АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/68/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Маляра Максима Васильовича - представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Астра банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Астра банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.07.2011 між ПАТ «Астра банк» як кредитором та ОСОБА_5 як позичальником було укладено кредитний договір № 31016 та до нього 09.09.2011 договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 31016, відповідно до умов яких ПАТ «Астра банк» відкрив відновлювальну кредитну лінію та надав за нею ОСОБА_5 кошти у сумі 660 000,0 грн., а остання зобов'язалася повернути фактично отримані кошти, сплачувати щомісячно проценти у розмірі 17,9 % в термін до 28.07.2016. Крім того, між ПАТ «Астра банк» та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір від 28.07.2011, а також договір про внесення змін та доповнень від 09.09.2011., за умовами яких ОСОБА_5 передала в іпотеку ПАТ «Астра банк» квартиру АДРЕСА_1, в якості забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 31016. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу суму кредиту. Відповідач порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно п. 5.1- 5.13 іпотечного договору від 28.07.2011 ПАТ «Астра банк» як іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру НОМЕР_2 у випадку, якщо на момент настання терміну виконання основного зобов'язання, воно не буде виконано повністю або частково згідно встановленого графіку, у випадку порушення графіку погашення суми кредиту, у разі не сплати процентів відповідно до умов кредитного договору, невиконання обов'язку повернути достроково кредит. ПАТ «Астра банк» було направлено на адресу ОСОБА_5 листи від 25.11.2011, від 01.12.2011, від 05.07.2012 та від 26.07.2012 із вимогою оплатити заборгованість за кредитним договором № 31016 та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру НОМЕР_2 в разі непогашення заборгованості. Однак, ОСОБА_5 не надала відповіді на вищезазначені листи, не сплатила суму заборгованості за кредитним договором № 31016. У зв'язку із наведеним ПАТ «Астра банк» просив звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 99,2 кв.м., яка належить ОСОБА_5, на користь ПАТ «Астра Банк» та задовольнити за рахунок його вартості вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 31016 в розмірі 835 583,75 грн.; визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»; встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки нерухомого майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Астра банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник ПАТ «Дельта банк», як новий кредитор відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції безпідставно застосовано Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки кредитор відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію та встановив позичальнику кредитний ліміт в національній валюті, предмет іпотеки за іпотечним договором забезпечує зобов'язання позичальника за кредитом, наданим йому в національній валюті - гривні, а тому дія цього закону на вказані правовідносини не поширюється.

Сторони неодноразово в судові засідання не з'являлись, про час і місце розгляду справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомляли. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Астра Банк», суд першої інстанції виходив із того, що предмет іпотеки квартира НОМЕР_2 відповідає вимогам закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року за № 1304-УІІ, внаслідок чого щодо наведеного нерухомого майна діє мораторій на примусове стягнення (відчужене без згоди власника) майна.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов кредитного договору № 31016 від 28.07.2011 із додатками № 1,2 до нього (надалі - Кредитний договір), укладеному між ОСОБА_5 (надалі - Відповідач) та Відкритим акціонерним товариством АСТРА БАНК, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство АСТРА БАНК (надалі - «Позивач»), відповідачу позивачем був наданий кредит в розмірі 500 000,00 (п'ятсот тисяч) гривень із строком користування з 28.07.2011 по 28.07.2016 включно - п. 1.1. договору. Кредит надано у вигляді відновлювальної кредитної лінії з встановленим кредитним лімітом. Відповідно до укладено договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 31016 від 09.09.2011, у зв′язку з переглядом кредитного ліміту, встановленого позичальнику згідно з п.п. 1.1. кредитного договору, кредитор відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію та встановлює позичальнику кредит в розмірі 660 000 (шістсот шістдесят тисяч) гривень 00 копійок. Всі інші умови залишились незмінними. У відповідності до п. 1.4.1 Кредитного договору за користування кредитом Відповідач сплачує: процентну винагороду (надалі проценти) щомісячно, в розмірі 17, 9 % річних, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту й до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором; комісійну винагороду: за встановлення кредитного ліміту - одноразово в розмірі 1,5 % від суми встановленого ліміту;за невикористаний кредитний ліміт - щомісячно, із розрахунку 0,0 137 % від суми невикористаного кредитного ліміту. Повернення кредиту, сплату процентів та комісії за його користування відповідач повинен був здійснювати на умовах і в порядку, відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 1.4., 2.4.- 2.6., 3.3.1. Кредитного договору. Так у відповідності до вищезазначених пунктів кредитного договору відповідач повинен був здійснювати погашення кредиту та нарахованих процентів щомісячно до «10» числа кожного місяця протягом строку дій кредитного договору. Згідно додатку № 1 до Кредитного договору у редакції від 09.09.2011 відповідач повинен був здійснювати погашення нарахованих процентів щомісячно до «10» числа кожного місяця протягом строку дії договору.

Починаючи з «10» серпня 2012 року погашення кредиту та нарахованих відсотків має здійснюватись ануїтетною сумою платежу, розрахованою згідно зі стандартним графіком погашення кредиту, а саме - по 13 750, 00 грн. (тіло кредиту) та відповідно графіку - відсотки.

Згідно з пунктом 3.2.5 Кредитного договору, у разі несплати відповідачем чергового платежу, або його частини, визначених п. 2.5., 2.8. Кредитного договору, або іншого істотного порушення цього договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів за користування ними, комісій та інших платежів, передбачених кредитним договором. В цьому випадку відповідач зобов'язаний протягом 30-ти календарних днів з дня одержання відповідного повідомлення з вимогою від банку повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування ним з урахуванням штрафних санкцій. У випадку невиконання відповідачем в строк цього зобов'язання, наступний робочий день, що слідує за днем закінчення встановленого строку для добровільного виконання відповідачем цього зобов'язання, вважається початком періоду примусового стягнення боргу в повному обсязі враховуючи штрафні санкції за весь період прострочення. В цьому разі кредитор вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майна відповідача в порядку передбаченому законодавством України.

У відповідності до п.3.2.7. Кредитного договору, у випадку порушення відповідачем умов кредитного договору, в тому числі несплати суми кредиту (частини кредиту), процентів, штрафних санкцій та пені згідно з умовами кредитного договору позивач має безумовне право звернути стягнення на майно позичальника в порядку, передбаченому чинним законодавством України та кредитним договором.

Згідно з п. 5.2. Кредитного договору, у разі прострочення Відповідачем строків сплати платежу визначених п. 2.5. Кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених пп. 1.1., 2.11.З., З.2.4., 3.2.5. Кредитного договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати).

В забезпечення Кредитного договору був укладений іпотечний договір, посвідчений 28.07.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дудко Ю.А. за реєстровим № 1717 (далі за текстом - Іпотечний договір) між іпотекодавцем - Відповідачем та іпотекодержателем - Позивачем. В зв'язку зі збільшенням основного зобов'язання між іпотекодавцем та іпотекодержателем 09.09.2011 було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, згідно якого ліміт кредитної лінії відповідно до умов кредитного договору становить 660 000, 00 гривень. Предметом Іпотечного договору є: двокімнатна квартира номер 1220 (одна тисяча двісті двадцять) в будинку номер 59 (п'ятдесят дев'ять), яка знаходиться по вулиці Жилянській в місті Києві. Відповідно до відомостей, викладених у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за №30448537 від 29.06.2011 року, загальна площа становить 99,2 квадратних метрів, житлова площа складає 44,0 квадратних метрів. Предмет іпотеки належить відповідачу (іпотекодавцю) на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1, виданого 17.10.2008 Головним управлінням житлового забезпечення на підставі наказу № 1708-С/КІ від 02.10.2008.

В порушення умов договору, позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту. Із заяви про збільшення розміру позовних вимог та розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач починаючи з листопада 2011 року почав порушувати строки погашення кредитної заборгованості та відповідно й умови Кредитного договору та додатку № 1 до нього, а останній платіж було здійснено 28.09.2012 в рахунок погашення відсотків в сумі 75 766,22 грн. та пені в сумі 4 233,78 грн. (а.с. 151). В результаті чого, станом на 18.11.2013 виникла заборгованість на загальну суму 835 583 (вісімсот тридцять п′ять тисяч п′ятсот вісімдесят три) гривні 75 копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 219 999 (двісті дев′ятнадцять тисяч дев′ятсот дев′яносто дев′ять) гривень 61 копійка; прострочена заборгованість по процентній винагороді (відсоткам) за користування кредитом в розмірі 140 318 (сто сорок тисяч триста вісімнадцять) гривень 05 копійок; строкова заборгованість за кредитом, що підлягає достроковому стягненню в розмірі 440 000(чотириста сорок тисяч) гривень 00 копійок; строкова заборгованість по процентній винагороді (відсоткам) за користування кредитом в розмірі 5 502 (п′ять тисяч п′ятсот дві) гривні 36 копійок; пеня в розмірі 29 763 (двадцять дев′ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 73 копійки за період з 18.11.2012 по 17.11.2013.

ПАТ «Астра Банк» » на виконання п.3.2.5. Кредитного договору направив відповідачу лист-вимогу про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та плату за управління кредитом за весь час користування кредитом № 4640-В від 25.11.2011 (отримано відповідачем 02.12.2011 власноруч, про що свідчить відмітка на листі), № 4644-В від 01.12.2011 (отримано, про що свідчить відмітка на зворотному повідомленні).

Відповідачем не виконано вимог позивача, передбачених п. 3.2.5. кредитного договору та викладених у листах-вимогах.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції виходить з наступного:

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 33 та статті 39 Закону № 898-ІV передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до пункту 5.6. договору іпотеки, укладеного між сторонами, іпотекодержатель має право в разі порушення іпотекодавцем зобов'язань звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі - Постанова) право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Таким чином, банк скористався наданим йому правом та звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Астра Банк», суд першої інстанції не виходив із зазначених норм закону та положень договору іпотеки, а керувався законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року за № 1304-УІІ.

Так, 07 червня 2014 року набув чинності Закон № 1304-VII, згідно з пунктом 1 статті 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна площа його не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

У юридичному розумінні мораторій має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

Таким чином, норми Закону № 1304-VII самі по собі не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що кредитор відкрив позичальнику відновлювальну кредитні лінію та встановив позичальнику кредитний ліміт в національній валюті, предмет іпотеки за іпотечним договором забезпечує зобов'язання позичальника за кредитом, наданим йому в національній валюті - гривні, а тому дія цього закону на вказані правовідносини не поширюється.

За таких обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Визначаючи розмір заборгованості позичальника ОСОБА_5 за кредитним договором № 31016 від 28.07.2011, колегією суддів враховується, що 02.12.2013 між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» продав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 191-194). Відповідно до витягу з додатку до Акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі продажу прав вимоги від 02.12.2013 року, до нового кредитора (АТ «Дельта Банк») перейшла сума заборгованості позичальника ОСОБА_5

У відповідності до вимог статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив - стаття 37 ЦПК України.

На стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції ухвалою від 21.10.2014 залучено до участі ПАТ «Дельта Банк», як процесуального правонаступника ПАТ «Астра Банк».

Таким чином, у відповідності до вимог 514 ЦК України та умов договору купівлі-продажу до нового кредитора (ПАТ «Дельта Банк») перейшли права первісного кредитора (ПАТ «Астра Банк») у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

На час передачі права вимоги новому кредитору прострочена сума основного боргу складала розмір 810 351,35 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 219 999 (двісті дев′ятнадцять тисяч дев′ятсот дев′яносто дев′ять) гривень 61 копійка; прострочена заборгованість по процентній винагороді (відсоткам) за користування кредитом в розмірі 140 318 (сто сорок тисяч триста вісімнадцять) гривень 05 копійок; строкова заборгованість за кредитом, що підлягає достроковому стягненню в розмірі 440 000(чотириста сорок тисяч) гривень 00 копійок; строкова заборгованість по процентній винагороді (відсоткам) за користування кредитом в розмірі 10 033 (десять тисяч тридцять три) гривні 69 копійок.

Ураховуючи, що судом при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки неправильно застосовані норми матеріального права, у справі не вимагається збирання чи додаткової оцінки доказів, обставини справи судом встановлені повно і правильно, то відповідно до ст. 309 ЦПК України, рішення судів підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ви р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Маляра Максима Васильовича - представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Астра банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 44,00 кв.м, загальною площею 99,2 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5 шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки нерухомого майна під час його реалізації у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором № 31016 від 28.07.2011 в розмірі 810 351,35 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: