З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Лаптєва М.В.
при секретарі - Останькович А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ПМП «Лоцмен» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-
Представник позивача ПМП «Лоцмен», Малік С.О., що діє на підставі довіреності у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву з клопотанням слухати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги ПМП «Лоцмен» підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Позивач надав суду для підтверження договору позики видатковий касовий ордер від 19.12.2013 року. (а.с. 8)
Статею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк, та в порядку, що встановлені договором.
Згідно заяви від 19.12.2013 року остаточною датою повернення боргу ОСОБА_1 зазначено 20 лютого 2014 року, але до цього часу зобов'язання відповідач не виконав, борг не повернув.
В силу ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на зазначене суд вважає, що уклавши договір позики, у ОСОБА_1 виникли зобов'язання по поверненню позики. А тому відповідно до вимог ст. 625 ЦК України він повинен повернути борг в повному обсязі з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, та урахування індексу інфляції за час прострочення, як того і вимагає позивач.
Статтею 88 ГПК України передбачений розподіл судових витрат між сторонами.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у відповідності до задоволених та відхилених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625,1046, 1047,1049, 1050 ЦК України, ст.10, 58, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 224-229 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ПМП «Лоцмен» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду М.В. Лаптєв