Справа № 369/8000/14-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/2141/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 45 12.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Волохова Л.А.., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, який діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка по справі є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано в 2002 році і зазначав, що в даному помешканні відповідачка не проживає від грудня 2013 року, так як добровільно залишила помешкання.

За час відсутності відповідачки квартирою не цікавитися і комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідачка не проживає без поважних причин тривалий час, причини відсутності не є поважними, то враховуючи вищенаведене просив визнати ОСОБА_5, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2012 року визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

У вересні 1998 року ОСОБА_3 отримав ордер НОМЕР_1, виданий виконавчим комітетом Вишнівської міської ради народних депутатів Київської області на вселення в квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки довідки форми 3 №763 від 29 квітня 2014 року власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - є КП БГВУЖКГ. За даною адресою зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ст.64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Таким чином, відповідачка до моменту залишення квартири була членом сім'ї наймача та мала право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з наймачем будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним приміщенням.

Судом також встановлено, що від квітня 2014 року відповідачка не проживала постійно в спірному помешканні. Пояснення позивачів, що від грудня 2013 року відповідачка не проживає в квартирі, суд першої інстанції вірно оцінив критично, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам суду не було надано.

Подані акти депутата суд першої інстанції також вірно оцінив критично, оскільки в них чітко не вказано з якого часу відповідачка не проживає в квартирі та яким саме чином вона, не проживаючи в помешканні, створює перешкоди іншим у користуванні квартирою. В матеріалах справи наявний інший акт цього ж депутата, з якого вбачається, що відповідачка проживала в квартирі постійно від 2005 року до квітня 2014 року.

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло і ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

За ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначено, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Встановлено, що 20 травня 2014 року між ТОВ Аграна Фрут Лука та ОСОБА_5 укладено цивільно-правовий договір №000000630/371. За даним договором ОСОБА_5 мала виконати роботи зі збору врожаю суниці та вишні від 20 травня 2014 року до 31 липня 2014 року.

11 серпні 2014 року між ТОВ Аграна Фрут Лука та ОСОБА_5 укладено цивільно-правовий договір №000000709/29. За даним договором ОСОБА_5 мала виконати сільськогосподарські роботи від 11 серпня 2014 року до 28 листопада 2014 року.

Крім того, судом встановлено, що в селі Тиврів проживає мати відповідачки. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 19 січня 2015 року ОСОБА_12 за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду як така, що втратила здатність до самостійного самообслуговування, у зв'язку з чим ОСОБА_5 від квітня 2014 року і по даний час здійснює догляд за хворою матір'ю.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що в даній квартирі відповідачка залишила речі та меблі і жодних доказів, які б спростовували вищезазначене позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідач ОСОБА_5 не проживала в квартирі від квітня 2014 року по листопад 2014 року з поважних причин, а тому не втратила право користування спірним жилим приміщенням, що відповідно до вимог ст.29 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України є підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Волохов Л.А.

Іванова І.В.