АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/1690/15 Головуючий 1 інст. - Чайка І.В.
Справа №2020/6606/2012 Доповідач - Шаповал Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного нотаріуса П"ятої державної нотаріальної контори Кожушної Лілії Миколаївни, третя особа - ОСОБА_7, про визнання правовідносин такими, що не виникли, та не вчиненою нотаріальну дію,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати правовідносини щодо представництва за довіреністю, посвідченою державним нотаріусом 5-ої ХДНК Кожушною Л.М., виданою від імені ОСОБА_8 на ім"я ОСОБА_5, такими, що не виникли, та не вчиненою нотаріальну дію від 25.03.2010 року, щодо посвідчення зазначеної довіреності, зобов"язати державного нотаріуса 5-ої ХДНК Кожушну Л.М. виключити запис про довіреність за реєстровим № 2 - 193 від 25.03.2010 року з реєстру для реєстрації нотаріальних дій та з Єдиного реєстру довіреностей, виданої від імені ОСОБА_8 на ім"я ОСОБА_9

В обґрунтування позову зазначив, що 13.09.2007 року між ним та ОСОБА_8 був укладений попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки за №№ 121, 122, розташованої на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області в садівничому товаристві "Нива".

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.04.2011 року вищезазначений договір було визнано дійсним та стягнуто з ОСОБА_8 на його користь борг у сумі 10 000 грн., пеню - 30 000 грн., індекс інфляції - 16 760 грн., судові витрати - 220 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 1 876 грн., а всього - 58 856 грн.

В червні 2012 року з апеляційної скарги на вказане рішення, яка була подана ОСОБА_7, йому стало відомо, що остання купила на підставі договору купівлі - продажу ту ж саму земельну ділянку, на яку ним раніше з ОСОБА_8 був укладений вище зазначений попередній договір.

Договір купівлі - продажу земельної ділянки від імені ОСОБА_8 вчиняла ОСОБА_5, яка діяла на підставі доручення, посвідченого державним нотаріусом 5-ої ХДНК Кожушною Л.М., 25.03.2010 року, реєстр № 2-193.

Для посвідчення довіреності ОСОБА_8 надав нотаріусу паспорт, який був втрачений ще до підписання між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 попереднього договору, у зв"язку з чим, зазначений договір і не було посвідчено нотаріально.

У зв"язку з втратою поспорту ОСОБА_8 звертався до ВГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ МВСУ в Харківській області, де йому був виданий новий паспорт.

Позивач вважає, що під час посвідчення довіреності на ім"я ОСОБА_5, ОСОБА_8 пред'явив паспорт, який не був дійсним, оскільки значився як втрачений. Тому, нотаріальна дія не відбулася та правовідносини щодо представництва за довіреністю між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не виникли.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року позов ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Посилається на те, що участі у судовому засіданні в суді першої інстанції не брала, але вказаним рішенням зачіпаються її права та інтереси, оскільки земельна ділянка № 121/122, розташована на території Покотилівської селищної ради в садівничому товаристві " Нива" на праві власності належить їй з 05 листопада 2012 року і під час прийняття судом рішення, вона вже була її власником.

На теперішній час розглядається в суді першої інстанції справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на землю на ім'я ОСОБА_2 і договору купівлі - продажу земельної ділянки.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_11 проти апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Із листа завідуючої П"ятої Харківської державної нотаріальної контори від 24. 02. 2015 року вбачається, що у зв'язку з великою завантаженістю просить справу розглядати у відсутність представника нотаріальної контори та прийняти рішення на розсуд суду.( а.с. 67 т. 2)

ОСОБА_3 також просить розглянути справу у його відсутність, про що свідчить заява від 10. 03. 2015 року. ( а.с. 92 т. 2)

ОСОБА_5 про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про що свідчить телеграма, направлена на її адресу і отримана нею особисто. ( а.с. 56 т. 2)

ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не з"явився, про час і місце слухання справи повідомлений неодноразово, про що свідчать телеграми, направлені на його адресу та повернуті судові повістки з відміткою "повернуто у зв'язку з закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судові повістки разом із розпискою, а у випадках встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_8

Перевіряючи законність і обґрунтованість судових рішень відповідно до вимог ч.1 ст.303, ст. 318 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду Харківської області слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 318 ЦПК України.

Судом встановлено, що 25 березня 2010 р. державним нотаріусом 5-ої Харківської державної нотаріальної контори Кожушною Л.М. було посвідчено довіреність, реєстр. № 2-192, видану ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_5 для укладенням договору купівлі - продажу земельної ділянки № 121/122, яка розташована на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, садівниче товариство "Нива".

У довіреності зазначені дані паспорту на ім'я ОСОБА_8, а саме: НОМЕР_1, виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Харківській області 24 квітня 1996 року . (т. 1 а.с. 23).

Між тим, із довідки Комінтернівського РВ у м. Харкові від 13. 09. 2012 року вбачається, що паспорт ОСОБА_8 НОМЕР_1, виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Харківській області 24 квітня 1996 року значиться втраченим, тому є недійсним.

За даним фактом ОСОБА_8 16 листопада 2007 року звернувся із заявою до ВГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області та 20 листопада 2007 року отримав новий паспорт НОМЕР_2, що підтверджується належним чином оформленою заявою про видачу паспорта та особистими підписами відповідача в графі № 8 "прошу видати паспорт у зв'язку з втратою" та графі № 12 "паспорт одержав" (т. 1 а.с. 69 - 70).

Згідно п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

За змістом п. 21 Положення, знайдений загублений паспорт підлягає здачі до центральногооргану виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Відповідно до п. 40 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України від 15.06.2006 р. № 600, погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти, знайдені замість яких видані нові.

Згідно ст. 47 ЗУ "Про нотаріат", для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

З урахуванням того, що ОСОБА_8 при укладання правочину було надано нотаріусу втрачений ним паспорт НОМЕР_1, тому слід задовольнити позовні вимоги про визнання правовідносин щодо представництва за довіреністю, виданою від імені ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_5 такими, що не виникли, а нотаріальну дію не вчиненою. Вказана нотаріальна дія підлягає виключенню з реєстру нотаріальних дій та з Єдиного реєстру довіреностей.

Цивільна справа розглядається у порядку, передбаченому ст. 318 ЦПК України.

За змістом ст. 318 ЦПК України, якщо апеляційна скарга на рішення або ухвалу суду першої інстанції надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами розділу У, глави 1 ЦПК України.

Залежно від обґрунтованості скарги, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу . При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Під час розгляду вказаної справи як в районному суді так і в суді апеляційної анстанції ОСОБА_2 не приймала участі у її розгляді, що є підставою для застосування ст. 318 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року виходив із того, що ОСОБА_8 підтвердив в суді апеляційної інстанції, що саме він звертався до нотаріуса для посвідчення довіреності, а тому нотаріусом було встановлено особу учасника цивільних відносин, визначено обсяг його цивільної дієздатності.

Такі висновки не спростовуються вказаним судовим рішенням і судова колегія не вбачає порушень в діях нотаріуса при посвідченні довіреності, оскільки нотаріусом були дотримані вимоги п. 13, 14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03. 03. 2004 р. № 20/5 та ст. 43, 44 Закону України "Про нотаріат ".

Між тим, з урахуванням того, що наданий ОСОБА_8 паспорт не був дійсним, значився як такий, що втрачений і замість нього був виданий новий паспорт, про що зазначено у п. 40 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України від 15.06.2006 р. № 600, тому вчинений по цьому паспорту правочин не є таким, що виник. Вказану нотаріальну дію слід вважати не вчиненою.

Саме з такими позовними вимогами звернувся до суду позивач, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 16 ЦК України, за змістом якої суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими прямо не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Про те, що вказаним рішенням порушуються права ОСОБА_2, свідчить наступне.

Комінтернівським районним судом м. Харкова 26 квітня 2011 року було ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про визнання дійсним попереднього договору, стягнення боргу, відшкодування збитків і неодержаних доходів (а.с. 20 т. 1). Відповідно до рішення суду, з відповідача ОСОБА_8 було стягнуто на користь позивача ОСОБА_3 58 856,00 грн. Рішення суду не скасовано та набрало законної сили.

Судом першої інстанції було видано виконавчий лист № 2-355 від 16 травня 2011 року, який на цей час перебуває на виконанні у Комінтернівському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2011 року було встановлено спосіб та порядок виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року про стягнення заборгованості шляхом набуття ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки № 121/122, загальною площею 0,1152 га., що знаходиться в Харківській області Харківського району на території садівничого товариства "Нива".(а.с 13, 78 т. 2.).

На підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року та ухвали суду від 23 листопада 2011 року ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серія ЯМ № 982712.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 жовтня 2012 року було скасовано ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2012 року в частині способу виконання заочного рішення шляхом набуття права власності на спірну земельну ділянку.

13 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 укладено договір купівлі - продажу спірної земельної ділянки.

На теперішній час ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку, яка належала їй на праві власності і договору купівлі - продажу спірної земельної ділянки, за яким ОСОБА_2 була продавцем, недійсними.( а.с. 260 т. 1)

Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції ("Право на справедливий суд") гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань або апеляційну скаргу.

Отже, посилання ОСОБА_7 на те, що суду апеляційної інстанції не слід було поновлювати строк для подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки стаття 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: проголошення доступу до судового органу та право на судове провадження, справедливий, публічний і швидкий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати правовідносини щодо представництва за довіреністю, посвідченої 25 березня 2010 року державним нотаріусом 5 - ої Харківської державної нотаріальної контори Кожушною Лілією Миколаївною за реєстровим № 2 - 193, виданою від імені ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5 такими, що не виникли, визнати нотаріальну дію не вчиненою.

Зобов"язати державного нотаріуса 5 - ої Харківської державної нотаріальної контори Кожушну Л.М. виключити запис від 25 березня 2010 року з реєстру для реєстрації нотаріальних дій щодо посвідчення довіреності, реєстровий № 2 - 193, та виключити запис з Єдиного реєстру довіреностей про реєстрацію цієї довіреності, виданої від імені ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_5.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року - скасувати.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: