Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/8301/15-ц
провадження 2/369/3494/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28.08.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Лапанашвілі Аміран Марленович до ОСОБА_1, треті особи служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що в 2005 році він працював в Швеції та познайомився з ОСОБА_1 У подальшому вони почали проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу. У червні 2006 року у них народився син ОСОБА_2. Оскільки вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, його не було записано в свідоцтві про народження батьком дитини. Весь час він турбувався про дитину, хоч і не проживав разом з відповідачкою.

Просив суд визнати Лапанашвілі Амірана Марденовича батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Просили задоволити позов.

У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала. Не заперечувала проти задоволення позову.

У судове засідання представник служби у справах дитини та орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що матірю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1. Місце народження дитини Швеція, Гуддінге.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ч. 1, ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. ст. 212, 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У судовому засіданні Лапанашвілі Аміран Марленович та ОСОБА_1 були допитані як свідки. Суду підтвердили, що від спільного проживання в Швеції в 2006 році без реєстрації шлюбу в них народився син ОСОБА_2.

Положенням ст. 125, ч. 2 ст. 128, ч. 1 ст. 129 СК України визначено, що походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, від батька визначається в тому числі за заявою матері та батька дитини і за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Згідно ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У відповідності до ч.3 та ч.5 ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

За Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При цьому вимоги жінки про оспорювання батьківства суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Крім цього, в ч. 2 п. 11 Пленуму ВСУ зазначено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Відповідно до п.2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 26.09.2002 року із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відомості зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

За таких обставин, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження твердження позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст. 136 СК України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213-214, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Лапанашвілі Аміран Марленович до ОСОБА_1, треті особи служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області про визнання батьківства задовольнити.

Визнати Лапанашвілі Амірана Марленовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич