Справа №295/3946/15-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2015 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретарів Содель А.С., Слончак А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» Житомирської міської ради, про визнання членом сім`ї наймача та визнання права постійного користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
Тому просить визнати його членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_2 його померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 та визнати за ним право постійного користування кімнатою площею 11,1 кв. м у квартирі АДРЕСА_2 .
Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Позивач пояснив, що у квартирі АДРЕСА_2 проживав та був зареєстрований з 12.01.2005 року по 24.07.2010 року, з 23.03.2011 року 31.01.2015 року його місцем реєстрації було в/ч А 1789 (м. Васильків Київської області), а з 31.01.2015 року зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 . Письмової згоди на його проживання у квартирі від батька не було, але він не мав заперечень проти його проживання у квартирі. Після фактичного припинення шлюбних відносин зі свою дружиною ОСОБА_7 у 2011 році з дозволу батька ОСОБА_5 провернувся проживати з ним однією сім`єю в його кімнаті площею 11,1 кв. м у квартирі АДРЕСА_2 . Вів із ним спільне господарство та надавав йому необхідну допомогу, відвідував під час лікування у військовому госпіталі.
Представник відповідачів виконавчого комітету Житомирської міської ради та Житомирської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.
Відповідачі ОСОБА_2 у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися та надали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, зазначивши в них про визнання позову.
Представник третьої особи КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» Житомирської міської ради у вирішенні спору в судовому засіданні поклалася на розсуд суду.
Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідачів, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 47 Конституції України закріплений принцип непорушності конституційного права на житло, зокрема ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет міської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Статтею 65 ЖК України визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до технічного паспорта на дану квартиру, складеного 17.06.2011 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, квартира складається з чотирьох жилих кімнат, загальною площею 85,9 кв. м, жилою площею 49,1 кв. м (а.с. 24, 25).
Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 08.06.2010 року (а.с. 22) у справі № 2-79/10 за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа КВЖРЕП № 14, про зміну договору найму жилого приміщення позов задоволено та змінено договір найму квартири АДРЕСА_3 , виділено в користування позивача ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ізольовані жилі кімнати: площею 14,2 кв. м /№3/, площею 8,3 кв.м /№ 4/, площею 15,5 кв.м /№ 5/; в користування відповідача ОСОБА_5 жилу кімнату площею 11,1 кв.м /№ 2/. Підсобні приміщення, а саме коридор, кухню, ванну кімнату та туалет залишено в спільному користуванні сторін, а також зобов`язано КВЖРЕП № 14 м. Житомира укласти з позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_5 окремі договори найму спірного житла, відкривши окремі особові рахунки на житлову площу, відповідно на жилі кімнати площею 15,5 кв.м, 8,3 кв.м, 14,2 кв.м та 11,1 кв.м.
На виконання зазначеного судового рішення по квартирі АДРЕСА_4 » Житомирської міської ради було відкрито окремі особові рахунки на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 згідно площ, вказаних у рішенні суду, що підтверджується довідкою КП «ВЖРЕП № 14» Житомирської міської ради № 419 від 01.12.2015 року (а.с. 82). І згідно цієї довідки при відкритті додаткового особового рахунку по даній квартирі лише для полегшення ведення бухгалтерського обліку підприємства для житлової площі ОСОБА_2 було присвоєно номер квартири 78-а, але перереєстрація місця проживання громадян за даною адресою не здійснювалась.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 12.01.2015 року виконавчим комітетом Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 33). Він мав статус інваліда війни ІІ групи згідно виданого йому 11.06.2014 року посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 28).
У квартирі АДРЕСА_2 мають зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також позивач із 31.01.2015 року, що вбачається з довідки КП «ВЖРЕП № 14» Житомирської міської ради від 03.02.2015 за № 368 (а.с. 27). Окрім того, місце проживання позивача було зареєстрованим у цій квартирі з 12.01.2005 року по 24.07.2010 року, про що свідчить штамп в його паспорті, а з 23.03.2011 року по 31.01.2015 року його місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 79).
22.07.2011 року відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_3 відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних долях на 77 % квартири АДРЕСА_2 (а.с. 23). Таким чином, 23 % квартири є неприватизованою.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02.02.2006 року, що встановлено рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 08.06.2010 року у справі № 2-79/10.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали показання про те, що позивач у 2011 році повернувся проживати до свого батька ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_2 та проживав з ним однією сім`єю до смерті батька в кімнаті, виділеній батькові в користування. Позивач допомагав йому в домашніх справах, піклувався про нього та відвідував його під час перебування на лікуванні в госпіталі. З батьком позивач мав доброзичливі відносини. Показання свідків узгоджуються між собою та не суперечать іншим дослідженим доказам у справі, а тому приймаються судом як достовірні докази.
Як убачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 17.01.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського МУЮ, 17.01.2009 року між позивачем та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, який згідно відмітки в паспорті позивача було розірвано, про що 26.05.2015 року проведено відповідно реєстрацію відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського МРУЮ Київської області (а.с. 79).
Встановлені судом обставини та досліджені докази вказують на те, що позивач разом зі своїми батьками, сестрою та братом були вселені в січні 2005 року згідно виданого ОСОБА_5 на його сім`ю ордеру в квартиру АДРЕСА_2 , таким чином набувши на законних підставах право користування зазначеною квартирою та не був позбавлений цього права у встановленому законом порядку. Після повернення позивача на проживання до батька ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , будучи членом сім`ї свого батька наймача квартири, згідно положень ст. ст. 64, 65 ЖК України він набув прав та обов`язків за договором найму жилого приміщення нарівні з наймачем квартири. Перебування позивача в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 під час його вселення в 2011 році у квартиру АДРЕСА_2 , зокрема в кімнату площею 11,1 кв. м, виділену в користування його батькові ОСОБА_5 , не спростовує того факту, що він був вселений в дану квартиру як член сім`ї свого батька в розумінні ст. 64 ЖК України, а не як строння особа.
При цьому до суду не надано доказів, які б свідчили про порушення встановленого порядку вселення у 2011 році позивача до квартири АДРЕСА_2 та про відсутність згоди наймачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а також їхньої повнолітньої дочки ОСОБА_4 на його вселення.
За наведених обставин суд вважає вимоги позивача такими, що ґрунтуються на положеннях закону, через що задовольняє їх.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 58, 64, 65 ЖК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право постійного користування кімнатою площею 11.1 кв. м у квартирі АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.М. Семенцова