Справа № 367/689/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2632/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 24 01.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2015 року в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з вказаним позовом про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 25 вересня 2011 року о 10 год. 50 хв., по вулиці Горького у місті Буча сталася дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_2, який керував транспортним засобом «AUDI A-4» з державним номерним знаком НОМЕР_1. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеного ДТП був пошкоджений транспортний засіб Dacia Logan з державним номерним знаком НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 та під керуванням ОСОБА_4 13 грудня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до них із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На виконання покладеного на них Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність вони сплатили ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 7 926 грн. 92 коп. та понесли витрати за послуги аварійних комісарів в сумі 760 грн.

У зв'язку з вище викладеним позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування і понесені в зв'язку з цим додаткові витрати на суму 8 686 грн. 92 коп., та судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими Доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в задоволенні позову відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що у даному випадку вказані вимоги закону судом першої інстанції не виконані.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог з посиланнями на те, що відповідач не є власником автомобіля, а до ОСОБА_5, як власника автомобіля, вимоги не заявлені.

Проте, з такими висновками суду погодитися неможна, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а також висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так, судом встановлено, що 25 вересня 2011 року о 10 год. 50 хв. на вулиці Горького у місті Буча сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI A-4» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням Відповідача та автомобіля Dacia Logan з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Відповідача Ірпінським міським судом Київської області було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 13 грудня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування. На виконання покладеного на МТСБУ Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність вони сплатили ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 7 926 грн. 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням №287 від 24.01.2012 року та понесли витрати за послуги аварійних комісарів в сумі 760 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5923 від 28.12.2011 року.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідач не надав доказів протилежного.

Згідно зі ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом першої інстанції не було взято до уваги п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до якої особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до вище наведеного посилання відповідача, які були взяті судом першої інстанції до уваги, про те, що він не є власником транспортного засобу, а тому він не зобов'язаний відповідати за наслідки вищевказаної події, не узгоджується з нормами чинного законодавства.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги МСТБУ, в силу ст.1191 ЦК України, ст.41, п.38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума матеріальної шкоди в розмірі понесених витрат 7 926 грн. 92 коп. та витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 760 грн.

Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені останнім судові витрати по справ в розмірі 365 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму матеріальної шкоди в розмірі понесених витрат 7 926 грн. 92 коп. та витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 760 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в сумі 365 грн. 40 коп.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.