Справа № 598/1124/15-ц
провадження № 2/598/445/2015
РІШЕННЯ
іменем України
"26" серпня 2015 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду Левків А.І.

при секретарі Дутка Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та моральної шкоди.
Свої вимоги позивачка мотивує тим, що в період з 06.07.2010 року по 10.06.2015 року вона працювала на посаді головного бухгалтера обласного управління «Тернопільекоресурси» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною та була звільнена з підприємства у зв`язку із скороченням штату працівників. На час звільнена з підприємства на теперішній час їй не виплачена заборгованість по заробітній платі, яка становить 7285,11 грн.. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача в її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 4257,72 грн. та моральну шкоду у розмірі 6090 грн..
Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинах, хоча про день, час та місце розгляду справи йому було повідомлено належним чином.
На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем Державним підприємством з питань поводження з відходами як вторинною сировиною з 06.07.2010 року по 10.06.2015 року, де працювала на посаді головного бухгалтера обласного управління «Тернопільекоресурси» ( а. с. 7).
Наказом № 5-К від 19 травня 2015 року позивачку звільнено з 10 червня 2015р., згідно п.1 ст.40 КЗпП України із займаної посади і виплачено вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку ( а.с. 8).
Згідно розрахункового листка по заробітній платі за червень 2015р. ОСОБА_1 належить до виплати 7285,11 грн. (а.с.9).
Відповідно до положень ст.115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Затримка у виплаті заробітної плати є порушенням суттєвих умов трудового договору та конституційних прав працівника на своєчасне одержання винагороди за працю (ст.43 Конституції України).
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Оскільки факт припинення позивачем трудових відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про порушення відповідачем вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України про зобов`язання власника провести остаточний розрахунок з позивачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 7285,11 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Статтею 117 КЗпП України встановлено обов`язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові у разі затримки розрахунку при звільненні його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, при цьому визначальним є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку , а ст.237-1 відшкодувати працівникові завдану моральну шкоду.
Оскільки відповідач не виплатив позивачу вчасно суми, що належать йому у зв`язку із звільненням, згідно ст. 117 КЗпП України відповідач має виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 18.06.2015р. № 53, середня заробітна плата ОСОБА_1 становить 118,27 грн., а тому сума середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку становить 118,27 грн. Х36 днів =4257,72 грн, які слід стягнути з відповідача.

У трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у ст. 237-1 КЗпП України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Звільнений працівник, якому з вини власника або уповноваженого ним органу несвоєчасно виплатили належні при звільненні суми, має право вимагати відшкодування завданої при цьому моральної шкоди.
Виходячи з наведеного Конституційний Суд України в рішенні від 22.02.2012 року дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої йому несвоєчасною виплатою з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли такий працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.
Враховуючи вищезазначені норми права, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за необхідним стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивача в сумі 2000 грн., врахувавши при цьому те, що її чоловік ОСОБА_2 приймає участь у АТО, що підтверджується довідкою виданою військовою частиною НОМЕР_1 м.Володимир-Волинський Волинської області від 21.07.2015р. № 5006 та на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.
Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 730,80 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 44, 116, 117, 237-1 КЗпП , ст.ст.10, 11, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК України, суд-
в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, м.Київ вул.Лобачевського, 23В на користь ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_1 , ід.код НОМЕР_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 7285,11 грн. (сім тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень одинадцять копійок), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 4257,72 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят сім гривень сімдесят дві копійки), моральну шкоду в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на користь держави судовий збір у розмірі 730,80 грн. (сімсот тридцять гривень вісімдесят копійок).
Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.І.Левків