Провадження № 2/127/4054/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Демарк» про повернення банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення невиплаченої суми банківського вкладу за договором від 11 грудня 2013 року № 608273. Надалі за заявою позивача ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2015 року замінено відповідача на ПАТ «Банк Демарк». Свої вимоги позивач мотивував тим, що між сторонами укладено договір банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті. Відповідно до його умов договору, відповідач зобов'язався повернути 16 грудня 2014 року банківський вклад у розмірі 33183,00 доларів США та проценти в розмірі 10% річних за користування банківським вкладом у сумі 3318,3 долари США. Однак, кошти повернуті не були. 05 березня 2015 року позивачеві виплачено гарантовану суму вкладу у розмірі 200000,00 грн., що станом на вказану дату за курсом НБУ становить 8661,75 доларів США. Позивач вважає, що його права є порушеними, йому не повернуто 27839,55 доларів США за договором банківського вкладу. За наведеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на його користь не виплачену суму банківського вкладу в розмірі 27839,55 доларів США, що еквівалентно 584908,95 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав письмові заперечення. В своїх запереченнях відповідач звертає увагу, що з 29 вересня 2014 року в ПАТ «Банк Демарк» запроваджено тимчасову адміністрацію. 30 січня 2015 року постановою правління НБУ №66 відкликана банківська ліцензія банку та розпочата процедура ліквідації. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 30 січня 2015 року № 18 розпочато ліквідаційну процедуру банку та призначено уповноважену особу на ліквідацію банку. З посиланням на положення Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який у даному випадку є спеціальним, зазначив, що відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті в межах гарантованої державою суми відбувається в національній валюті України за курсом встановленим НБУ на день початку процедури виведення банку з ринку, який станом на 29 вересня 2014 року становив 1290,8793 грн. за 100 доларів США. Позивач таке відшкодування отримав в межах граничного розміру. Повернення решти суми здійснюється відповідно та в порядку визначеному цим законом. Позивач у 30 денний термін до уповноваженої особи не звертався із заявою про майнові вимоги, відповідно не включений до реєстру акцептованих кредиторів, вимоги вважаються погашеними. Зважаючи на наявність спеціальної процедури та неправильність обрання позивачем способу захисту свого права, просив в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Демарк» 11 грудня 2013 року укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті №608273, відповідно до умов якого банк відкрив депозитні рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 для залучення коштів на строк 12 місяців 05 днів з датою повернення вкладу 16 грудня 2014 року, а вкладник вносить первинний внесок в розмірі 33183,00 доларів США. За користування коштами на депозитному рахунку банк щомісяця нараховує проценти з розрахунку 10% річних. Крім того, банк зобов'язався повернути суму вкладу з нарахованими, але невиплаченими процентами після закінчення строку зберігання коштів, а вкладник має право на отримання суми вкладу та несплачених процентів по закінченню строку зберігання вкладу. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами. (а. с. 4, зворот).

ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором виконав та 11 грудня 2013 року вніс на депозитний рахунок № НОМЕР_2 33183,00 доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією від 11 грудня 2013 року № 82291546 (а. с. 5).

Відповідно до ст. ст. 1058, 1061 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно ч.1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 25 вересня 2014 № 600 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 вересня 2014 № 102 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Банк «Демарк», згідно з яким з 29 вересня 2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Демарк».

Відповідно до ч. 4 ст. 34, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема і задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, за винятком виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Суд бере до уваги, що на момент запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Демарк», строк дії договору від 11 грудня 2013 року № 608273, укладений між сторонами, не закінчився.

Відповідно до постанови правління НБУ від 30 січня 2015 року № 66 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано Банк «Демарк» (а. с. 49). Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 30 січня 2015 року № 18 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Денмарк» з 30 січня 2015 року та призначено уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію банку ОСОБА_2 строком на 1 рік (а. с. 50).

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 44 цього Закону, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

В матеріалах справи міститься копія сторінки 11 газети «Голос України» від 06 лютого 2015 року № 21, на якій розміщено оголошення ФГВФО про розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Банк Демарк». Для отримання коштів вкладники Банку «Демарк» з 06 лютого 2015 року по 18 березня 2015 року можуть звертатись до банку-агента ПАТ КБ «ПриватБанк». Вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування оголошення.

Відповідно до ст. ст. 26, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Відповідно до повідомлення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 30 липня 2015 року № 16, ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 30213,29 грн. Крім того, відповідно до платіжного доручення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 05 березня 2015 року ОСОБА_1 отримав 169786,71 грн. (а. с. 36).

Частиною 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Тобто, задоволення вимог вкладників у частині, що перевищує суму виплачену Фондом гарантування вкладів, у тому числі, шляхом зобов'язання виплатити грошові кошти, під час ліквідації не здійснюється. Такі виплати здійснюється відповідно до ст.49 цього закону.

Відповідно до ст. ст. 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює, зокрема і складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у четверту чергу вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

З наведеного вбачається, що правовідносини, які склались між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Отже, наслідком введення тимчасової адміністрації та ліквідації є спеціальний порядок повернення коштів вкладників, який не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора, а тому позов не може бути задоволений в силу вищевказаних норм Закону.

За наведеного, суд приходить до висновку що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1058, 1061, 1066, 1074 ЦК України Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Демарк» про повернення банківського вкладу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України п'ятиденний строк.

Суддя: