У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В.,Григоренко М.П.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" на заочне рішення Рівненського міського суду від 24 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 24 грудня 2014 року стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" на користь ОСОБА_1 43 716, 10 грн. компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку і 437,16 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі на це рішення представник відповідача вказує, що оскаржуваним рішенням було стягнуто заробіток за період з 1 лютого 2013 року по 30 листопада 2014 року, однак відповідно до рішення Рівненського міського суду від 21 квітня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку було відмовлено і це рішення є чинним.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Вважає,що за наявності цього рішення середній заробіток за період з 1 лютого 2013 року по 5 квітня 2013 року не підлягає стягненню.

За час затримки розрахунку при звільненні позивачки підлягає стягненню середній заробіток за період з 6 квітня 2013 року по 30 листопада 2014 року в сумі 38657 грн.25 коп.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що рішення Рівненського міського суду від 25 березня 2015 року, яке відповідачем долучено до апеляційної скарги, не було предметом доказування в суді першої інстанції, а тому покликання відповідача на ч. 2 ст. 223 УЦПК України у даному випадку є безпідставним.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання законної сили за триваючими правовідносинами сторін (присудження платежів та інше) змінюються обставини, на яких ґрунтується рішення або виникають нові факти, кожна із сторін шляхом пред'явлення нового позову має право вимагати ухвалення нового рішення.

Згідно з рішенням Рівненського міського суду від 26 вересня 2014 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 при звільненні визнана відповідачем згідно з актом звірки від 23.03.2010 року і склала 10592 грн.73 коп., яка не виплачена, тобто з нею не проведено остаточного розрахунку відповідно до цього рішення за новим позовом та новим рішенням.

За наведеного вона має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні згідно зі ст. 117 КЗпП України , а не за виключенням періоду з 1 лютого 2013 року по 5 квітня 2013 року, як вказано в апеляційній скарзі.

Просить відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд вірно покликався на положення ст. 117 КЗпП України , відповідно до якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що повний розрахунок з ОСОБА_1 після її звільнення у листопаді 2010 року не було проведено, а рішенням Рівненського міського суду від 26 вересня 2014 року визначено суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 10 592,73 грн., виплата якої згідно заяви позивачки від 13 травня 2015 року здійснена державною виконавчою службою 29 квітня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те , що середній заробіток за період з 1 лютого 2013 року по 5 квітня 2013 року не підлягає стягненню з огляду на наявність рішення Рівненського міського суду від 21 квітня 2014 року , не заслуговують на увагу.

Вказаним рішенням було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по виплаті частини заборгованої заробітної плати позивачки в сумі 8700 гривень, яка була стягнута відповідно до судового наказу від 5 листопада 2012 року.

24 грудня 2014 року судом вирішувались вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку по виплаті решти заборгованості по заробітній платі в розмірі 10 592,73 грн, і підстав для виключення періоду з 1 лютого 2013 року по 5 квітня 2013 року з визначеного часу затримки у суду не було.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 308, 314, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Бондаренко Н.В. Григоренко М.П.