233 Справа № 233/6665/15-ц
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

28 грудня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

при секретарі Поварніциній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на дії Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2015 року представник заявника звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24 листопада 2015 року за виконавчим листом № 2233/6397/14-ц, виданим Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь заявника у відшкодування сплаченого судового збору 2149,10 грн. та у відшкодування за оголошення у пресі 693,00 грн., визнання їх протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2014 року по справі № 233/6397/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (ПАТ «ПУМБ») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, на підставі чого 04 червня 2015 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» у відшкодування сплаченого судового збору 2149,10 грн. та у відшкодування за оголошення у пресі 693,00 грн. 10 листопада 2015 року ПАТ «ПУМБ» до Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (надалі Кіровський відділ ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області) було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження щодо вказаного виконавчого листа та оригінал зазначеного виконавчого листа. Однак, 24 листопада 2015 року заявнику було відмовлено у прийнятті виконавчого документу до виконання, начальником Кіровського відділу ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 проживає в м.Макіївка, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Обґрунтовуючи свою відмову у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилався на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

Не погоджуючись з винесеною постановою, представник заявника просить суд визнати дії Кіровського відділу ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області протиправними, та зобовязати вчинити певні дії.

Належно повідомлений представник заявника не зявився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вказуючи, що вимоги підтримує повністю, просить суд задовольнити скаргу в повному обсязі (а.с.21).

Належно повідомлений представник Кіровського відділу ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, про явку в суд був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлена скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 XIV із змінами та доповненнями (надалі Закон від 21.04.1999 року).

Судом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2014 року по справі № 233/6397/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (ПАТ «ПУМБ») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, на підставі чого 04 червня 2015 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» у відшкодування сплаченого судового збору 2149,10 грн. та у відшкодування за оголошення у пресі 693,00 грн. (а.с.5).

10 листопада 2015 року ПАТ «ПУМБ» до Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (надалі Кіровський відділ ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області) було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження щодо вказаного виконавчого листа та оригінал зазначеного виконавчого листа (а.с.4).

24 листопада 2015 року заявнику було відмовлено у прийнятті виконавчого документу до виконання, начальником Кіровського відділу ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 проживає в м.Макіївка, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Обґрунтовуючи свою відмову у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилався на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (а.с.6).

У звязку з цим, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

У відповідності до Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державним виконавцем є, зокрема, начальник відділу ДВС районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно пункту 8 частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи з даних положень, обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження повинні бути передбачені законом.

В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець посилається на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», та «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Однак, суд не погоджується з такими висновками державного виконавця, так як Закон України «Про виконавче провадження», а також Інструкція про проведення виконавчих дій не містять положень щодо неможливості проведення виконавчих дій на період проведення антитерористичної операції.

Натомість, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій державним виконавець може вчинити безліч виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду (арешт майна, арешт коштів, розшук майна, заборона виїзду за кордон, тощо), проведення яких можливо і не на окупованій території.

При цьому суд вважає хибними доводи державного виконавця щодо неможливості повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки при відсутності поштового сполучення з окупованою територією існують інші альтернативні засоби звязку, за допомогою яких можливо сповістити сторону виконавчого провадження про надходження виконавчого документа на виконання та вчинення будь яких виконавчих дій за цим документом, про які можна дізнатися, лише розпочавши виконавче провадження.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що державний виконавець своїми діями допустив порушення прав та законних інтересів заявника по справі на прийняття до провадження виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів на виконання цього документа.

За таких обставин, суд вважає за необхідне дії державного виконавця по відмові у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 233/6397/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь заявника у відшкодування сплаченого судового збору 2149,10 грн. та у відшкодування за оголошення у пресі 693,00 грн. незаконними, оскільки вони позбавляють заявника по справі права на предявлення на примусове виконання виконавчого документа та своєчасного і повного його виконання.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому, суд вважає, що вимога про визнання протиправною діяльності в.о. начальника Кіровського відділу ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області щодо нездійснення належного контролю в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження не підлягає задоволенню, оскільки саме в.о. начальника Кіровського відділу ДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області були винесені оскаржувані постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на дії Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області по відмові у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 233/6397/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» у відшкодування сплаченого судового збору 2149,10 грн. та у відшкодування за оголошення у пресі 693,00 грн., виданим Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Зобовязати державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 233/6397/14-ц від 13 лютого 2014 року, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» у відшкодування сплаченого судового збору 2149,10 грн. та у відшкодування за оголошення у пресі 693,00 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя