Справа № 462/8078/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Процик І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради про визнання права власності на гараж,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до Львівської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на гараж по АДРЕСА_1, який складається з двох приміщень, гараж площею 51,6 кв.м та комора площею 1,7 кв.м, загальною площею 53,3 кв.м. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на прибудинковій території біля будинку АДРЕСА_1, знаходиться занедбана господарська будівля, якою її родина користується з 1960 року. Враховуючи аварійний стан будівлі, за попереднім погодженням із мешканцями будинку, вона у 2013 році звернулася до ТОВ «АБМК», яка отримала державну ліцензію на проектні роботи для виготовлення проектної пропозиції на реконструкцію вказаної споруди. На підставі виготовленої проектної пропозиції, вона провела реконструкцію будівлі під гараж. Висновком про проведення обстеження технічного стану та відповідності будівельним нормам підтверджується, що гараж відповідає будівельним нормам та правилам надійності і безпечної експлуатації.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, покликавшись на безпідставність таких.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 18.05.2012 (а.с.5). На прибудинковій території даного будинку знаходилась занедбана господарська будівля, якою родина позивача користувалася з 1960 року,тобто з часу вселення у будинок.

Також встановлено, що на підставі виготовленої ТзОВ «АБМК», яке має державну ліцензію на проектні роботи Серії АВ № 614299, проектної пропозиції позивач здійснила реконструкцію вказаної будівлі підгараж.

Відповідно до технічного паспорта, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 28.10.2014 року (а.с.6), гараж загальною площею 53,3 кв.м. складається з двох приміщень: самого гаража площею 51,6 кв.м та комори площею 1,7 кв.м.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил, що врегульовано ч.1 ст.376 ЦК України.

Згідно висновку Підприємства об'єднання громадян «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об'єктів архітектури» «УКРБУДІНЖИНІРИНГ» про проведення обстеження технічного стану та відповідності будівельним нормам та правилам об'єкта - гараж по АДРЕСА_1 відповідає вимогам будівельним нормам та правилам надійності і безпечної експлуатації будівлі (а.с.7-12).

В силу ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має права вчиняти будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена або припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно ст.331 ЦК України вбачається, що право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

Статтею 321 ЦК України гарантується непорушність права власності, а саме: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивачем без належного дозволу було здійсненосамочинне будівництво гаража на АДРЕСА_1, однак, зважаючи на те, що самочинне будівництво відповідає державним будівельним нормам, гараж знаходяться в задовільному технічному стані і придатний до експлуатації, таке будівництво не порушує права та інтереси третіх осіб, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та визнання за ОСОБА_3 права власності на самочинно встановлений гараж по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 331, 376 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на гараж по АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв.м., який складається з двох приміщень: гаража, площею 51,6 кв.м, та комори, площею 1,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.