Справа № 127/4877/15-ц
Провадження № 2/127/2709/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 18.03.2015 року дана позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк на протязі двох днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, шляхом доплати судового збору і надання оригіналу квитанції суду, в іншому випадку позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Згідно поштового повідомлення позивач отримала 26.03.2015 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2014 року із зазначеними в ній недоліками.

27.03.2015 року позивачем надано суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 18.03.2014 року. Однак, недоліки зазначені в ухвалі суду від 18.03.2014 року позивачем в повному обсязі не усунуті, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено доплату судового збору, враховуючи визначену ОСОБА_1 ціну позову. Однак, разом із заявою на виконання вимог ухвали суду від 18.03.2015 року, позивачем було подано до суду позовну заяву в новій редакції, згідно якої обєднано дві самостійні вимоги майнового характеру та збільшено розмір позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 80 ЦПК України, у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або предявлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно Закону України «Про судовий збір» останній сплачується за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243, 60 гривень) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654, 00 гривень).

Про розмір судового збору, який сплачується при зверненні до суду, судом було повідомлено позивача в ухвалі суду від 18.03.2015 року.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір не в повному обсязі, враховуючи збільшення розміру позовних вимог, що призвело до збільшення ціни позову, яка позивачем визначена невірно, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову в позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 4 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», а також ч. 1 та ч. 3 ст. 80 ЦПК України, позивачем невірно сплачено судовий збір, з урахування збільшення ціни позову.

Позивач, всупереч вимог, визначених ухвалою суду від 18.03.2015 року, яка є обов'язковою для виконання, рішення суду не виконала в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч. 1 ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуально дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Поважних причин невиконання вимог ухвали суду від 18.03.2014 року в повному обсязі суду не повідомлено.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Судом прийнято до уваги, що суду необхідно суворо дотримуватися вимог процесуального законодавства на стадії прийняття позовних заяв та підготовки справ до розгляду, перевіряти відповідність заяв вимогам статей 119, 120 ЦПК України. Не допускати випадків прийняття заяв без визначення ціни позову та без сплати судового збору. На вищезазначене, також, неодноразово звертав увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Точне і неухильне додержання і застосування норм матеріального і процесуального законодавства при розгляді і вирішенні цивільних справ є гарантією їх правильного, справедливого і швидкого вирішення з метою захисту і охорони суспільного ладу і державності України, прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб всіх форм власності.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі суду від 18.03.2015 року, позивачем були усунуті. Однак, враховуючи збільшення позовних вимог, що призвело до збільшення ціни позову та відповідно необхідності доплати судового збору ще в сумі 199, 84 гривень, вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» в повному обсязі дотримані позивачем не були. ЦПК України не передбачено повторне вирішення судом питання про залишення позову без руху і надання строку для усунення недоліків. Тому відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 121 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: