Провадження №2/761/5689/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції в місті Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю та в її інтересах - ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом в якому просила визнати за позивачем право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа 43,1 кв.м., житлова площа - 27,3 кв.м., в порядку спадкування за законом, що залишилась після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки позивачки ОСОБА_3 відкрилась спадщина - вищевказана квартира в якій проживала і була зареєстрована ОСОБА_3 до дня своєї смерті. Вказане нерухоме майно було придбане подружжям ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4 в 1992 році, а тому в силу ст.60 СК України та ч.3 ст.268 ЦК України, воно належало чоловіку і жінці на праві спільної сумісної власності. Враховуючи ці обставини, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з ? частини АДРЕСА_1. При цьому, оскільки чоловік померлої відмовився від своєї частини спадщини, про що написав відповідну заяву до нотаріальної контори, а донька звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак відповідного свідоцтва не отримала, з урахуванням ч.1 ст.1278 ЦК України позивач звернулась у визначений термін до нотаріальної контори із заявою про отримання в порядку спадкування за законом 1/4 частини спадкового майна після померлої доньки ОСОБА_3 Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва зважаючи на те, що позивачем не надано оригіналу правовстановлюючого документу на вище зазначене нерухоме майно який є підтвердженням права власності ОСОБА_3 на вищезазначену частину квартири і за таких обставин позивач звернулась до суду за захистом своїх прав які вона не може реалізувати в позасудовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Просила покласти судові витрати на позивача.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмові пояснення на позовну заяву в якому посилається на те, що оскільки вказаний відповідач є неналежним за наявності інших спадкоємців, то в позові слід відмовити, а в разі заміни відповідача - розглянути справу відповідно до чинного законодавства за відсутності представника КМР.

Представник третьої особи направив також письмові пояснення по справі в яких просив розглянути справу за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи і за відсутності представника Головного управління юстиції у м. Києві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла донька позивачки - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві від ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_1.

За свого життя ОСОБА_3 не зробила розпорядження майном на випадок своєї смерті.

Спадкуванням згідно до ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Вимоги ч.1 ст.1261 ЦК України передбачають, зокрема, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як свідчать матеріали копії витребуваної спадкової справи №06/2014, номер у спадковому реєстрі 56588261 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 - мати ОСОБА_3 ( до одруження - ОСОБА_5 свідоцтво про народження від 30.03.1959 р. серії НОМЕР_2).

Копія актового запису про шлюб №5941 від 15.12.1979 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (АКМ 142282) підтверджує, що після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «ОСОБА_3».

При цьому, згідно матеріалів спадкової справи, в яких містяться свідоцтво про натуралізацію в якості громадянина Великобританії, заяви під присягою про зміну імені, заяви засвідченої мировим суддею, гр.ОСОБА_4 остаточно взяв собі нове ім»я: ОСОБА_4.

Згідно інформаційної довідки КВ-2014 №78384 від 29.10.2014 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 16.09.1992 р. №7н-24084, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 21.09.1992 р. за реєстровим №34417 в реєстровій книзі 176-255.

Згідно довідки форми №3 виданої ТОВ «Київжитлосвіт» за вих. №3407 від 15.11.2014, на даний час у вказаній квартирі зареєстрованих осіб немає, власник особового рахунку ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. А згідно інформації, викладеній в довідці від 26.09.2014 за вих.№2533 виданої КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» за даною адресою проживала і була зареєстрована в період з 4.11.1992 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст.60 СК України визначено, що майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 входить ? частини АДРЕСА_1.

Згідно копії матеріалів зазначеної спадкової справи, спадкоємцями першої черги являється мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1, чоловік ОСОБА_6 та донька ОСОБА_9.

ОСОБА_9 25.03.2015 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3, однак відомості про отримання нею свідоцтва про право на свою частку в спадщині, - відсутні.

При цьому, громадянин Великобританії ОСОБА_6 в своїй заяві від 24.06.2015 року відмовився від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його дружини ОСОБА_3 і вказав, що він не заперечує щоб свідоцтва про право на спадщину було видано спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ? частина АДРЕСА_1, право власності на яку в порядку спадкування за законом просить визнати за собою позивач, являється тією частиною спадкового майна, право на яку не оспорює жодна із інших вищевказаних спадкоємців першої черги, а тому належним відповідачем, з урахуванням положень ст. 1277 ЦК України (відумерлість спадщини), являється саме територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яким в даному випадку являється Київська міська рада.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, як це встановлено ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 особисто 29.09.2014 року подала приватному нотаріусу Київського нотаріального округу - Грек А.В. заяву про прийняття спадщини (майна), що залишилось після смерті ОСОБА_3

Однак, постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грек А.В. за вих.№50/02-31 від 1.04.2015 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини зазначеної квартири, зазначено, що у зв»язку із ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, посвідченого 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 16.09.1992 р. №7н-24084, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 21.09.1992 р. за реєстровим №34417 в реєстровій книзі 176-255, що є підтвердженням права власності ОСОБА_3 на вищевказану частину квартири та підставою для отримання свідоцтва про право власності за законом і при цьому роз»яснено право на звернення до суду за захистом своїх справ.

Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, беручі до уваги те, що померла ОСОБА_3 за життя мала у приватній власності згідно вищевказаного договору купівлі-продажу право власності на ? частину АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що до спадкоємця ОСОБА_1 перейшли усі права, що їх мав спадкодавець на день своєї смерті щодо ? частини вказаної квартири.

Крім того, за положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписам ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Беручі до уваги все вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте приймає до уваги прохання представника позивача покласти останні на ОСОБА_1

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,30,60,88,169,212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 15,392, 1225,1261,1267, 1268,1269 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :