Справа № 635/5421/14-ц
Провадження № 2/635/95/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Сушко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: Перша Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовною заявою, в якій в остаточних вимогах просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 26 лютого 1970 року між нею та ОСОБА_3, 1948 року народження, зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний запис за реєстровим № 972.

В період шлюбу вони вели спільне господарство, працювали та виконували всі права та обов'язки відносно один одного.

Позивач зазначає, що на протязі довгого часу її чоловік тяжко хворів, в зв'язку з чим з 2001 року йому надано статус інваліда другої групи.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4, мати чоловіка позивача.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Право на спадкування після смерті ОСОБА_4 отримали її діти - ОСОБА_3 (чоловік позивача) та ОСОБА_2 (відповідач по справі).

З листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області вбачається, що після смерті ОСОБА_4, на ім'я відповідача по справі видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, інша 1/2 частка зазначеного житлового будинку залишилася відкритою.

Із значним погіршенням здоров'я ОСОБА_3 - чоловіка позивача, якому в 2007 року надано статус інваліда першої групи та в зв'язку з постійною потребою в сторонньому догляді він не в змозі був довести до кінця справу належним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер.

Після смерті чоловіка позивач звернулася у встановленому законодавством порядку до Одинадцятої державної нотаріальної контори та до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з метою оформити спадщину після смерті чоловіка. Однак через відсутність у неї оригіналів технічних та правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, він не ввійшов до складу спадщини.

Таким чином, позивач вважає, що вона є законним спадкоємцем 1/2 частки спірного житлового будинку після смерті її чоловіка ОСОБА_3

Крім того, із зустрічним позовом до ОСОБА_1. звернулася ОСОБА_2, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1. зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її мати ОСОБА_4 Після смерті, якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1. За часи життя ОСОБА_4 заповіту складено не було. Спадкоємцями померлої є її діти ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_3

ОСОБА_1. зазначає, що на час смерті матері вона проживала разом з нею, тому одразу фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а в подальшому звернулася до державного нотаріуса з відповідною заявою.

Її брат ОСОБА_3 був виписаний зі спірного будинку 29 січня 1971 року і з того часу був зареєстрований та проживав у кв. АДРЕСА_2, тому в управління або володіння спадковим майном не вступав, що підтверджується записом в будинковій книзі, копією листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 09 лютого 2007 року за №19/424 та копією пенсійного посвідчення.

Також ОСОБА_2 зазначає, що він не подавав до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяву про прийняття спадщини, що свідчить про те, що він відмовився від прийняття відповідної частини спадщини, у зв'язку з чим ця частина спадщини переходить до неї.

Державним нотаріусом запропоновано ОСОБА_3 пред'явити правовстановлюючі документи на спадковий будинок та документи, що підтверджують факт родинного зв'язку із спадкодавцем для отримання свідоцтва на спадщину, однак ним це зроблено не було, а тому свідоцтво про право на спадщину він не отримав, що виключає державну реєстрацію права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку.

В остаточних позовних вимогах ОСОБА_1. посилалася на те, що у зв'язку з відмовою ОСОБА_3 від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку спадщини, а саме: 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1, та здійснення в подальшому державної реєстрації на дане нерухоме майно, ця частина спадщини переходить до неї як іншого спадкоємця.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив про обставини, викладені вище. Проти зустрічного позову заперечував з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, відкрилася спадщина, право на яку мали її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_2. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а інша 1/2 частка зазначеного будинку залишилася відкритою на ім'я - ОСОБА_3, у зв'язку з його письмовою заявою про прийняття спадщини.

Таким чином твердження ОСОБА_2, проте що її брат не прийняв спадщину є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, представник позивача ОСОБА_5 зазначає, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, спадкоємицею визнана його дружина ОСОБА_1., в зв'язку з чим до неї перейшли всі права та обов'язки раніше належні її чоловіку в тому числі права володіння та користування спадковим майном, а саме 1/2 часткою спірного житлового будинку, та зобов'язання його в подальшому зареєструвати.

Також не зрозуміло з яких підстав ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності на весь житловий будинок, а не на частку, адже її право власності на 1/2 частку зазначеного будинку ніким не оспорюється.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_6 зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог заперечував, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п 1, 4 розділу «прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, Цивільний Кодекс України набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Отже, до спадщини, яка була відкрита повинні застосуватися норми цивільного законодавства, які діяли на час її вчинення, тобто Цивільний кодекс України в редакції 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Право на спадкування після смерті ОСОБА_4 отримали її діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Її брат ОСОБА_3 був виписаний зі спірного будинку 29 січня 1971 року і з того часу був зареєстрований та проживав у кв. АДРЕСА_2, тому в управління або володіння спадковим майном не вступав, що підтверджується записом в будинковій книзі, копією листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 09 лютого 2007 року за №19/424 та копією пенсійного посвідчення.

Також ОСОБА_2 зазначає, що він не подавав до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяву про прийняття спадщини, що свідчить про те, що він відмовився від прийняття відповідної частки спадщини, в зв'язку з відсутністю у ОСОБА_3 зареєстрованого належним чином права власності на спірну частку житлового будинку, від якої він відмовився, позбавляє його дружину ОСОБА_1 спадкувати після нього.

Крім того у зв'язку з відмовою ОСОБА_3 від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку спадщини, а саме: 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1, та здійснення в подальшому державної реєстрації на дане нерухоме майно, ця частина спадщини переходить до іншого спадкоємця ОСОБА_2

Також представник відповідача - ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_3 пропустив без поважної причини встановлений законом строк для прийняття спадщини та строк для звернення до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини, тому вважає що необхідно застосувати позовну давність, а в задоволенні позову слід відмовити.

Представник Височанської селищної ради Харківського району Харківської області Дурнев Є.М. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим Височанською селищною радою Харківського району Харківської області 13 серпня 2003 року /а.с. 61/.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Право на спадкування після смерті ОСОБА_4 отримали її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Так як спадщина відкрилась до набрання чинності Цивільного Кодексу України, прийнятого 16 січня 2003 року, то до спірних правовідносин застосовуються правила Цивільного Кодексу 1963 року.

Отже, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Виходячи з того, що днем відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_6, а прийнята вона була ОСОБА_3 24 грудня 2003 року, тобто спадщина відкрилася і була прийнята до набрання чинності Цивільного Кодексу України, прийнятого 16 січня 2003 року, то до спірних правовідносин застосовується Цивільний Кодекс 1963 року.

За змістом ч. 1 ст. 529 ЦК України у редакції закону 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені).

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали спадкове право по 1/2 частки спірного житлового будинку.

Згідно із ст. 548 ЦК України, у редакції закону 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкодавець прийняв спадщину: якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 лютого 2013 року в справі №6-167цс12, відповідно до якої, згідно з положеннями ст. ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 лютого 2015 року з якої вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_4, на підставі свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом, виданих Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 16 вересня 1983 року відповідно за реєстровими №1-2978 та №1-2980, зареєстрованих міжміським бюро технічної інвентаризації Харківської області 27 вересня 1983 року в реєстрову книгу номер - 22, за реєстровим номером - 2805, реєстраційний номер нерухомості - 17232381. ОСОБА_4 була вдовою з 1981 року, іншого зареєстрованого шлюбу у неї не було, мала двох дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, заповітів будь-кому на будь-яке майно не складала. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли спадщину відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року /а.с 158/.

ОСОБА_2 09 лютого 2007 року за її письмовою заявою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку зазначеного житлового будинку /а.с. 63, 64/.

1/2 частка цього майна залишена відкритою для подальшого оформлення ОСОБА_3 спадкових справ.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2003 року ОСОБА_3 в шестимісячний строк подав до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 /а.с. 72/, що підтверджує той факт, що ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 та набув право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, незалежно від того, що не отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 26 вересня 2012 року /а.с. 8/.

Відповідач по справі - ОСОБА_2 звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області для визначення її спадкового права на майно, що повинно належати спадкоємцям ОСОБА_3, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спірного житлового будинку, після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, так як її спадкові права на належну їй частку спадщини вже визначені держнотконторою раніше /а.с. 174/.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ч. 1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1. перебували у шлюбі, який зареєстровано 26 лютого 1970 року у місті Харкові, актовий запис № 972 /а.с. 4/.

Дітей від шлюбу не мають.

ОСОБА_3 був інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 /а.с. 6/, а згодом став інвалідом першої групи безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК /а.с. 7/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 /а.с. 8/.

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, який він прийняв у спадщину, але з тяжким станом здоров'я не мав можливості зареєструвати у встановленому законом порядку.

Право на спадкування після смерті ОСОБА_3 отримала його дружина ОСОБА_1

За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають, той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом /а.с. 9/, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спірного житлового будинку їй відмовлено, в зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно /а.с. 42/.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Посилання представника відповідача ОСОБА_6 на те, що в позові необхідно відмовити в зв'язку з тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду так як ОСОБА_3 не звертався до суду для відновлення своїх порушених прав, а тому звернення його дружини - позивача по справі у червні 2014 року виходять за межі встановленого законом трирічного терміну є безпідставними оскільки, як встановлено вище ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 та набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, незалежно від того, що він не отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом.

Крім того суд не бере до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_6 про те, що відсутність у ОСОБА_3 зареєстрованого належним чином права власності на спірну частку, позбавляє його спадкоємця - ОСОБА_2 спадкувати за ним право власності, так як ЦК України 1963 року не пов'язував набуття права власності з її державною реєстрацією, а тому такі посилання представника відповідача не можна вважати обґрунтованими.

З огляду на наведене, а також враховуючи те, що ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, інших спадкоємців, що прийняли спадщину після ОСОБА_3 судом не встановлено, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно - 1/2 частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується зустрічних позовних вимог, то враховуючи той факт, що ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом подачі в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та набув право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, тому суд не вбачає правових підстав для визнання за ОСОБА_2. права власності на спірний житловий будинок після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, та відмовляє в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати з судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: Перша Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - А.Ю. Полєхін