Справа № 352/1452/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2085/2015
Головуючий у 1 інстанції Дузінкевич І.М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за його позовом до Тисменицької міської ради та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Тисменицької міської ради від 16.03.2015 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тисменицького районного суду від 11 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 11 серпня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову. Постановлено заборонити Тисменицькій міській раді розглядати питання та приймати рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 площею 0,1900 га до прийняття рішення по даній справі. Також постановлено заборонити ПП «ЗахідЗемПроект» виготовляти проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 вищезазначеної земельної ділянки.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Апелянт вказує на те, що позивач не представив жодних доказів того, що відповідач виготовляє проект землеустрою і погоджує межі з суміжними землекористувачами, а також того, що саме ПП «ЗахідЗемПроект» виготовляє даний проект. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що судом не обґрунтовано факт утруднення чи неможливості виконання рішення по даній справі, а також не враховано, що спірна земельна ділянка вже була предметом судового розгляду справи Львівським апеляційним адміністративним судом, за результатами якої позитивно вирішено питання щодо правомірності надання Тисменицькою міською радою дозволу на виготовлення технічної документації по видачі державного акту на право власності на дану земельну ділянку. Посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просить її скасувати.

Представник Тисменицької міської ради в засідання апеляційного суду не з'явився з невідомих причин, хоча судове повідомлення було вручено у встановленому законом порядку завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній. Крім того, представник апелянта вважає, що ОСОБА_4 звернувся з позовом про визнання названого вище рішення міської ради з порушенням правил підсудності справ загальним судам.

Представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечив, вважаючи ухвалу про забезпечення позову законною і обгрунтованою, такою, що забезпечує законні інтереси його довірителя від можливих порушень.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі вправі вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Тисменицького районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за його позовом до Тисменицької міської ради та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Тисменицької міської ради від 16.03.2015 року.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 30 липня 2015 року про відкриття провадження в даній справі, не врахував вимоги п.1 частини 1 ст.17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суд при цьому залишив без уваги те, що згідно п.1 рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Апеляційним судом встановлено, що саме в судах адміністративної юрисдикції в 2011-2015 роках вже розглядалась справа за позовом ОСОБА_4 до Тисменицької міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації по видачі державного акту на право приватної власності на земельні ділянки площею 0,19 га по АДРЕСА_1. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015 року у згаданій справі підтверджено правомірність названого рішення міської ради. Після цього ОСОБА_4 звернувся з відповідним позовом щодо недійсності рішення Тисменицької міської ради стосовно тієї ж земельної ділянки, яка вже була предметом спору.

З наведеного випливає, що суд застосував забезпечення позову в справі, провадження в якій було відкрито помилково.

Також колегія суддів зауважує, що ОСОБА_4, звертаючись із позовом про визнання недійсним рішення Тисменицької міської ради, не надав належні та допустимі докази, які б свідчили про порушення міською радою його права власності чи користування спірною земельною ділянкою.

За таких обставин у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про забезпечення його позову.

Оскільки оскаржена ухвала про забезпечення позову не являється законною і обґрунтованою, вона не може бути залишена в силі.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Ухвалу Тисменицького районного суду від 11 серпня 2015 року в даній справі скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення його позову до Тисменицької міської ради та ОСОБА_2 про визнання частково недійсним рішення Тисменицької міської ради від 16.03.2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко