Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту, розшуку та заборони відчуження на автомобіль, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що він являється власником автомобіля марки «ВАЗ 21093-СПГ», легковий комбі - В, 2004 р.в., кузов НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1. 17.01.2014 року старшим державним виконавцем міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ у ході примусового виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки, було накладено арешт на все його майно із забороною здійснювати його відчуження.

Незважаючи на те, що в 2014 року ним справно сплачувались аліменти, 09.07.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про оголошення його автомобіля марки «ВАЗ 21093-СПГ», д.н.з. НОМЕР_1, в розшук. У січні 2015 року ним було сплачено заборгованість по аліментах у розмірі 5300 грн. і на даний час жодної заборгованості по аліментах у нього не має. Згідно розрахунку, станом на 21.1.2015 року переплата по виконавчому документу становить 1659,69 грн.

Враховуючи, що у разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий лише за рішенням суду, ОСОБА_1 просить скасувати постанову державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Васильця від 17.01.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову від 09.07.2014 року про розшук майна боржника. Зняти арешт, заборону відчуження та розшук автомобіля марки «ВАЗ 21093-СПГ», легковий комбі - В, 2004 р.в., кузов НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому на праві власності. Виключити зазначений автомобіль з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача МВ ДВС Ужгородського МРУЮ в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу розгляну ти за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

10 січня 2014 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ Василець І.І. було відкрито виконавче провадження №41420491 з примусового виконання виконавчого листа №308/14976/13, виданого 03.12.2013 року Ужгородським міськрайонним судом про «Стянути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 29.08.2013 р. і до досягнення дитиною 23-річчя.»

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; та ін.

З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2014 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ Василець І.І. в ході здійснення виконавчого провадження №41420491, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 09.07.2014 року оголошено розшук майна боржника ОСОБА_1, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 21093-СПГ», легковий комбі - В, 2004 р.в., кузов НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1.

Судом встановлено, що на даний час боржником ОСОБА_1 в повному обсязі погашено заборгованість по аліментах перед ОСОБА_2 З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №19-383 від 21.01.2015 року, здійсненого старшим державним виконавцем МІВ ДВС Ужгородського МРУЮ Василець І.І., слідує, що станом на 21.01.2015 року переплата по виконавчому листу №308/14976/13 про стягнення аліментів становить 1659,69 грн.

Позивач зазначає, що накладення арешту на його майно, зокрема на належний йому автомобіль марки «ВАЗ 21093-СПГ», д.н.з. НОМЕР_1, заборона його відчуження та оголошення в розшук, обмежує його законні права, як власника майна, щодо вільного ним розпорядження.

Згідно вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.01.2014 року, постанови про розшук майна боржника від 09.07.2014 року, а також зняти арешту, заборони відчуження та розшуку автомобіля марки «ВАЗ 21093-СПГ», легковий комбі - В, 2004 р.в., кузов НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому на праві власності є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вимога ОСОБА_1 про виключити запису про автомобіль марки «ВАЗ 21093-СПГ», д.н.з. НОМЕР_1, з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, до задоволення не підлягає, оскільки транспортний засіб відноситься до рухомого майна і відомості щодо заборони на його відчуження до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна не вносились.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.319, 391 ЦК України, ст..60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.01.2014 року та постанову про розшук майна боржника від 09.07.2014 року, які винесені старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Василець І.І. в ході здійснення виконавчого провадження №41420491.

Зняти арешт, заборону відчуження та розшук автомобіля марки «ВАЗ 21093-СПГ», легковий комбі - В, 2004 р.в., кузов НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.