Рішення

Іменем України

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Пугач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить суд стягнути із останньої аліменти на її утримання в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до її смерті.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є особою похилого віку і потребує матеріальної допомоги. Вона перебуває на пенсії за віком з 14.09.1994 року, має статус дитини війни. Відповідач є її донькою, проживає з нею в одному житловому будинку, має дохід, але не надає матеріальну допомогу на її утримання, якої вона потребує. Вона не має достатніх коштів на придбання ліків, оплату комунальних послуг. Донька не переймається її долею, ставиться до неї переважно байдуже, а подекуди й вороже. Вона неодноразово проходила лікування, їй робили операції, на що вона вимушена була позичати кошти та просити про допомогу сторонніх людей, оскільки донька відсторонилася від надання їй будь-якої помочі. Інших дітей вона не має, також як і не має близьких родичів, які б могли надавати їй допомогу. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 400,00 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила пред'явлену позову заяву задовольнити. Посилалася на обставини викладені у позові.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували, зауважували на тому, що ОСОБА_2 не має достатнього рівня доходів, щоб мати можливість надавати позивачці матеріальну допомогу. Разом із тим, ОСОБА_2 вимушено мешкає в іншому житловому приміщенні, а саме в свого чоловіка, де також вимушена нести витрати по утриманню квартири.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Дніпропетровську.

Сторони проживають в одному будинку АДРЕСА_1, а саме, позивач мешкає у квартирі НОМЕР_3, а відповідач у квартирі НОМЕР_4.

Позивач є непрацездатною особою та з 14 вересня 1994 року є пенсіонером за віком.

Відповідач є працездатною особою, з 2012 року працює у закладі громадського харчування ФОП ОСОБА_4 роздавальником, за період з червня 2014 року по листопад 2014 року розмір її заробітної плати склав 7320,00 грн. (з урахуванням податків - 6472,92 грн.), тобто середньомісячний заробіток складає 1220,00 грн.

Відповідач також має заборгованість зі сплати за комунальні послуги в сумі 261,83 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 202, ч.1 ст. 205 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Статтею 47 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в України» передбачено, що діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, надавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. У випадках коли батьки похилого віку знаходяться на державному утриманні в будинках-інтернатах, пансіонатах або інших установах, аліментні виплати на їх догляд сплачуються цим установам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, має хронічні захворювання кішківника, періодично проходить курси стаціонарного лікування в медичних закладах та потребує періодичного оперативного втручання, що зумовлює витрати коштів. Іншого доходу окрім пенсії позивачка не має.

Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, в сину норм СК України та ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в України» як донька зобов'язана піклуватися про матір, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи даний спір по суті та враховуючи встановлені обставини, відповідно до вимог ст. 205 СК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме в розмірі 1/6 частки щомісячно, враховуючи розмір отримуваного позивачкою доходу у вигляді пенсії, стан її здоров'я, а також матеріальний та сімейний стан відповідача, та її можливість надавати таке утримання.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209,212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання останньої в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з 30 жовтня 2014 року до моменту смерті ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук