Справа № 369/5409/15-ц
Провадження № 2/369/2518/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Нікушин В.В. розглянувши в м.Києві заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з майна.

Одночасно із позовною заявою представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову в якій останній зважаючи на те, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, майно може бути реалізовано, що зробить неможливим виконання судового рішення, просив в якості забезпечення позову зупинити виконавче провадження №34288744, що здійснюється ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про конфіскацію майна, що належить на праві власності ОСОБА_1, зокрема зупинити реалізацію ? квартири №211, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Машинобудіників, буд. 15-А, та належить ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на те, що заява про забезпечення позову не містить належних та допустимих доказів на які посилається представник позивача, а саме в матеріалах справи відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження, що дає суду підстави вважати заяву про забезпечення позову подану представником позивача безпідставною.

З огляду на положення ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтована.

Таким чином, суддя не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя