Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 03.08.2012 року о 09.30 год., в м. Києві по вулиці Леніна, ОСОБА_2 рухаючись заднім ходом на автомобілем «Geely», державний номер НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним йому (позивачу) автомобілем «Hyundai», державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.09.2012 року ОСОБА_2 визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України. На момент ДТП автомобіль ОСОБА_2 було застраховано у ПрАТ «СК «Лафорт» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7798208. 03.08.2012 року він звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» з повідомленням про страхову подію. 19.09.2012 року ним подано до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення розміру завданого матеріального збитку від 22.03.2013 року, завдана матеріальна шкода становить 12 230,00 грн. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ПрАТ «СК «Лафорт» з 25.09.2014 року перебуває в стані припинення, оскільки визнана банкрутом. У зв'язку чим він неодноразово звертався до відповідача по справі для отримання страхового відшкодування, але коштів він не отримав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав усі обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, врахувати письмові пояснення.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В суді встановлено, що 03.08.2012 року о 09.30 год. у м. Києві по вулиці Леніна, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Geely», державний номер НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Hyundai», державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.09.2012 року по справі 3-7389/12, ОСОБА_2 визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до Звіту про визначення розміру матеріального збитку від 22.03.2012 року розмір матеріального збитку, завданого автомобілю позивача становить 12 230,03 грн. (в тому числі ПДВ - 2 038,34 грн.).

Відповідно до Полісу № АВ/7798208 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «Geely», державний номер НОМЕР_1, було застраховано в ПрАТ «СК «Лафорт». Строк дії полісу з 22.07.2012 року по 21.07.2013 року, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством України.

03.08.2012 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» з повідомленням про страхову подію. 19.09.2012 року ним подано до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування.

Встановлено, що ПрАТ «СК «Лафорт» з 25.09.2014 року перебуває в стані припинення, оскільки визнане банкрутом. 06.10.2015 року ухвалою Господарського суду СК «Лафорт» ліквідовано.

Статтею 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі ліквідації страховика обов'язки останнього виконує ліквідаційна комісія. У разі недостатності коштів, обов'язки страховика приймає на себе МТСБУ.

Відповідно до ст. 41.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Оскільки, ПДВ не відшкодовується, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. (мінімальна ставка) дані кошти підлягають стягненню з відповідача. частково, на користь позивача має бути стягнуто 161,05 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 386, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 20, 22, 29, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 60, 61, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 10 191 грн. 66 коп. та судові витрати - 243 грн. 60 коп.

В інших частинах позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: