Справа № 361/7321/14-ц
Провадження № 2/361/108/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Якименко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 21 травня 2012 року біля 05 години в. селі В.Димерка Броварського району Київської області в районі домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Toyota Corola», державний номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги п. 12.1, п.12.4, п. 2.3-б Правил дорожнього руху України й виїхав на узбіччя, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3. Внаслідок наїзду остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті останньої. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України, засуджено до п'яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк два роки. На підстав ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, і встановлено іспитовий строк терміном в три роки.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА /6950576, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю в межах 100 000 грн.

З цих підстав, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом.

У судовому засіданні позивач надав аналогічні викладеному вище пояснення, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» Ніколаєв В.В. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, заперечував проти їх задоволення посилаючись на те, згідно з п. 22.1, ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зазначав, що чинним законодавством передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Проте, позивачем на доведено розмір завданої шкоди й лише визначено збиток в максимальному розмірі ліміту відповідальності, передбаченого договором, а саме у розмірі 100 000 грн., що є необґрунтованим та безпідставним. Щодо відшкодування моральної шкоди представник відповідача пояснив, що згідно з вимогами закону страховик може відшкодувати моральну шкоду у межах 5 % ліміту, визначеного у п. 9.3, ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не 5 % ліміту, визначеного в полісі. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих становить 51 000 на одного потерпілого. Тому розмір моральної шкоди згідно вимог чинного законодавства може становити не більше 2 550 грн. 00 коп. Але доказів на підтвердження завданої моральної шкоди позивачем надано не було, тому ПрАТ «Страхова група «ТАС» просило відмовити й в цій частині позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21 травня 2012 року біля 05 години в. селі В.Димерка Броварського району Київської області в районі домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Toyota Corola», державний номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги п. 12.1, п.12.4, п. 2.3-б Правил дорожнього руху України й виїхав на узбіччя, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 01 червня 2012 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 64 (а.с. 6).

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 3 ст. 135 КК України, засуджено до п'яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк два роки. На підстав ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, і встановлено іспитовий строк терміном в три роки.

Судом також з'ясовано, що транспортний засіб «Toyota Corola», державний номерний знак НОМЕР_1, був забезпечний в ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА /6950576, укладеним 17 серпня 2011 року, зі строком дії до 16 серпня 2012 року. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю встановлено в межах 100 000 грн. (а.с. 63).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на дату укладення полісу, передбачено, що право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану зі смертю потерпілого мають особи, які перебували на утриманні потепілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати.

Поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству (ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу).

Судом також встановлено, що 21 жовтня 1989 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб, про що Мокрецькою сільською радою Броварського району Київської області вчинено актовий запис № 15 та видане свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с. 18).

Так, з матеріалів справи вбачається, що у липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування витрат на поховання, пов'язаних зі смертю ОСОБА_6 Керуючись п.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», й на підставі ст. 27 зазначеного Закону, відповідачем прийнято рішення про страхову виплату на користь позивача у розмірі 1 565 грн. 00 коп. (витрат на поховання згідно з розрахунком), вирішено не відшкодовувати необгрунтовані витрати, що не передбачені п. 27.5 та ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на суму 10 495 грн. 00 коп. Вказані обставини підтверджуються копією листа ПрАТ «СГ «ТАС» від 18 вересня 2012 року за № 9522 (а.с. 7).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У ст. 23.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди, зокрема, пов'язана з лікуванням потерпілого та шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого.

За правилами ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Проте на виконання вимог вищенаведених норм законодавства, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів у підтвердження шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та його смерті, у розмірі, заявленому позивачем.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У статті 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно з вимогами статті 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Отже положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають відшкодування моральної шкоди лише безпосередньо потерпілому від ДТП - фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, з матеріалів справи вбачається й це підтвердив позивач у судовому засіданні, йому ОСОБА_2 (винуватцем ДТП) вже була виплачена моральна шкода.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог у повному обсязі та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пухна