АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8291/15 Головуючий 1 інст. Єрьомін О.В.
Справа № 634/573/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: спори, що виникають із сімейних правовідносин
У Х В А Л А

іменем України

16 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів - Кіпенко І.С.,

- ОСОБА_1,

за участю секретаря Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Сахновшинського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Суд вирішив розірвати шлюб між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 22.01.2008 року відділом РАГС Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №03. Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишено без змін.

Ухвалою того ж суду від 30 жовтня 2015 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить скасувати заочне рішення, як постановлене з порушенням з порушенням чинного законодавства, однобічністю, неповнотою та упередженістю розгляду справи, і надати сторонам строк шість місяців для примирення.

Обґрунтовуючи скаргу, представник відповідача вказував, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не була повідомлена про час та місце розгляду справи, що суд належним чином не переконався про вручення відповідачу судової повістки, так як на поштовому повідомленні міститься підпис про отримання нею судової повістки, вчинений не ОСОБА_2, а іншою особою. Вважає, що суд не виконав вимоги закону, а саме ч.5 ст.191 ЦПК України, не надав строк для примирення, не врахував ту обставину, що сторони є особами похилого віку і не втратили почуття любові та поваги один до одного.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 і ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити, посилаючись на викладені в апеляційній скарзі доводи.

Позивач в судове засідання не зявився, у поданій апеляційному суду запереченнях та заяві просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, вказуючи, що в даний час вживає заходи про виселення в судовому порядку колишньої дружини ОСОБА_2, до якої відчуває велику відразу, не може терпіти її присутність у своєму будинку, оскільки вона веде аморальний спосіб життя, незаконно вселила в його будинок своїх родичів, які незаконно захопили його власність, мордують його з метою вкоротити його вік. Заявляє, що у разі скасування апеляційною інстанцією правосудного заочного рішення про розірвання шлюбу, він обіллє себе бензином і спалить на території власного домоволодіння.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, а сторонами не оспорюється, що 22.01.2008 року відділом РАГСу Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 ( до шлюбу Динька) Л.Ф. ІНФОРМАЦІЯ_4. Дітей від цього шлюбу немає.

09 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що спочатку сімейне життя складалося добре, але стосунки охололи, частіше стали виникати сварки. Розлад у стосунках почався з того, що на прохання дружини надав згоду на реєстрацію у їх помешканні родичів дружини. Згодом ці особи переїхали до них проживати, хоча на це згоди він не давав, що призвело до того, що він змушений проживати в літній кухні в антисанітарних умовах, без зручностей, а відповідач зі своєю ріднею в його будинку. Харчуються окремо, дружина у побуті йому не допомагає, а він за власні кошти змушений оплачувати комунальні послуги. У звязку з реєстрацією в його будинку значної кількості працездатних (хоча і не працюючих осіб) йому відмовлено у наданні субсидій.

Відповідач і її родичі постійно зловживають алкоголем, знищили його фруктовий сад, знущаються на д ним, вимагають покинути власне житло, створюють нестерпні умови з метою вижити його з власного будинку або довести до загострення стану здоровя похилого чоловіка з метою його смерті.

В призначене на 07.07.2015р. судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, про причину неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлена судом, про що свідчить розписка відповідача від 26.06.2015р (а.с.24). У звязку з неявкою відповідача суд відкладав розгляд справи, однак і в подальшому ОСОБА_2 в судові засідання не зявлялася, причину не повідомила, заперечень на позов чи інших заяв або клопотань суду не подала.

У звязку з неявкою відповідача та враховуючи звернення позивача та заяву про розгляд справи за відсутністю, суд в передбаченому ст.ст.ст.224,225 ЦПК України порядку ухвалив 06.08.2015 року заочне рішення, яким задовольнив позов.

В поданій суду 06.10.2015 року представника відповідача заяві про перегляд заочного рішення містяться посилання на розгляд справи за відсутності відповідача та доказів вручення їй судових повісток, а також посилання на ч.5 ст.191 ЦПК України з вимогою надання шестимісячного строку подружжю для примирення та збереження сімї.

За наслідками розгляду заяви представника відповідача та заперечень на них суд постановив 30.10.2015 року ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, надавши докладне обґрунтування такого рішення з посиланням на докази.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, так як суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а рішення ухвалене ним на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В оскарженому рішенні суд правильно застосував норми матеріального права (ст.ст.110,112 СК України) за якими вирішується спір, обґрунтувавши прийняте рішення посиланням на обставини, які мають значення для справи та свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин передбачено також ст.56 СК України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необхідність надання сторонам строку для примирення з метою збереження сімї мають декларативний характер, а положення ч.5 ст.191 ЦПК України суд першої інстанції обґрунтовано не застосував, оскільки про це свідчать обставини справи, а саме: відсутність у сторін дітей, нетривалий період знаходження у шлюбі, прояви крайньої нетерпимості та вжиття радикальних заходів у вигляді звернень позивача до правоохоронних органів з вимогою притягнення до кримінальної відповідальності відповідачки та її родичів у звязку з посяганням на його власність та охоронювані законом інтереси, звернення ОСОБА_4 до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 тривалий час не підтримують фактичні шлюбні відносини, не піклуються один одним, не підтримують у побуті, конфлікт між ним має довготривалий і вкрай напружений характер, обумовлений похилим віком позивача, відсутністю у нього близьких родичів, потенційних спадкоємців.

Також не підтверджуються належним доказами доводи представника відповідача про те, що сам ОСОБА_4 претензій до ОСОБА_2 не має, а від його імені всі ці скарги та позови ініціював його представник ОСОБА_6

Однак в матеріалах справи маються не тільки належним чином оформлена довіреність на представництво ОСОБА_6 інтересів в суді, але й посвідчені нотаріусом заяви ОСОБА_4, в яких він наполягає на розірванні шлюбу.

Інші доводи представників відповідача не є суттєвими і не свідчать про наявність передбачених законом підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_1