Справа № 455/575/15-ц
Провадження № 2/455/258/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2015 року Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Ференц О.І.

при секретарях - Нестер М.В., Фем'як Н.Б.

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області, про тлумачення змісту заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2015р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_3, який до дня смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1. 31.01.1994р. секретарем виконкому Страшевицької сільської ради Старосамбірського району посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3, у якому на випадок своєї смерті останній зробив таке розпорядження: половину його житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться в с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області, та все майно, яке йому належало і на яке за законом мав право, заповів йому - ОСОБА_2, що мешкає в с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області. Цей заповіт не змінений і не скасований, про що свідчить відмітка секретаря виконкому Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області із прикладенням гербової печатки.

Вказував, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними господарськими спорудами в АДРЕСА_1, яке згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3. Згідно довідки виконавчого комітету Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 214 від 23.02.2015р. на день смерті ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали він, ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Таким чином, оскільки він фактично проживав та був зареєстрований у будинку ОСОБА_3, згідно ст.549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину.

Зазначав, що 05.02.2015р. Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 на підставі поданої ним заяви про прийняття спадщини за заповітом. Проте листом № 02-14/11 від 17.02.2015р. йому було повідомлено, що так як заповіт містить суперечності та неточності, що ускладнюють розуміння справжньої волі померлого ОСОБА_3, слід звернутися в судовому порядку для тлумачення змісту заповіту. Аналіз змісту заповіту свідчить про те, що спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку та господарських споруд у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 заповів йому - ОСОБА_2.

Просив суд ухвалити рішення, яким роз'яснити зміст заповіту від імені ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконавчого комітету Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2 від 31.01.1994р..

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_3 проживав у своєму житловому будинку разом зі своєю дружиною. Коли померла його дружина в будинку крім ОСОБА_3 проживав також ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву, в якій просив вирішити спір у його відсутності.

Представник третьої особи - Старосамбірської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача та свідка ОСОБА_5, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, права та обов'язки сторін суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок (а.с.6). Частки у майні даного колгоспного двору станом на момент розгляду справи в суді не визначені, рішення суду чи органу місцевого самоврядування з приводу визнання права власності на майно даного колгоспного двору не виносилися. Згідно довідки виконавчого комітету Страшевицької сільської ради № 212 від 23.02.2015р. станом на 15.04.1991р. у житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а згідно довідки виконавчого комітету Страшевицької сільської ради № 127 від 05.02.2015р. ОСОБА_3 був останнім членом колгоспного двору у АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 померла 03.06.1994 р.. Станом на момент її смерті згідно довідки Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 210 від 23.02.2015р. в будинку АДРЕСА_1 проживали також ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.14).

31.01.1994 року ОСОБА_3, житель с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області, в с. Страшевичі Старосамбірського району склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Страшевицької сільської ради народних депутатів Старосамбірського району Львівської області Темник С.М., згідно з яким половину свого житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться в с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області та все майно, яке йому належить і на яке він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2, що мешкає в с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського РУЮ у Львівській області 04.02.2015р..

Згідно довідки виконавчого комітету Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 214 від 23.02.2015р. на день смерті ОСОБА_3 разом з ним у житловому будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно з матеріалами спадкової справи (а.с.40-63) ОСОБА_2 05.02.2015р. подав до Старосамбірської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3, проте 17.02.2015р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що заповіт містить суперечності та неточності, що ускладнюють розуміння справжньої волі померлого, та запропоновано звернутися до суду за тлумаченням змісту заповіту (а.с.12).

Згідно з ч.2 ст.1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

У відповідності з ч.3 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як вбачається із матеріалів справи право власності на майно, яке належало колгоспному двору по АДРЕСА_1, мали ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а ОСОБА_3 був останнім членом колгоспного двору. Проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, хто фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки згідно довідки Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 210 від 23.02.2015р. в будинку АДРЕСА_1 на момент її смерті були зареєстровані окрім ОСОБА_3 також ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тобто невідомо, як фактично розподілилися частки у майні колгоспного двору після її смерті і чи став ОСОБА_3, таким чином, власником усього будинку АДРЕСА_1. Довідка виконавчого комітету Страшевицької сільської ради про те, що ОСОБА_3 був останнім членом колгоспного двору не свідчить про те, що він став єдиним власником майна такого колгоспного двору.

Системно проаналізувавши положення цивільного законодавства, суд встановив, що згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Наведене свідчить, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, входили лише ті права та обов'язки, що належали йому на момент смерті, а оскільки на момент настання такої частки майна колгоспного двору по АДРЕСА_1 Львівської області визначені не були, даних про те, чи лише ОСОБА_3 приймав спадщину після смерті ОСОБА_6, ставши єдиним власником майна такого колгоспного двору, чи не було в останньої інших спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті, у суду немає, суд прийшов до переконання, що при визначенні частки майна ОСОБА_3 при тлумаченні змісту його заповіту слід виходити із належної йому частки у майні колгоспного двору на момент його смерті.

З огляду на вищевикладене, керуючись п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), ст.16, 213, 1218, 1223 ЦК України, ст.10, 57, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_3, складений 31.01.1994р. та посвідчений секретарем виконавчого комітету Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, роз'яснивши, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_2, що мешкає в с. Страшевичі Старосамбріського району Львівської області, половину належної йому частки у майні колгоспного двору - будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1, та все інше майно, яке йому належить та на яке він за законом матиме право.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Ференц