УХВАЛА

Справа № 2-545/11

01 вересня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійник П.В.

при секретарі - Вознюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Костопіль заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи- Михальчук ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції про зняття арешту з майна та зняття заборони на його відчуження

ВСТАНОВИВ:

27.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги неможливістю розпорядження належним йому на праві власності майном, та розпоряджатися коштами на рахунках в установах банків.

Зі змісту заяви вбачається, що постановами державного виконавця від 17.11.2011р., 12.12.2011р., 26.01.2012 р.,та 06.06.2012р., за аліментними зобов'язаннями накладено арешт на майно, грошові кошти та відкриті рахунки в установах банків. Заявник вказує, що на теперішній час заборгованості по платежам на утримання неповнолітніх дітей не має, всі необхідні грошові суми сплачує вчасно, тому вважає, що знаходження майна під арештом є незаконним та суттєво порушує його права власника.

Враховуючи викладені обставини, заявник з посиланням на положення пункту 5 статті 60 Закону України Про виконавче провадження просить суд зняти арешт із зазначеного майна.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності, заяву підтримав та просив задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Представник заінтересованої особи Відділу ДВС Костопільського РУЮ в судове засідання не з'явився, про час та розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (з наступними змінами) Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

За правилами частини 2 статті 74 цього Закону у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (ст. 57 Закону).

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 28 березня 2011 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 750 (пятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 01.03.2011 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття

На підставі судового рішення судом видано виконавчий лист ОСОБА_3 та нею ж він предявлений на примусове виконання до Відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області.

Постановами державного виконавця Відділу ДВС Костопільського РУЮ ОСОБА_7 від 17.11.2011р., 12.12.2011р., 26.01.2012 р., та постановою від 06.06.2012р.начальника ВДВС ОСОБА_8 у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 аліментних зобов'язань та існуванням за даним виконавчим документом заборгованості зі сплати аліментів накладено арешт на усе майно належне ОСОБА_1, що за адресою м Костопіль, вул.. Лугова,15, та на усі належні йому грошові кошти, та відкриті усі рахунки в установах банків.

Підстави та умови зняття арешту з майна визначені в статті 60 Закону України Про виконавче провадження, в частині 6 якого передбачено: у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-545/11 виданим Костопільським районним судом від 28.03.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей, у розмірі по 750 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 01.03.2011 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, знаходиться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції, тобто до теперішнього часу не завершене.

Згідно наданої суду довідки заборгованості із сплати аліментів від 27.08.2015 року за №7954, заборгованість зі сплати аліментів у боржника ОСОБА_1 за даним виконавчим документом відсутня.

Не представлено суду достовірних доказів про вчинення державним виконавцем будь-яких дій з вилучення арештованого майна для подальшої примусової реалізації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що арешт на майно боржника державним виконавцем накладено з метою забезпечення виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, тобто безстрокового його збереження шляхом фактичної заборони на його відчуження.

Такі дії державного виконавця суперечать загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження, положенням статей 50, 55, 57 Закону України Про виконавче провадження, а існування на теперішній час арешту земельної ділянки порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

За таких обставин заява про зняття арешту визнається судом обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 60 цього Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Керуючись ст.ст.50, 55-57, 60, 74 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.316-314, 319-321, 391 ЦК України

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи- Михальчук ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції про зняття арешту з майна та зняття заборони на його відчуження- задовольнити.

Зняти накладений постановами державного виконавця Відділу ДВС Костопільського РУЮ від 17.11.2011року, від 12.12.2011 року, від 26.01.2012року, та від 06.06.2012 року арешт на усе належне ОСОБА_1 майно, що за адресою: м. Костопіль, вул. Лугова 15, та оголошення заборони на відчуження усього майна.

Зняти арешт на усі належні ОСОБА_1 грошові кошти, та з усіх рахунків, відкритих на ім»я ОСОБА_1 в установах банків на території України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом пґяти днів з дня її проголошення та протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя:ОСОБА_9