Провадження №2/447/627/15
Справа №447/1261/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.10.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів,- ,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з простроченням сплати аліментів у сумі 49461,19 грн.

Позов мотивує тим, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17.04.2013 року по справі 447/681/13ц визнано мирову угоду , укладену між нею та ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_2 зобовязався сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 500,00 грн. щомісячно. На підставі даної ухвали було видано виконавчий лист та відділом ДВС Новороздільського МУЮ відкрито виконавче провадження. Однак як вбачається з наданого розрахунку державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ заборгованість по аліментах за період з 28.02.2013 року по 30.04.2015 року становить 13017,85 грн. Просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 49461,19 грн.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі документів, які є в матеріалах справи, і ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечила позивачка

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17.04.2013 року визнано мирову угоду , укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_2 зобовязався сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 500,00 грн. щомісячно.

На підставі вищевказаної ухвали Миколаївським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 447/681/13-ц від 26.04.2013 р. про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітини, який звернуто до примусового виконання.

Із розрахунку заборгованості по аліментах, наданого відділом державної виконавчої служби Новороздільського міського управління юстиції у Львівської області вбачається, що відповідач аліменти не сплачує і станом на 01.05.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 13017,85 грн.

Дійсно у відповідності до змісту положень ст. 194 СК України випливає, що у випадку виникнення у боржника заборгованості аліментів за попередній період, такі можуть бути стягнуті з нього за рішенням суду.

Крім цього, ч.1 ст. 196 СК України передбачено право одержувача аліментів на стягнення із боржника неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у випадку виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Відповідно до ст. 60 частини 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи не було встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від відповідача причин.

Враховуючи вимоги ст. 196 СК України, неустойка стягується в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а тому відповідач повинен сплатити позивачці неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28.02.2013 року по 30.04.2015 року в сумі 49461,19 грн..

З урахуванням вище наведених обставин, суд вважає можливим задоволити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з простроченням сплати аліментів в межах заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 196 СК України суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 ІПН - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2 неустойку (пеню) у зв'язку з простроченням сплати аліментів у сумі 49 461 (сорок дев"ять тисяч чотириста шістдесят одну) грн.19 копійок та судові витрати у сумі 494, 61 грн.

Для відповідача рішення може бути переглянуте районним судом за його заявою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення можна оскаржити через районний суд до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів.

Суддя : Карбовнік І. М.