Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1735/15-ц

14 грудня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Вінтоняк М.Б.

секретаря Скоблей О.В.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Боднарук Л.М.

представника відповідача ОСОБА_3

прокурора Римарука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації звернулася з позовом в суд до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що 09.11.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Зарічанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.

28.10.2013 року Надвірнянським районним судом шлюб між ними розірвано.

Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_5, яка проживає разом з нею.

Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні малолітньої дочки, не відвідує її, не спілкується з нею, не цікавиться її життям тобто злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо неї.

Крім стягнення аліментів, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надавав. Відповідач ОСОБА_4 взагалі не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

За результатами розгляду її заяви, згідно рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянською райдержадміністрацією, 17.07.2015 року їй надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_5. .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи позов підтримав і пояснив, що згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянською райдержадміністрацією від 17.07.2015 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач і пояснив ,що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано. У шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. На утримання дочки відповідач регулярно сплачує в користь позивача аліменти в розмірі 650 грн.. Крім аліментів відповідач надає позивачці додаткові кошти, в тому числі влітку 2015 року в зв*язку з поїздкою дитини на море надав кошти позивачу в сумі 750 грн. а в вересні 2015 року кошти для придбання подарунку на день народження дочки. ВІдповідач фактично проживає в м. Івано-Франківськ, займається підприємницькою діляьністю, пов*язаною з постійними роз*їздами , а тому через зайнятість тимчасово позбавлений можливості займатися вихованням дочки

Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, представлені сторонами і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, прийшов до наступного висновку:

Судом встановлено ,що сторони по перебували у зареєстрованому шлюбі.

Ушлюбі у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_5.

28.10.2013 року Надвірнянським районним судом шлюб між ними розірвано, малолітня дитина згідно рішення суду залишилася проживати з матір*ю, позивачем по справі

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками є ОСОБА_1 і ОСОБА_4.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов позивача,складеного депутатом Зарічанської сільської ради позивач проживає разом з дочкою, відповідач проживає окремо, участі у вихованні дочки не бере.

Згідно довідки дитячого садку "Золотий колосок " від 28.08.2015 року №10 дитина ОСОБА_5. відвідує даний дитячий садок, відповідач участі у вихованні дочки не приймає.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 суду пояснили , що після розірвання шлюбу в 2013 році відповідач не цікавиться дочкою ОСОБА_5 , не спілкується з нею.

17.07.2015 року органом опіки і піклування Надвірнянської райдержадміністрації прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Цей висновок обґрунтований тим, що відповідач не приймає участі у вихованнї своєї дочки і не спілкується з нею .

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування пояснив, що правовою підставою позову є ухилення батька від виконання покладених на нього обовязків по вихованню дитини.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

За змістом наведеної правової норми ухилення від виконання зобов'язань батьків по вихованню дитини означає такі діяння (дії чи бездіяльність), які полягають у навмисному свідомому невиконанні зазначених обов'язків, коли особа має реальну можливість виконати їх, але не вчиняє відповідних дій. Навмисність такого ухилення має місце тоді, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

В даній справі судом не встановлено обставин, які беззаперечно підтверджують навмисне свідоме ухилення ОСОБА_4 від виконання ним обов"язків по вихованню дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилання позивача на те ,що відповідач не цікавиться дитиною , не спілкується з нею, не займається її вихованням не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Вони спростовуються поясненнями в судовому засіданні сторін по справі, позивач не заперечила того , що відповідач регулярно сплачує аліменти в її користь на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 650 грн. , крім того влітку 2015 року надав їй кошти для поїздки дочки на море, а в вересні надав їй кошти для придбання подарунку дочці на день народження.

Дані обставини свідчать про те, що батько цікавиться життям дочки , піклується про неї.

Доводи позивача ,що відповідач не спілкується з дочкою і не займається її вихованням не можуть бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки не є беззаперечними доказами ухилення батька від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Наведений вище висновок органу опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації від 17 липня 2015 року № 04-36/16 про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є недостатньо обґрунтованим, оскільки в ньому не в повному обсязі встановлені обставини, які підтверджують умисне ухилення батька від виховання дитини, причому без з"ясування і аналізу причин цього та не враховує певних змін, які сталися у поведінці відповідача.

Тому суд не погоджується з даним висновком.

З"ясувавши обставини справи, оцінивши досліджені в суді надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено беззаперечні факти умисного ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дочки , свідомого нехтування ними. Враховуючи ставлення батька до дитини, суд вважає, що вжиття крайнього заходу впливу на батька у вигляді позбавлення її батьківських прав на даний час є недоцільним.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Савіни проти України від 18 грудня 2008 р. звернув увагу на те, що при позбавленні батьківських прав треба підходити виважено і в найкращих інтересах дитини. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено право на повагу до приватного і сімейного життя. Неврахування положень цієї норми міжнародного права при розгляді справ про позбавлення батьківських прав призводить до того, що в окремих випадках діти невиправдано стають соціальними сиротами. Завдання держави захистити і підтримати сімю, а не позбавляти дитину права на виховання у родинному середовищі, навіть за складних життєвих обставин. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Савіни проти України від 18 грудня 2008 р. наголошує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв"язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

За наведених обставин, враховуючи винятковість заходу у вигляді позбавлення батьківських прав осіб, які не виконують батьківські обовязки, особу відповідача, обставини справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в позові.

Керуючись ст. ст.150,164,165,166, 170,180,170СК України, ст.ст.3, 15, 60, 208, 209, 213- 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2015 року