Справа № 454/3293/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М.Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сокалі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в Сокальський районний суд Львівської області з заявою про ухвалення додаткового рішення справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, покликаючись на те, що під час розгляду вказаної справі вона понесла судові витрати, які повинна була відшкодувати ОСОБА_2

Зазначає, що ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 23.06.2014р. позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без розгляду. Дана ухвала була постановлена на підставі заяви позивачки.

ЇЇ представник зверталася до суду із заявою про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Однак, ухвалою Сокальського районного суду від 27.10.2014р. позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування на її користь витрат на оплату послуг консула в сумі 1949,56 грн. та відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. провадженням закрито.

Дана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2014р.

В зв»язку з тим, що ОСОБА_1 постійно проживає у ОСОБА_3, має на вихованні неповнолітніх дітей, вона не має можливості приїжджати на судові засідання в Україну, а крім цього не обізнана в законодавстві, тому була змушена звертатись до адвоката за наданням правової допомоги та представництва її інтересів, для чого надала довіреність на ім»я ОСОБА_4 За надання правової допомоги ОСОБА_1 сплатила 3000грн.

Крім цього, на виконання ухвали про проведення почеркознавчої експертизи та згідно рахунку №308 від 24.03.2014р. ОСОБА_5 оплатила 3700 грн. за проведення такої експертизи та 50 грн. банківських послуг. Однак на даний час представником ОСОБА_1 отримано відповідь про те, що кошти в сумі 3404 грн. будуть повернуті платнику, а тому вважає, що ОСОБА_2 повинна відшкодувати ОСОБА_1 різницю між сплаченою сумою за проведення експертизи та сумою яка буде повернена, а саме 346 грн.

Також, відповідно до п.5 ч.3 ст.79 та ч.4 ст.88 ЦПК України ОСОБА_2 повинна відшкодувати витрати понесені ОСОБА_1 за посвідчення необхідних для розгляду справи документів, а саме посвідчення консула Генерального консульства України в ОСОБА_3 ОСОБА_6 довіреності, вільних зразків її підпису та пояснень по справі, посвідчення яких загалом становить 513 злотих, що в еквіваленті до гривні станом на 22.07.2014р. становить 1949,56 грн., а на даний час 2565грн.

Зважаючи на те, що вказані обставини досліджувались судом, однак не були досліджені при винесені ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, шляхом вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами справи, просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №2/454/54/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2565грн. витрат на оплату послуг консула, 3000 грн. витрат на оплату правової допомоги, 346грн. частину витрат по оплаті почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд ухвалити додаткове рішення у справі №2/454/54/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2565грн. витрат на оплату послуг консула, 3000 грн. витрат на оплату правової допомоги, 346грн. частину витрат по оплаті почеркознавчої експертизи.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У відповідності до вимог ч.2 ст.86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи.

Із відповіді на адвокатський запит, наданої Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз №6447 від 04.12.2014р. вбачається, що платіжне доручення №929 від 01.12.2014р. на повернення залишку коштів в сумі 3404грн. перебуває на виконанні у Державній казначейській службі Личаківського району м.Львова. Кошти будуть повернуті платнику у порядку черговості виконання платіжних доручень.

Також, відповідно до повідомлення №1066 про неможливість надання висновку криміналістичної експертизи з дослідження підписів та почерку по матеріалах цивільної справи №454/3293/13-ц встановлено, що його вартість становить 296 грн., які попередньо оплатила ОСОБА_1

Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК України. При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" встановлено граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних із проведенням судових експертиз, які не можуть перевищувати нормативну вартість проведення відповідних видів судової експертизи у науково-дослідних установах Мін'юсту.

Таким чином, вимога про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 частини витрат по оплаті почеркознавчої експертизи в розмірі 346 грн. підлягає до часткового задоволення в сумі 296 грн.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пінкті 2 частини третьої статті 79,статтях 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Представником відповідача ОСОБА_4 не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Крім цього, як роз»яснено в п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Проте, якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відповідачкою ОСОБА_1 не надавала суду доказів на підтвердження понесених судових витрат, зокрема на правову допомогу та на оплату послуг консула і не заявляла вимоги про їх стягнення з позивачки.

Також, як роз»яснено в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 2565грн. - витрат на оплату послуг консула та 3000 грн. витрат на оплату правової допомоги слід відмовити, оскільки такі не досліджувались в судовому засіданні у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

На підставі наведеного та керуючись ст.220 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 296 (двісті дев»яносто шість) грн. витрат на проведення почеркознавчої експертизи.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: М. Я. Адамович