АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Гаращенко Д.Р., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року Банк звернувся із позовом до відповідачів, на обґрунтування якого зазначив, що 05 листопада 2007 року між АТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту і забезпечення № 159/АК-2007, за яким останній отримав кредит у розмірі 27700,00 доларів США на строк до 04 листопада 2014 року.

У цей же день між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_2

18 вересня 2009 року ОСОБА_2 уклав із ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» додаткову Угоду до договору кредиту і забезпечення від 05 листопада 2007 року № 159/АК-2007, за якою здійснено реструктуризацію кредитної заборгованості та сторони погодили заборгованість у сумі 254091,09 грн. з кінцевим строком повернення заборгованості 10 вересня 2019 року та сплатою 14,4% річних.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачів солідарно 344 088,65 грн. заборгованості за кредитним договором, 1700,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а.с.1-7)

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проти позову заперечували.(а.с.71-72, 87)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2013 року позов ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за кредитом у розмірі 232 843,62 грн., прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 21 247,47 грн., прострочену заборгованість за процентами у розмірі 50 869,89 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення процентів та комісії у розмірі 39 127,67 грн., витрати за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630,00 грн., судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 346 538.65 грн. (а.с.111-113)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення суду в частині стягнення суми боргу і штрафних санкцій у солідарному порядку з ОСОБА_1 і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Банку до ОСОБА_1 На обґрунтування скарги зазначила, що 18 вересня 2009 року між Банком та ОСОБА_2, без відома та згоди ОСОБА_1, було укладено угоду до кредитного договору, за умовами якої сторони вирішили змінити валюту кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, тому вважала свої зобов'язання за договором поруки припиненими на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. (а.с.134-136)

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2013 року в частині розподілення судових витрат скасовано. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» судові витрати в рівних частинах з кожного по 315,00 грн. витрат за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», по 850,00 грн. судового збору та по 60,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В решті рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2013 року залишено без змін. (а.с.172-176)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2014 року в частині вирішення позову ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (а.с.202-204)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Повідомлення телеграфом ОСОБА_2 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за вказаною адресою. (а.с.217-218, 223-225, 230-231)

Зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Від ОСОБА_2М апеляційна скарга на рішення районного суду не надходила, ухвалою суду касаційної інстанції скасовано рішення апеляційного суду в частині вирішення позову Банку до поручителя, тому колегія суддів перевірила законність оскаржуваного судового рішення в частині вирішення позову до ОСОБА_1 та в межах доводів її скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 2007 року між ТОВ Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір кредиту і забезпечення № 159/АК-2007, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 27 700 доларів США строком до 04 лютого 2014 року зі сплатою 12 % річних. (а.с.18-20)

У цей же день між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_2 (а.с.24-25)

За розділом «Визначення», п. 4.3 цього Договору поруки, Договір кредиту - договір кредиту від 05.11.2007 року № 159/АК-2007, що укладений між Кредитором та Позичальником, а також усі угоди, що укладені та будуть у майбутньому укладені до зазначеного договору. Порука Поручителя за цим Договором не припиняється у разі переведення боргу Позичальника на іншу особу або у разі зміни Договору кредиту (у томі числі у разі зміни розміру кредиту).(а.с.24-25)

У зв'язку із реструктуризацією заборгованості на підставі Угоди від 18 вересня 2009 року Банк та ОСОБА_2 погодили викладення у новій редакції п.п. 1.1, 1.2, 1.3 і 3.5 Договору за якими боржник отримав кредит в розмірі 254 091.09 грн., процентна ставка за користування кредитом становила 14.4% річних від суми кредиту, сплата процентів проводиться щомісячно до 10 числа кожного місяця за весь період користування кредитом виходячи з умовної кількості днів у році. Позичальник мав повертати Банку кредит у строки/терміни, що визначені графіком (Додаток № 1 до цього Договору), але не пізніше 10 вересня 2019 року. (а.с.27)

Вказане свідчить про зміну основного зобов'язання та його збільшення .

За змістом положень ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 ст. 651 цього Кодексу встановлено, що зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 654 ЦК України, зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Закон пов'язує припинення договору поруки із сукупністю двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року № 6-70цс14 та від 26 вересня 2012 року № 6-100цс12, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування судами України.

У цій справі між Банком і Позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якої змінено валюту і розмір кредиту з 27 700 доларів США на 254091.09 грн. (за курсом 8.70 грн. за один долар США), збільшено розмір відсоткової ставки (з 12% до 14.4%) та збільшено й період за який нараховуються проценти за користування кредитом з 04 листопада 2014 року до 10 вересня 2019 року, що свідчить про збільшення обсягу відповідальності як боржника так і поручителя, у випадку надання згоди останнього відповідати за такими зобов'язаннями.

Проте на підставі цього договору зміни до договору поруки, який укладений із ОСОБА_1 не вносилися, а вищезазначені положення Договору поруки від 05 листопада 2007 року не дають підстав для об'єктивного висновку, що ОСОБА_1, як поручитель у встановленій формі дала згоду відповідати за збільшеним зобов'язанням боржника за кредитним Договором.

Вказане є підставою для визнання поруки такою, що припинилась відповідно до вимог частини першої статті 559 ЦК України.

Тому оскаржуване рішення районного суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2013 року скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованості за кредитом у розмірі 232 843,62 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 21 247,47 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 50 869,89 грн., заборгованості по пені за несвоєчасне повернення процентів та комісії у розмірі 39 127,67 грн., витрат за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630,00 грн., судового збору в розмірі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 346 538.65 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Д.Р.Гаращенко

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/10013/2015

Унікальний номер 2-3744/11

Головуючий у першій інстанції - Шум Л.М.

Доповідач Левенець Б.Б.