У х в а л а

іменем україни

19 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання неправомірними та незаконними дій щодо отримання та розповсюдження даних про стан здоров'я, одержані при її медичному обстеженні та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання неправомірними та незаконними дій щодо отримання та розповсюдження даних про стан здоров'я, одержані при її медичному обстеженні та відшкодування моральної шкоди.

Посилалася на те, що вона з 5 серпня 1996 року працює лікарем-стоматологом-терапевтом в комунальному закладі охорони здоров'я «Лозівська центральна районна лікарня». 19 серпня 2009 року Лозівська районна санітарно-епідеміологічна станція отримала запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_4 При затвердженні зазначеної характеристики відповідачка, яка працює головним державним санітарним лікарем Лозівського району, розповсюдила дані про діагноз позивачки, оскільки ця характеристика залишається у санітарно-епідеміологічній станції, надається за місцем роботи, в інститут професійних захворювань та до цих даних мали доступ причетні працівники перелічених установ. Крім того зазначила, що при розгляді Лозівським міськрайонним судом Харківської області справи за її позовом про зобов'язання видати акт форми П-4 та направлення на МСЕК, ОСОБА_5, представляючи інтереси Лозівської районної санітарно-епідеміологічної станції, ознайомлена з матеріалами справи, з поясненнями ОСОБА_4 щодо стану її здоров'я та навмисно поширила ці дані в апеляційній скарзі на рішення суду. Вважає такі дії відповідачки неправомірними та такими, що завдали їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 50 000 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що в серпні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до комунального закладу охорони здоров'я «Лозівська центральна районна лікарня», треті особи: виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в Лозівському районі Харківської області, Державна санітарно-епідеміологічна станція служби України в Лозівському районі Харківської області, про зобов'язання надати акт розслідування причин виникнення професійного захворювання позивачки та направлення на МСЕК. Коло осіб, які були сторонами по вказаній справі мали можливість ознайомлюватися з матеріалами справи, у тому числі і з особистими поясненнями ОСОБА_4 з інформацією про стан її здоров'я та діагнози, і ці особи є суб'єктами, які законодавством наділені правами та обов'язками на складання санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, отримання повідомлень про професійні захворювання форми П-3, розслідування причин виникнення професійних захворювань, а отже комісія з розслідування причин виникнення професійного захворювання ОСОБА_4 та, як наслідок і делеговані до неї особи, діяли у спосіб, передбачений законодавством України, оскільки при здійсненні своїх повноважень, зобов'язані були вдаватися до обговорення стану здоров'я позивачки, її діагнозів, знайомитися з медичними документами, висновками лікарів та відповідних установ.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання неправомірними та незаконними дій щодо отримання та розповсюдження даних про стан здоров'я, одержані при її медичному обстеженні та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко