Справа пр. №2/756/456/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарях - Бабаку М.Г., Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю "Спецжитлокомфорт", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест", Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації "Укрреставрація", приватного акціонерного товариства "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації "Укрреставрація", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест", приватне акціонерне товариство "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Спецжитлокомфорт", ТОВ "БІК "Інтербудінвест", УСНРПБВК "Укрреставрація", ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.07.2005 року між УСНРПБВК "Укрреставрація" та ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" укладено договір №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи. Згідно додаткової угоди №1 від 23.11.2006 року до договору про спільну діяльність приєдналося ТОВ "БІК "Інтербудінвест". Метою укладення договору про спільну діяльність було забезпечення спільного інвестування та залучення коштів для будівництва адміністративно-житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що знаходиться в АДРЕСА_1, організація безпосереднього будівництва об'єкту, розподіл між учасниками житлових і нежитлових площ об'єкту та отримання прибутку внаслідок продажу таких площ.

Сторони договору №3 про спільну діяльність узгодили, що розподіл площ між ними здійснюється відповідно до протоколу №1 розподілу житлових та нежитлових площ (додаток №2), який є невід'ємною частиною договору. Протоколом №1 розподілу загальної житлової, нежитлової площі та машиномісць у житловому будинку на АДРЕСА_1, підписаному кожним із учасників простого товариства, було визначено перелік квартир, нежитлових приміщень та парко місць, які належатимуть кожному із учасників договору після завершення будівництва будинку.

Згідно протоколу №1 квартиру НОМЕР_2 у житловому будинку на АДРЕСА_1 отримала у власність УСНРПБВК "Укрреставрація".

На підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру НОМЕР_2 від 15.08.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та УСНРПБВК "Укрреставрація", після проведення всіх будівельних робіт та прийняття відповідного будинку приймальною комісією у експлуатацію, позивач отримав у власність квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1

Право власності ОСОБА_1 зареєстроване в порядку, передбаченому законодавством, ним отримано свідоцтво про право власності на квартиру від 26.02.2014 року, виданого Реєстраційною службою ГУЮ у м. Києві.

Як стверджує позивач за первісним позовом, в березні 2014 року він приїхав до будинку, в якому знаходиться вищевказана квартира, з метою отримання ключів від квартири та фактичного вселення, проте потрапити до квартири він не зміг. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що він дізнався про наступне. 21.10.2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ "БІК "Інтербудінвест" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5, предметом якого є майнові права на квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_1 зазначив, що факт передачі ОСОБА_3, а далі - ОСОБА_2, майнових прав на квартиру з боку ТОВ "БІК "Інтербудінвест" є незаконним. Крім того, позивач стверджує, що він позбавлений можливості користуватися спірною квартирою, незважаючи на здійснення державної реєстрації права власності, оскільки ОСОБА_2 чиняться перешкоди у користуванні згаданою квартирою. Зокрема, позивач не може потрапити до спірної квартири, у нього немає ключів від неї, оскільки у даній квартирі на даний час проживає ОСОБА_2, вона здійснює на власний розсуд ремонтні роботи, кладає договори з обслуговуючими організаціями на тепло-, водопостачання, звертається зі спірним договором купівлі-продажу майнових прав до державних органів з приводу реєстрації права власності на квартиру на її ім'я, ініціює судові процеси про визнання за нею права власності на квартиру.

Також позивач зазначив спірний договір був укладений з порушенням вимог п.2 та п.5 ст.203 ЦК України. так, директор ТОВ "БІК "Інтербудінвест", укладаючи з ОСОБА_3 спірний договір від імені всіх учасників простого товариства, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки не отримував від учасників договору №3 про спільну діяльність відповідних повноважень, закріплених в довіреності, а договором №3 таке право за ТОВ "БІК "Інтербудінвест" не закріплене. На думку позивача, волевиявлення директора ТОВ "БІК "Інтербудінвест" при укладенні спірного договору з ОСОБА_3 не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, оскільки він був обізнаний про існування договору №3 про спільну діяльність та протоколу №1, які сам підписував, та відповідно до яких частка, до якої входить спірна квартира, належить УСНРПБВК "Укрреставрація", тому стороні неможливо буде виконати п.1.4. спірного договору - передати майнові права на квартиру, якими вона володіє, а тим більше виконати вимоги п.2.5.5. та передати покупцю у власність квартиру як об'єкт нерухомості. Отже, з моменту складання протоколу №1 (з 24.11.2006 року) єдиною особою, яка могла розпоряджатись майновими правами на квартиру НОМЕР_3, стала УСНРПБВК "Укрреставрація".

З цих підстав позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5 від 21.10.2010 року, укладений між ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та ОСОБА_3 та застосувати правові наслідки недійсності правочину, усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1, УСНРПБВК "Укрреставрація", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ "БІК "Інтербудінвест", ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс", ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, мотивуючи це тим, що УСНРПБВК "Укрреставрація" не мала права продавати спірну квартиру шляхом укладання договору купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5, оскільки вони вже були продані 21.10.2010 року. Так, позивач за зустрічним позовом вважає, що УСНРПБВК "Укрреставрація" не мала права укладати договір купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5 та повторно їх продавати, так як на момент його укладення ці майнові права не належали УСНРПБВК "Укрреставрація". Майнові права на нерухомість, будівництво якої не заверешено, на думку ОСОБА_2, належали забудовнику ТОВ "БІК "Інтербудінвест", яке організовувало спорудження об'єктів для власних потреб чи для передачі їх у власність особам, або особам, власністю якої об'єкт стане після завершення будівництва. ТОВ "БІК "Інтербудінвест" не передавало за актом УСНРПБВК "Укрреставрація" квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1

Також в обґрунтування своїх позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначила, що у грудні 2012 року УСНРПБВК "Укрреставрація" звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ "БІК "Інтербудінвест", треті особи: Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА), ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс", про зобов'язання протягом 5 робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду передати позивачу документи, необхідні для оформлення права власності на 14 квартир у будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.11.2013 року у справі №5011-5/18880-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 19.03.2014 року, УСНРПБВК "Укрреставрація" відмовлено у задоволенні позовних вимог. Проте в серпні 2012 року УСНРПБВК "Укрреставрація" здійснила відчуження спірних майнових прав на спірну квартиру НОМЕР_2, яка згідно протоколу №2 вже входила до частки ТОВ "БІК "Інтербудінвест".

З цих підстав ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру НОМЕР_2 від 15.08.2012 року, укладеного між УСНРПБВК "Укрреставрація" та ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримав, просив суд його задовольнити, проти зустрічного позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні зустрічний позов підтримала, просила суд його задовольнити, проти задоволення первісного позову заперечувала.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 у судовому засіданні зустрічний позов підтримала, просила суд його задовольнити, проти задоволення первісного позову заперечувала.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом УСНРПБВК "Укрреставрація" у судовому засіданні заперечував проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2, просив суд відмовити у його задоволенні, не заперечував проти задоволення первісного позову ОСОБА_1, посилаючись на законність та обґрунтованість позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що УСНРПБВК "Укрреставрація" є орендарем та забудовником земельної ділянки, відведеної для будівництва житлового будинку на АДРЕСА_1. Будівництво вказаного будинку здійснювалося в рамках договору про спільну діяльність, укладеного між УСНРПБВК "Укрреставрація", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс". На виконання умов договору про спільну діяльність між відповідачами був підписаний протокол розподілу часток, на підставі якого спірна квартира була віднесена до частки УСНРПБВК "Укрреставрація". Відповідач звертався до ТОВ "БІК "Інтербудінвест" з приводу передачі частки в об'єкті інвестування та всієї наявної первинної документації на будівництво об'єкту. Проте ТОВ "БІК "Інтербудінвест" не було надано інформацію про фактично відчужені ним майнові права на квартири, не здійснило передачу на користь УСНРПБВК "Укрреставрація" частки в об'єкті інвестування. Після введення об'єкту будівництва в експлуатацію функції замовника повернулися до УСНРПБВК "Укрреставрація", а тому лише вона має право на підписання актів прийому-передачі об'єктів інвестування у власність інвестора. На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного між УСНРПБВК "Укрреставрація" та ОСОБА_1, відповідач передав майнові права на спірну квартиру на користь ОСОБА_1 Також представник УСНРПБВК "Укрреставрація" вказав, що довіреність, на підставі якої діяло ТОВ "БІК "Інтербудінвест" при укладенні договору про завершення будівництва житлового будинку на АДРЕСА_1, була видана лише від імені ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс", УСНРПБВК "Укрреставрація" не уповноважувала ТОВ "БІК "Інтербудінвест" на укладення договорів.

Представники відповідача за первісним позовом ТОВ "Спецжитлокомфорт" у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували, просили суд відмовити у його задоволенні, не заперечували проти задоволення зустрічного позову.

Представники відповідачів за первісним позовом ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" в судове засідання не з'явились, треті особи про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання своїх представників суд не повідомили.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2005 року між УСНРПБВК "Укрреставрація" та ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" укладено договір №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи. Згідно додаткової угоди №1 від 23.11.2006 року до договору про спільну діяльність приєдналося ТОВ "БІК "Інтербудінвест". Метою укладення договору про спільну діяльність було забезпечення спільного інвестування та залучення коштів для будівництва адміністративно-житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що знаходиться в АДРЕСА_1, організація безпосереднього будівництва об'єкту, розподіл між учасниками житлових і нежитлових площ об'єкту та отримання прибутку внаслідок продажу таких площ (т.1, а.с.12-28).

23.11.2006 року між ЗАТ "МІК "Інтерінвестсервіс", правонаступником якого є ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та УСНРПБВК "Укрреставрація" укладено додаткову угоду №01 до договору про спільну діяльність. Умови договору про спільну діяльність викладені у новій редакції з урахуванням прийняття до спільної діяльності нового учасника (т.1, а.с.29-40).

Предметом договору про спільну діяльність є виконання сторонами комплексу проектно-вишукувальних, будівельних робіт та введення об'єкту в експлуатацію на земельній ділянці з метою отримання сторонами новозбудованих площ жилих та нежитлових приміщень відповідно до своїх часток, визначених цим договором. Об'єктом за цим договором є адміністративно-житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що знаходиться на АДРЕСА_1.

Відповідно до розділу 4 договору про спільну діяльність кожен з учасників прийняв на себе певні зобов'язання. Згідно п.4.1. договору УСНРПБВК "Укрреставрація" зобов'язалася оформити документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою, виконувати функції замовника по розробці проектної документації на стадії "Проект", сприяти іншим сторонам у розробці, оформленні та погодженні у встановленому чинним законодавством порядку проектної документації для будівництва об'єкта, видати відповідачу ТОВ "БІК "Інтербудінвест" довіреність на право бути представником УСНРПБВК "Укрреставрація" у державних установах, інших підприємствах та організаціях з питань розробки та погодження дозвільної та проектної документації, будівництва об'єкта та введення його в експлуатацію тощо. За рахунок своєї частки УСНРПБВК "Укрреставрація" зобов'язалася передати місту 5% від загальної площі житлових приміщень згідно з рішенням Київської міської ради від 24.04.2003 року.

П.4.5. договору про спільну діяльність передбачено, що ТОВ "БІК "Інтербудінвест" зобов'язалось за рахунок власних коштів забезпечити своєчасне та у повному обсязі фінансування проектних, будівельно-монтажних та пусконалагоджуваних робіт, послуг сторонніх організацій, які виникатимуть при зборі необхідних погоджень, а також придбання матеріалів та обладнання.

Крім того, відповідно до п.4.6. договору ТОВ "БІК "Інтербудінвест" має право здійснювати залучення коштів третіх осіб у порядку, встановленому чинним законодавством, з урахуванням заборони на здійснення інвестиційної діяльності по будівництву об'єкту та передавати третім особам частину приміщень із своєї частки в об'єктах у відповідності до акта розподілу житлової і нежитлової площі.

Згідно п.п.5.7., 5.9. договору про спільну діяльність розподіл площі між сторонами здійснюється відповідно до протоколу розподілу житлових і нежитлових площ. Оформлення часток у власність здійснюється у відповідності до чинного законодавства та умов розділу 4 цього договору.

Відповідно до п.п.4.2.4, 4.2.5., 4.4.4., 4.4.5., 4.6.5., 4.6.6. договору про спільну діяльність учасники спільної діяльності мають право отримати свою частку об'єкта та після підписання акта розподілу часток розпоряджатися нею на свій розсуд у відповідності до чинного законодавства України.

Згідно п.1.1.14 договору про спільну діяльність в редакції додаткової угоди №02 від 27.11.2006 року керівництво спільною діяльністю, ведення бухгалтерського обліку та реєстрацію цього договору в органах податкової адміністрації покладається на відповідача ТОВ "БІК "Інтербудінвест" (т.1, а.с.142).

Відповідно до п.4.5.5 додаткової угоди №01 ТОВ "БІК "Інтербудінвест" зобов'язалося на підставі відповідних довіреностей виконувати функції забудовника та замовника по будівництву об'єкта у повному обсязі та за власний рахунок.

11.12.2006 року ТОВ "БІК "Інтербудінвест" довіреністю було уповноважено бути повіреним ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" та УСНРПБВК "Укрреставрація" і вчиняти від їх імені юридичні факти та фактичні дії, що випливають із функцій забудовника та замовника-інвестора по будівництву об'єкту, здійснювати керівництво спільною діяльністю, ведення бухгалтерського та податкового обліку згідно діючого законодавства України (т.1, а.с.143144).

Згідно п.4.6.4 додаткової угоди №01 ТОВ "БІК "Інтербудінвест" мало право здійснювати залучення коштів третіх осіб у порядку, встановленому чинним законодавством. Таке право як залучення коштів третіх осіб належало виключно ТОВ "БІК "Інтербудінвест", тоді як у ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" та УСНРПБВК "Укрреставрація" такого права за договором про спільну діяльність передбачено не було.

Відповідно до акту готовності об'єкта до експлуатації від 11.09.2012 року та сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта серії НОМЕР_4 від 26.09.2012 року засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта - житлового будинку на АДРЕСА_1 проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації (т.1, а.с.112-115).

15.08.2012 року між ОСОБА_1 та УСНРПБВК "Укрреставрація" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру НОМЕР_2, за умовами якого на користь покупця передані майнові права на спірну квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 (т.1, а.с.129-132).

П.1.2. договору зазначено, що майнові права на вказану квартиру належать УСНРПБВК "Укрреставрація" на підставі договору оренди земельної ділянки, проектно-кошторисної документації на будівництво об'єкта, договору про спільну діяльність, протоколу розподілу часток від 24.11.2006 року.

Відповідно до положень ст.ст.1130, 1131 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст.1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

За приписами ст.1134 ЦК України внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Ведення бухгалтерського обліку спільного майна учасників може бути доручено ними одному з учасників.

Користування спільним майном учасників здійснюється за їх спільною згодою, а в разі недосягнення згоди - у порядку, що встановлюється за рішенням суду.

Положеннями ст.1135 ЦК України передбачено, що під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства.

У разі спільного ведення справ для вчинення кожного правочину потрібна згода всіх учасників.

У відносинах із третіми особами повноваження учасника вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується довіреністю, виданою йому іншими учасниками, або договором простого товариства.

У відносинах із третіми особами учасники не можуть посилатися на обмеження прав учасника, який вчинив правочин, щодо ведення спільних справ учасників, крім випадків, коли вони доведуть, що на момент вчинення правочину третя особа знала або могла знати про наявність таких обмежень.

Матеріалами справи підтверджено, що між відповідачами ЗАТ "МІК "Інтерінвестсервіс", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та УСНРПБВК "Укрреставрація" укладено договір про спільну діяльність без створення юридичної особи на основі об'єднання вкладів учасників. Метою спільної діяльності сторонами договору визначено здійснення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку на АДРЕСА_1. Також відповідачами визначено склад вкладу кожного з учасників спільної діяльності, а саме: УСНРПБВК "Укрреставрація" зобов'язалася отримати дозвільну документацію для проведення будівництва, виконувати функції замовника по розробці проектної документації, тощо, з іншого боку відповідач ТОВ "БІК "Інтербудінвест" зобов'язалося за рахунок власних коштів забезпечити фінансування проектних, будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт, придбання обладнання, матеріалів, пов'язаних з будівництвом об'єкту. Між сторонами договору про спільну діяльність підписано протокол розподілу часток, за змістом якого визначено перелік об'єктів нерухомого майна (квартир, машиномісць, нежитлових приміщень), яке увійшло до складу частки кожного з учасників спільної діяльності.

Умовами договору про спільну діяльність передбачено, що розпорядитися свою часткою учасник спільної діяльності має право лише після отримання такої частки за актом розподілу часток.

Судом встановлено, що після закінчення будівництва та введення житлового будинку в експлуатацію акт розподілу часток, який є підставою для виникнення у учасника спільної діяльності права на розпорядження своєю часткою, між відповідачами ЗАТ "МІК "Інтерінвестсервіс", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та УСНРПБВК "Укрреставрація" підписаний не був. Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2013 року, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, відповідачу УСНРПБВК "Укрреставрація" було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання передати документи, необхідні для оформлення права власності на 14 квартир, у тому числі, щодо спірної квартири.

Також відповідно до умов укладеного договору про спільну діяльність відповідач ТОВ "БІК "Інтербудінвест", який був обраний на керівництво спільною діяльністю, отримав довіреність на представництво інтересів лише від ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс". Відповідач УСНРПБВК "Укрреставрація" не уповноважував товариство представляти свої інтереси в процесі реалізації мети спільної діяльності, довіреність на ім'я товариства не видавав.

Незважаючи на наведені обставини, ТОВ "БІК "Інтербудінвест" був укладений з ТОВ "ІБК "Інтербудінвест" договір про забезпечення виконання робіт по завершенню будівництва спірного житлового будинку. Зазначений договір ТОВ "БІК "Інтербудінвест" укладений від імені усіх учасників спільної діяльності, у тому числі УСНРПБВК "Укрреставрація". За своїм змістом договір про забезпечення виконання робіт по завершенню будівництва спірного житлового будинку прямо суперечить умовам договору про спільну діяльність в частині зобов'язання ТОВ "БІК "Інтербудінвест" забезпечити фінансування будівництва житлового будинку за рахунок власних коштів. Натомість відповідно до умов вказаного договору та протоколу передачі-прийому майнових прав відповідач ТОВ "ІБК "Інтербудінвест" за виконані будівельні роботи отримує вільні площі об'єкту будівництва з частки, розподіленої на користь відповідача УСНРПБВК "Укрреставрація".

За таких обставин, відповідачем ТОВ "ІБК "Інтербудінвест" були передані у власність майнові права на спірну квартиру на користь ОСОБА_1 Отже, на час вчинення правочину, пов'язаного з відчуженням майнових прав на спірну квартиру на користь ОСОБА_1, ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та ТОВ "ІБК "Інтербудінвест"власниками таких майнових прав не являлися.

Приймаючи до уваги вищенаведене, відповідач УСНРПБВК "Укрреставрація" на момент укладення договору купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру з ОСОБА_1 також не мав право розпоряджатися майновими правами на спірну квартиру, оскільки така частка не була передана корпорації учасниками спільної діяльності.

У відповідності до положень ч.ч.1,2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (ст.204 ЦК України)

Ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК.

Згідно ст.ст.215, 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Ухвалюючи рішення у справі про визнання недійсним договору за позовом особи, яка не була стороною оспорюваного правочину, суд повинен встановити, яке невизнане чи оспорюване цивільне право позивача було порушено.

За приписами ст.ст.655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Приймаючи до уваги, що учасниками спільної діяльності не підписаний акт розподілу часток, відповідач УСНРПБВК "Укрреставрація" не набув право розпорядження спірною квартирою. Отже, на час укладення договору купівлі-продажу майнових прав від 15.08.2012 року НОМЕР_2 відповідач УСНРПБВК "Укрреставрація" діяв в порушення вимог ст.658 ЦК України, що, у свою чергу, є підставою для визнання вказаного договору недійсним в порядку, передбаченому ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та УСНРПБВК "Укрреставрація" 31.03.2010 року було підписано протокол №2 розподілу загальної житлової, нежитлової площі та машиномісць у житловому будинку АДРЕСА_1, що є додатком до додаткової угоди №1 до договору про спільну діяльність, за яким було погоджено перерозподіл квартир, нежитлових приміщень та машиномісць. Відповідно до зазначеного протоколу спірна квартира НОМЕР_2 перейшла до частки ТОВ "БІК "Інтербудінвест". Ще один протокол було підписано між ТОВ "БІК "Інтербудінвест" та УСНРПБВК "Укрреставрація" 28.11.2012 року, згідно умов якого визначено остаточний обмін своїми частками та за яким спірна квартира перейшла у частку ТОВ "БІК "Інтербудінвест".21.10.2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ "БІК "Інтербудінвест", УСНРПБВК "Укрреставрація", ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5. На підставі цього договору 25.10.2010 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі майнових прав на квартиру НОМЕР_2 (т.1, а.с.122). Маючи на меті відступити права на квартиру НОМЕР_2 між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ТОВ "БІК "Інтербудінвест", УСНРПБВК "Укрреставрація", ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" було підписано угоду про відступлення прав (т.1, а.с.123). За умовами зазначеної угоди про відступлення прав ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 всі права за основним договором купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5.

Після введення будинку в експлуатацію між ОСОБА_2 та ТОВ "БІК "Інтербудінвест", УСНРПБВК "Укрреставрація", ПАТ "МІК "Інтерінвестсервіс" 09.10.2012 року було підписано акт прийому-передачі спірної квартири НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 (т.1, а.с.125). З моменту підписання даного акту ОСОБА_2 набула право на здійснення подальшої реєстрації права власності на спірну квартиру.

Позивач за зустрічним позовом звернулась до ГУЮ у м. Києві із заявою про державну реєстрацію, проте їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Як на підставу своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилається також на те, що оскільки згідно протоколу від 28.11.2012 року спірна квартира перейшла у частку ТОВ "БІК "Інтербудінвест", то саме ТОВ "БІК "Інтербудінвест" мало всі права укладати договір купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5 від 21.10.2010 року на квартиру НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 На даний час власником квартири є ОСОБА_2, її право на спірну квартиру набуто законним шляхом на підставі договору купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5 від 21.10.2010 року та угоди про відступлення прав від 29.08.2011 року.

Окрім цього, позивач за зустрічним позовом зазначила, що у свідоцтві про право власності на спірну квартиру, виданому ОСОБА_1, державним реєстратором в графі громадянства ОСОБА_1 зазначено "Україна", тоді як в тимчасовій посвідці на постійне місце проживання зазначено громадянство "Ізраїль". З наведеного вбачається, що видача свідоцтва була здійснена з порушенням вимог законодавства, що підтверджується також листом Державної реєстраційної служби України від 11.11.2014 року №П-4126/П-4250-8.4/2 (т.1, а.с.149-151).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню шляхом визнання недійсними договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру НОМЕР_2 від 15.08.2012 року, а у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_5 від 21.10.2010 року слід відмовити. Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2, оскільки зазначена вимога є похідною та залежить від правомірності договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

У відповідності до ст.88 ЦК України суд присуджує з відповідачів за зустрічним позовом УСНРПБВК "Укрреставрація" та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 121,80 грн. з кожного.

З огляду на вищенаведене, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю "Спецжитлокомфорт", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест", Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації "Укрреставрація", приватного акціонерного товариства "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації "Укрреставрація", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест", приватне акціонерне товариство "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру НОМЕР_2 від 15.08.2012 року, укладеного між Українською спеціальною науково-реставраційною проектно-будівельно-виробничою корпорацією "Укрреставрація" та ОСОБА_1.

Стягнути з Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації "Укрреставрація" на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя В.В. Великохацька