Справа № 344/3763/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1913/2015
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 01.12.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву №3000131/140471/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті. За умовами договору банк отримав вклад у сумі 5000,00 доларів США з терміном повернення до 01.01.2015 року.

28.12.2014 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача у відділення №79 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про повернення вкладу.

Однак, банк не повернув вклад у повному обсязі, а лише його частину та відсотки. В цілому відповідачем не повернуто 4070,31 доларів США, які позивач просила суд стягнути у її користь.

Крім того, посилаючись на ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача неустойку в розмірі 3 % неповернутого банківського вкладу, а саме 122,11 доларів США, а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суму за договором банківського вкладу в розмірі 4070,31 доларів США.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на дане рішення подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що рішення ухвалене судом без належного дослідження всіх доказів, які мають значення для справи. До уваги суду взято лише розрахунки, подані позивачем, що ставить під сумнів їх правильність.

Представник відповідача не був присутнім при розгляді справи та не мав можливості подати своїх розрахунків залишку депозитних коштів та інші докази.

Судом не враховано ряду соціально-політичних аспектів, наявних в даний час у державі, які унеможливлюють видачу клієнтам банку депозитних вкладів.

З наведених підстав апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Сторони в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

Судом встановлено, що 01.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір-заяву №300131/140471/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в доларах США, за умовами якого банк отримав від ОСОБА_2 грошовий вклад у сумі 5000 доларів США, з терміном повернення до 01.01.2015 року (а.с.5).

На виконання умов договору ОСОБА_2 внесла на рахунок банку кошти в сумі 5000 доларів США, про що свідчить меморіальний валютний ордер №51514 від 01.12.2014 року (а.с.6).

Відповідно до п.6 договору після закінчення строку, визначеного п. 1 договору (1 місяць), вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених п.5.2 Основних умов.

29.12.2014 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про повернення їй вищевказаного банківського вкладу 01.01.2015 року (а.с.7).

З аналогічними заявами позивач звернулась до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повторно 11.03.2015 року та 12.03.2015 року (а.с.8,9).

Проте, на вимогу позивача відповідачем було повернуто лише відсотки за вкладом та частину вкладу, а залишок депозитних коштів становить - 4070,31 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правильно виходив з того, що невиконання відповідачем умов договору в частині повернення вкладу (депозиту) у строк, встановлений договором, позбавляє вкладника ОСОБА_2 права вільно володіти та користуватися належними їй грошовими коштами.

Врахувавши наведені обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, для стягнення з відповідача грошових коштів за договором банківського вкладу у звязку з порушенням відповідачем взятих за цим договором зобовязань.

Заперечуючи правильність проведеного розрахунку, апелянтом на спростування такого не надано жодних доказів.

Посилання апелянта на те, що представник відповідача не був присутнім при розгляді справи, а тому не мав можливості подати контр-розрахунки залишку депозитних коштів та інші докази є необґрунтованими, оскільки до апеляційної скарги апелянтом не долучено жодних доказів, які б спростовували вимоги позивача про повернення депозитних коштів в сумі 4070,31 доларів США. Крім того, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представник апелянта в судове засідання апеляційного суду не з»явився.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано ряд соціально-політичних аспектів, наявних в даний час у державі, які унеможливлюють видачу клієнтам банку депозитних вкладів не ґрунтуються на вимогах закону щодо виконання договірних зобов»язань банком за договором банківського вкладу.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_4