Провадження № 2/742/858/15
Єдиний унікальний № 742/1960/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Галича А.І.,

при секретарі Волошиній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

встановив:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласницею житлового будинку по АДРЕСА_1. Інша частина будинку належала ОСОБА_3 (7/12 часток), після якої успадкувала 7/12 частин будинку відповідачка ОСОБА_2

Державним нотаріусом Прилуцької міської держнотконтори Домашенко Л.А. 24.01.2015 року було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 У свідоцтві зазначено, що до складу 7/12 частин будинку по АДРЕСА_1 входить приміщення у будинку та господарсько-побутові будівлі та споруди. Так, у свідоцтві зазначені приміщення та будівлі, які не належали одноосібно спадкодавці на підставі правовстановлюючого документа: приміщення 2-2 площею 5,7 кв.м та 2-5 площею 3,2 кв.м, сарай Б-1, літня кухня Б'-1, сарай б-1, сарай б'-1, вбиральня У-1, огорожа, ворота № 2, № 3. При видачі свідоцтва про право на спадщину відповідачки державний нотаріус керувалася ухвалою Прилуцького міськрайсуду про роз'яснення судового рішення від 06.01.2015 року. Але ж зазначена ухвала про роз'яснення судового рішення від 01.07.2014 року на час видачі свідоцтва не набрала законної сили. Окрім цього вищевказана ухвала була скасована 19.02.2015 року Апеляційним судом Чернігівської області. За таких обставин позивачка просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори Домашенко Л.А. від 24.01.2015 року, на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 7/12 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідачки на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги де в мотивувальній частині її вимоги зводились по суті до вимоги внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, вважаючи неправомірним включення нотаріусом приміщення 2-2 площею 5,7 кв.м та 2-5 площею 3,2 кв.м. сарай Б-1 літня кухня Б-1, сарай б-1, сарай б'-1, вбиральня У-1, огорожа, ворота № 2, № 3, а в резолютивній частині вона ставить вимогу про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Відповідачка в судовому засіданні не визнала позовних вимог, вважає, що у неї є всі права на спадкування на виконання волевиявлення її покійної матері.

Третя особа державний нотаріус Домашенко Л.А. вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені оскільки якщо свідоцтво визнається недійсним то вона вже як нотаріус не матиме права видати ОСОБА_2 інше свідоцтво про право на спадщину хоча остання має право на спадщину. В даній ситуації можливі лише внесення змін до свідоцтва про право на спадщину.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно з довідкою № 1610/02-14 від.08.08.2014 року, виданою Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 була подана заява про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та заведена спадкова справа за № 266/2014. Згідно з заповітом, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори 05 липня 2012 року гр. ОСОБА_2 являється єдиною спадкоємицею та охоронцем спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавиці. Вищевказаним заповітом спадкодавиця позбавила спадщини свою доньку - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 24 січня 2015 року на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з : 7/12 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить спадкодавці на підставі Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 березня 2013 року яке набрало законної сили 19 червня 2013 року. Загальна площа житлового будинку становить 117,0 кв.м, житлова - 64,9 кв.м. Будинок з дерева облицьований цеглою, позначений в плані літерою А-1. До складу 7/12 частин входять: кухня 2-3 площею 15,3 кв.м, кімната 2-4 площею 27,7 кв.м, приміщення 2-2 площею 5,7 кв.м, приміщення 2-5 площею 3,2 кв.м, сіни 2-1 площею 8,7 кв.м, сіни 2-6 площею 6,0 кв.м, погріб «Пг-1» площею 6,4 кв.м., ганок Кр-1 та господарсько-побутові будівлі та споруди: сарай - цегла - Б-1; літня кухня - цегла - Б'-1; сарай - цегла-б-1; сарай - цегла-б'-1; вбиральня - цегла -У-1; огорожа, ворота - № 2, № 3.

Статтею 1300 ЦК України передбачено, що за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину, проте позивачка категорично наполягає саме на визнанні свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3, яка мала право на спадкування та прийняла спадщину після останньої, суд не знаходить правових підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 1300, 1301 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 24.01.2015 року на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 7/12 частин житлового будинку з господарсько-побутовими приміщеннями розташованого по АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.І.Галич