Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/262/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сікан В. М.
Категорія 5 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2015 року

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила виділити їй в натурі на праві особистої приватної власності 45/100 частин житлового будинку загальною площею 45,45 кв.м, який розташований у селі Романівка по вул. Радянській, 100 Попільнянського району Житомирської області, яка складається з житлової кімнати «1-3» площею 16,4 кв.м, кладової «1-4» площею 8,2 кв.м, кухні «1-2» площею 13,7 кв.м, 1/2 частини коридору «1-1» площею 4,2 кв.м, 1/2 частини коридору «І» площею 2,95 кв.м, а також вказану частину господарських будівель та споруд: літньої кухні «Б», сараю «В», погріба «Г». Виділити ОСОБА_2 в натурі на праві особистої приватної власності 45/100 частин вказаного житлового будинку площею 44,55 кв.м, яка складається з житлової кімнати «1-5» площею 18,5 кв.м, житлової кімнати «1-6» площею 18,9 кв.м, 1/2 частини коридору «1-1» площею 4,2 кв.м, 1/2 частини коридору «І» площею 2,95 кв.м, а також вказану частину господарських будівель та споруд: літньої кухні «Б», сараю «В», погріба «Г». В обґрунтування вимог зазначала, що відповідно до договору дарування садиби вона та відповідач отримали в дарунок від їхнього батька ОСОБА_3 в рівних частках кожна житловий будинок площею 90 кв.м з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,65 га, що розташовані у селі Романівка по вул. Радянська, 100 Попільнянського району Житомирської області. Оскільки між ними виник спір з приводу користування вказаним нерухомим майном, на підставі ст. 364 ЦК України просила позов задовольнити.

25.02.2014 р. представник позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину спірного житлового будинку, а саме коридор «1-1», кухню «1-2», кімнату «1-3», кладову «1-4», що становить 46,7 кв.м, а також погріб та 1/2 частину сараю. ОСОБА_2 виділити кімнату «1-5», кімнату «1-6» загальною площею 37,4 кв.м, а також цілу літню кухню та 1/2 частину сараю.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 06 серпня 2014 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 лютого 2015 року рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 06 серпня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Розподілено домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Романівка по вул. Радянська, 100 Попільнянського району Житомирської області, за першим варіантом, визначеним висновком №199/08-2015 судової будівельно-технічної експертизи від 14.08.2015 року.

Виділено ОСОБА_1 51/100 частки житлового будинку в с.Романівка по вул. Радянській, 100 Попільнянського району Житомирської області, а саме: коридор, позначений на плані 1-1, вартістю 14 637 грн; коридор 1-1, загальною площею 8,4 квадратних метрів, вартістю 20838 грн; кухню 1-2, загальною площею 13,7 квадратних метрів, вартістю 41 925 грн; житлову кімнату 1-3, загальною площею 16,4 квадратних метрів, вартістю 40 685 грн. Всього по будинку 38,5 квадратних метрів, вартістю 118 085 грн. Господарські будівлі та споруди: 68/100 частин сараю «В», позначений на плані В-1 та В-2, вартістю 28 507 грн; погріб Г, вартістю 14196 грн. Всього по будівлям та спорудам вартістю 160 788 грн.

Виділено відповідачу ОСОБА_2 49/100 частки житлового будинку в с. Романівка по вул. Радянській, 100 Попільнянського району Житомирської області, а саме: кладову 1-4, загальною площею 8,2 квадратних метрів, вартістю 20 342 грн; житлову кімнату 1-5, загальною площею 18,5 квадратних метрів, вартістю 45 894 грн; житлову кімнату лані 1-6, загальною площею 18,9 квадратних метрів, вартістю 48 127 грн. Всього по будинку 45,6 квадратних метрів, вартістю 114 363 грн. Господарські будівлі та споруди: літню кухню Б, вартістю 26 834 грн; 32/100 частин сараю «В», позначений на плані В-3, вартістю 13415 грн. Всього по будівлям та спорудам вартістю 154 612 грн.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1О вчинити дії по переобладнанню приміщень для забезпечення ізольованого користування приміщеннями.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про розподіл домоволодіння за другим варіантом додаткової судово-будівельної експертизи №199/08-2015. Позивач посилається на те, що за власний рахунок здійснила будівництво нової веранди, а тому обраний судом перший варіант поділу домоволодіння не відповідає розміру ідеальних часток, що належить сторонам.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 05 червня 2004 року, укладеного між ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_2 з іншої сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частках садиби, що знаходиться по вул. Леніна, 100 (на даний час вул. Радянська) в с.Романівка Попільнянського району, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,65 га, надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, житловий будинок №100 за вказаною адресою, житловою площею 53,8 кв.м., загальною площею 90 кв.м. та господарські будівлі (т. 1 а.с.6). Право власності сторін на житловий будинок зареєстровано у визначеному законом порядку (т.1 а.с.7).

Згідно з технічним паспортом на момент укладення договору дарування житловий будинок №100 по вул. Леніна в с. Романівка Попільнянського району складався з приміщень загальною площею 90 кв.м., а саме: коридора площею 8,4 кв.м.; кухні площею 13,7 кв.м; жилої кімнати площею 16,4 кв.м; кладової площею 8,2 кв.м; жилої кімнати площею 18,5 кв.м; жилої кімнати площею 18,9 кв.м; коридора площею 5,9 кв.м. (т.1 а.с.8-9).

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

18.07.2013 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила в судовому порядку поділити в натурі належний їй та відповідачці житловий будинок.

Згідно з першим варіантом висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 14.08.2015 р. при поділі житлового будинку позивачу відійшло 38,5 кв.м., а відповідачу - 45,6 кв.м., що загалом становить 84,1 кв.м.

Отже, при встановленні варіантів поділу, експертом не взято до уваги приміщення коридору площею 5,9 кв.м., що суперечить п.п.6.4, 9 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 (із змінами та доповненнями) (далі - Інструкція).

Так, згідно з п. п. 6.4, 9 Інструкції площа забудови будинку визначається як площа горизонтального перерізу по зовнішньому обводу будинку на рівні цоколя, включаючи виступні частини. Площа під будинком, розташована на стовпах, а також проїзди під будинком включаються до площі забудови

Разом з тим, експерт провів оцінку вказаного коридору, включив її в загальну вартість домоволодіння (т.2 а.с.44-71).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України визначено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Покладаючи в основу рішення перший варіант експертного висновку, суд вищезазначених норм законодавства не врахував, під час перевірки й оцінки експертного висновку не зясував його відповідності фактичним даним та матеріалам справи.

Допущені судом порушення норм процесуального права мають суттєве значення для правильного вирішення спору, що в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

08.12.2015 р. в судовому засіданні колегія суддів звертала увагу сторін на висновок судової будівельно-технічної експертизи та відповідно до вимог ч. 4 ст.10 ЦПК України розяснила сторонам право на призначення повторної експертизи. За клопотанням представника позивача ОСОБА_4 в справі була оголошена перерва до 15 год. 15 хв. 22.12.2015 р. (а.с.123-126).

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання 22.12.2015 р. сторони та їх представники не зявилися, будь-яких заяв до суду не подавали, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Зважаючи на те, що експертні висновки від 10.01.2014 р. та від 14.08.2015 р., що містяться в матеріалах справи, суперечать вищенаведеній Інструкції, договору дарування та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо загальної площі житлового будинку, колегія суддів не може прийняти їх до уваги.

Клопотань про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи сторони до суду не заявляли.

За таких обставин, коли в матеріалах справи відсутній експертний висновок, який би відповідав вимогам чинного законодавства та наявним у справі доказам щодо площі спірного житлового будинку, колегія суддів не може поділити будинок в натурі, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовляє.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: