Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 453/292/15-ц
№ провадження 2/453/212/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ДП «Львівський військовий лісокомбінат» 26.02.2015 року звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 у свою користь у порядку регресу матеріальні збитки, понесені підприємством у розмірі 18 297 грн. 07 коп. та стягнути сплачений судовий збір при зверненні з даним позовом до суду. У поданому позові посилається на те, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області визнано незаконним та скасовано наказ Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 260 від 04.11.2013 року «Про припинення трудового договору(контракту)», поновлено гр. ОСОБА_2 на посаді головного лісничого та стягнуто із ДП «Львівський військовий лісокомбінат» на користь гр. ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 22 329 грн. 84 коп. і 7000 грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяної незаконним звільненням. Матеріальні збитки, що були завдані керівником Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» ОСОБА_1, відшкодовані гр. ОСОБА_2 - ДП «Львівський військовий лісокомбінат» у розмірі 18297 грн. 07 коп.. Відтак, просить стягнути у порядку регресу суму виплаченого відшкодування з відповідача ОСОБА_1 саме у розмірі 18297 грн. 07 коп.. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється стягнути заподіяні підприємству незаконним звільненням працівника збитки, підприємство було змушене звертатись до суду із даним позовом.

Належним чином уповноважений представник позивача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» - Смик А.Є. у судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві (а. с. 4-7), просив задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні надав пояснення, аналогічні наведеним у позові.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі, оскільки вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з нього як з керівника Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» коштів, що були виплачені гр. ОСОБА_2 згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 01.04.2014 року, так як відшкодування шкоди внаслідок незаконного звільнення є обов'язком підприємства, а він, як керівник підрозділу, до незаконного звільнення гр. ОСОБА_2 відношення не має і відповідальності за такі дії нести не може.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно наказу № 260 від 04.11.2013 року «Про припинення трудового договору (контракту)» (а. с. 30-31) гр. ОСОБА_2 звільнено з посади старшого лісничого Магерівського військового лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» у зв'язку з його ліквідацією. Одночасно, 04.11.2013 року до трудової книжки за порядковим номером 22 (а. с. 19) було внесено запис про звільнення, який завірений підписом ліквідатора Магерівського військового лісгоспу - відповідачем ОСОБА_1 та печаткою підприємства.

01.04.2014 року рішенням Жовківського районного суду Львівської області, ухваленим у цивільній справі № 444/3651/13-ц., провадження № 2/444/104/14 р. (а. с. 8-13), яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано наказ Магерівського лісгоспу ДП «Львівський лісокомбінат» № 260 від 04.11.20013 року «Про припинення трудового договору (контаркту)» про звільнення гр. ОСОБА_2 з посади старшого лісничого Магерівського військового лісгоспу у зв'язку із ліквідацією Магерівського військового лісгоспу, поновлено гр. ОСОБА_2 на посаді та стягнуто з ДП «Львівський військовий лісокомбінат» на користь гр. ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 22 329 грн. 84 коп., а також 7 000 грн. 00 коп. заподіяної моральної шкоди.

01.04.2014 року на підставі вказаного вище судового рішення Жовківським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, який відповідав вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження (а. с. 30-31).

У подальшому, на виконання вищезгаданого рішення суду та відповідно до наказу № 75-ОС від 14.04.2014 року (а. с. 23-24) в. о. директора ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Гоцківського М.С., наказом Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 108 від 14.04.2014 року (а. с. 22) поновлено гр. ОСОБА_2 на посаді головного лісничого Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» з 05.11.2013 року з посадовим окладом згідно штатного розпису та внесено відповідний запис до трудової книжки за порядковим номером 26 (а. с. 20).

01.07.2014 року в. о. директора ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Гоцківським М.С. винесено розпорядження № 384 (а. с. 21), яким бухгалтерію Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» зобов'язано виплати гр. ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 22 329 грн. та моральну шкоду у розмірі 7000 грн..

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 538 від 08.07.2014 року (а. с. 14) вбачається, що Магерівським лісгоспом ДП «Львівський лісокомбінат» проведено виплату у сумі 13358 грн. 74 коп. згідно вже згаданого вище рішення суду. Платіжним дорученням № 347 від 17.04.2014 року (а. с. 14) підтверджується, що Магерівським лісгоспом ДП «Львівський лісокомбінат» проведено виплату зарплати для працівника у сумі 4938 грн. 33 коп., згідно виконавчого листа від 01.04.2014 року.

У відповідності до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну у незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Як роз'яснюється у п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП (з 11 квітня 1992 року), настає повна матеріальна відповідальність винних у цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними у цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Як зазначалось вище, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 01.04.2014 року, яке набрало законної сили, встановлено незаконність звільнення гр. ОСОБА_2 з посади головного лісничого Магерівського лісництва ДП «Львівський військовий лісокомбінат».

У судовому засіданні встановлено, що наказ № 260 «Про припинення дії трудового договору» від 04.11.2013 року, який у подальшому рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 01.04.2014 року, що набрало законної сили, був визнаний незаконним та скасований, видано саме керівником підприємства Магерівського військового лісгоспу - відповідачем ОСОБА_1, відтак останній є особою, на яку у порядку ст. 237 КЗпП України може бути покладено обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству - у даному випадку позивачу ДП «Львівський військовий лісокомбінат».

Разом з тим, вказаним вище судовим рішенням обов'язок покрити таку шкоду на відповідача ОСОБА_1 не покладено. Відтак, позивач звернувся із даним позовом з посиланням на норми, які регулюють порядок відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями особи та у порядку регресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

В даному випадку право зворотної вимоги виникає у позивача ДП «Львівський військовий лісокомбінат», у зв'язку з тим, що шкода, яка була заподіяна винною особою - відповідачем ОСОБА_1 як керівником Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» - гр. ОСОБА_2 внаслідок незаконного звільнення, фактично відшкодована за рахунок позивача ДП «Львівський військовий лісокомбінат».

Право зворотної вимоги надає позивачу ДП «Львівський військовий лісокомбінат», тобто особі, що відшкодувала шкоду, можливість повернути собі виплачені на відшкодування шкоди кошти, звернувшись з відповідною вимогою про повернення до фактичного заподіювача шкоди, відтак позивач вправі скористатись таким правом і таке, відповідно, підлягає захисту, шляхом задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги той факт, що у результаті допущених порушень відповідачем ОСОБА_1 як керівником Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат», а саме незаконного звільнення гр. ОСОБА_2, настала повна матеріальна відповідальність відповідача ОСОБА_1, як службової особи, винної у незаконному звільненні, відтак його обов'язком із врахуванням вимог ст. 237 КЗпП України, ст. ст. 1166, 1191 ЦК України є покрити шкоду, заподіяну підприємству, повернувши позивачу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» відшкодовану шкоду у розмірі виплаченого Магерівським лісгоспом ДП «Львівський військовий лісокомбінат» відшкодування.

Таким чином, вимоги позивача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» є підставними, викликані внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 та згідно встановлених судом обставин справи підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» слід стягнути 18297 грн. 07 коп. заподіяної майнової шкоди, тобто у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ДП «Львівський військовий лісокомбінат»слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмір 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» 18297 (вісімнадцять тисяч двісті дев'яносто сім) грн. 07 коп. заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя В.Я. Микитин

Повний текст рішення суду виготовлено 02.04.2015 року