою, так як саме Новосанжарська РДА Полтавської області має право найму та звільнення з роботи директора Новосанжарського районного територіального центру соціального обслуговування населення /надання соціальних послуг/.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення місцевого суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області відхилити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_2

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1