Справа № 303/7998/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Дашковській С.О.

з участю - представника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 червня 2015 року справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_5, третя особа: міськрайонне управління Держкомзему у м.Мукачево та Мукачівському районі, про визнання недійсним рішення Мукачівської міської ради, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Мукачівської міської ради, ОСОБА_5, третя особа: міськрайонне управління Держкомзему у м.Мукачево та Мукачівському районі, в якому, просили визнати недійсним рішення 49 сесії 5-го скликання Мукачівської міської ради № 1024 від 20 серпня 2009 року про передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0388 га по АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Мукачівськрої міської ради від 24 травня 1995 року земельну ділянку прощею 1 552 кв.м. було надано у спільне користування мешканців будинку, а земельну ділянку площею 388 кв.м. - у постійне користування власнику квартири № 9 ОСОБА_5

Вважають, що ОСОБА_5 у 1998 році втратив право користування земельною ділянкою, оскільки продав належну йому квартиру ОСОБА_6 Останній право користування земельною ділянкою не оформив, тому коли 07 травня 2007 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на квартиру № 9 у зазначеному будинку, він не мав права користування земельною ділянкою і отримання ним державного акту на земельну ділянку площею 388 кв.м. порушує права інших співвласників будинку, оскільки ця ділянка знаходилася у користуванні всіх співвласників.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16 червня 2015 року (а.с. 106-109) в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі (а.с. 114-119) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги аналогічні викладеному ними при зверненні з позовом. Крім того, зазначають, що судом першої інстанції не надана належна оцінка акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який є належним та допустимим доказом по даній справі.

Вважають помилковим висновок суду про те, що право користування земельною ділянкою виникло у відповідача у 1995 році, оскільки земельна ділянка останньому в натурі не відводилася, межові знаки на зберігання не передавалися, саме по собі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради про надання ОСОБА_5 земельної ділянки у постійне користування, не свідчить, що у нього виникло право користування спірною земельною ділянкою.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали даної цивільної справи, матеріали справи № 2-63/12 за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради, ОСОБА_5, третя особа: міськрайонне управління Держкомзему в м.Мукачеві та Мукачівському районі, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, матеріали цивільної справи № 2-3615/08 за позовом ОСОБА_5 КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» про визнання квартири окремим житловим будинком, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Мукачівської міської ради народних депутатів від 24 травня 1995 року (а.с. 63) були затверджені матеріали розподілу спільного землекористування по АДРЕСА_1, відповідно до яких у постійне користування власнику квартири № 9 за вказаною адресою був ОСОБА_5, надано земельну ділянку площею 388 кв.м., а земельну ділянку площею 1 552 кв.м. залишено в спільному користуванні інших мешканців, в тому числі позивачів, за їх письмовою заявою.

14 березня 1997 року відповідно до договору купівлі-продажу, серії ААЕ № 812043, посвідченого державним нотаріусом другої державної нотаріальної контори Машика О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 169, ОСОБА_5 продав ОСОБА_6 квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, належну продавцю на підставі договору дарування від 07 вересня 1994 року (справа № 2-63/12, а.с. 70).

Статтею 30 ЗК України від 18 грудня 1990 року, чинного на час укладення договору, було передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

07 травня 2007 року згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л., зареєстрованим в реєстрі за № 2804. ОСОБА_6 продав зазначену квартиру ОСОБА_5 (справа № 2-63/12, а.с. 71).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12 грудня 2008 року, яке набуло законної сили 23 грудня 2008 року, квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_5, визнано окремим житловим будинком, який розташований на земельній ділянці площею 388 кв.м., та зобов'язано КП «Мукачівське БТІ та ЕО» зареєструвати зазначену квартиру окремим житловим будинком, який розташований на земельній ділянці площеб 388 кв.м. (а.с. 64, 73).

Відповідно до інформаційної довідки, виданої КП "Мукачівське МБТІ та ЕО" від 16 травня 2009 року № 564, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 травня 2007 року.

Та згідно рішення виконкому Мукачівської міської ради № 101 від 28 квітня 2009 року житловий будинок літ.Г (квартира № 9) було виділено із складу будинковолодіння по АДРЕСА_1 з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_2 (а.с. 70, 73).

Рішенням Мукачівської міської ради № 1024 від 20 серпня 2009 року (а.с. 15) відповідачу була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0388 га за адресою: АДРЕСА_2. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с. 65). Зазначений державний акт був оскаржений у судовому порядку ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2, однак рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 січня 2012 року, яке набрало законної сили (цивільна справа № 2-63/12, т.1, а.с. 212-214) у задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою призначеною для будівництва та обслуговування жилого будинку шляхом визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та зобов'язання вчинити дії було відмовлено.

Крім того, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 січня 2012 року, встановлено, що посилання позивачів на те, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_5, знаходилася у користуванні всіх співвласників будинку АДРЕСА_1, не відповідають дійсності, оскільки передачі вказаної земельної ділянки ОСОБА_5 передувало її закріплення в постійне користування за ним відповідно до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 24 травня 1995 року № 112.

Також встановлено, що на підставі вказаних рішень виконкому Мукачівської міської ради, які є чинними, земельна ділянка, яка відноситься до будинку ОСОБА_5, не є складовою земельної ділянки, яка відноситься до будинку АДРЕСА_1, а є окремою, самостійною земельною ділянкою. Вилучати цю земельну ділянку у позивачів не було необхідності, оскільки вони не були і не є власниками або користувачами як спірної земельної ділянки так і ділянки, яка відноситься до будинку № 97: земельна ділянка яка відноситься до багатоквартирного будинку, в якому приватизовано квартири, може передаватись ОСББ, якого в даному будинку немає. З цих же міркувань слід виходити при вирішенні питання про погодження меж із суміжними землекористувачами земельних ділянок: погоджувати межі з позивачами не було необхідності.

В рішенні суду також зазначено, що земельна ділянка ОСОБА_5 було відведена на місцевості з встановленням межових знаків (справа № 2-63/12: т.1, а.с. 212-214; т.2, а.с. 82-83).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після визнання квартири № 9 окремим житловим будинком і виділення його зі складу будинковолодіння ОСОБА_5 15 травня 2009 року звернувся до міського голови м.Мукачева із заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,0388 га для будівництва та обслуговування належного йому житлового будинку (а.с. 166). І така ділянка була надана йому на підставі оскаржуваного рішення Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1024.

Доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03 березня 2014 року, який на їхню думку, є належним та допустимим доказом у справі, і у якому зазначено, які саме вимоги закону порушені прийняттям оскаржуваного рішення, спростовуються змістом мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, із якої вбачається, що суд першої інстанції, досліджуючи вказаний акт, встановив, що такий оформлений з порушенням встановленого законом порядку, оскільки був складений Державною інспекцією сільського господарства України, основним завданням якої, згідно з п.1 Положення «Про Державну інспекцію сільського господарства України», затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459/2011, є реалізація державної політики у сферах здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, тому цей акт до уваги взятим бути не може.

Крім того, із змісту акту вбачається, що в ньому зроблено висновок, зокрема про те, що рішення Мукачівської міської ради № 1024 було прийнято до моменту виготовлення технічних документів та матеріалів, а саме, 20 квітня 2009 року, що не відповідає дійсності, оскільки оскаржуване рішення Мукачівської міської ради було прийнято 20 серпня 2009 року, коли вже була виготовлена технічна документація.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В. Мацунич М.В.