Справа № 579/280/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді - Сірої Г.І.,

за участі секретаря - Печенової Л.В.,

з участю відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 24.02.2015 року з зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №SUН0АN11157785 від 16 грудня 2009 року в сумі 39454 грн. 67 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 грудня 2009 року між ним і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №SUН0АN11157785, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 65221 грн. 56 коп. на термін до 16.12.2016 року, а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_1 повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ПАТ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 65221 грн.56 коп.

В забезпечення виконання зобов'язання за договором №SUН0АN11157785 було укладено договір поруки з поручителем ОСОБА_2.

Однак ОСОБА_1 не виконав належним чином умови кредитного договору №SUН0АN11157785 від 16 грудня 2009 року, у зв'язку з чим за станом на 27 січня 2015 року має заборгованість у розмірі 39454 гривні 67 копійок, яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом - 27550,37 грн.,

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 3,60грн.,

- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором- 9783,81 грн.,

а також штрафи, відповідно договору:

- штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.,

- штраф (процентна складова) - 1866,89 грн.

Тому, враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно вказану заборгованість у примусовому порядку та судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 394 грн. 55 коп.

Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.84), в якій позивач просить розглядати справу без участі його представника. В заяві також зазначено, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов визнали.

Відповідач ОСОБА_1 пояснив, що кредит в банку брав на прохання ОСОБА_3 для придбання автомобіля, на якому він мав працювати як таксист. Деякий час він і працював водієм на даному автомобілі, а ОСОБА_4 виплачував кредит. Потім з мотивів відсутності грошових коштів ОСОБА_4 припинив погашення кредиту і в 2013році автомобіль був проданий як майно, що перебувало в заставі. На той час вже була заборгованість по кредиту, автомобіль продано за 28тис.грн. Після цього було укладено додаткову угоду, збільшено термін погашення кредиту, після чого ОСОБА_3 кілька разів сплатив поточні платежі, а потім припинив погашення кредиту. Оскільки до нього зверталися працівники банку з приводу заборгованості по кредиту, він в свою чергу звертався до ОСОБА_3, який поясняв, що в нього грошей для погашення кредиту немає. Відносини між ним та ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що кредит він оформляв фактично в інтересах ОСОБА_3, жодним чином не оформлені. У зв'язку з цим він розуміє, що має погасити заборгованість по кредиту, однак коштів для цього він не має.

Відповідач ОСОБА_2 пояснила суду, що в 2009році син працевлаштовувався на роботу таксистом і йому було запропоновано оформити кредит для придбання автомобіля. Оскільки сину було лише 21 рік, кредит видавався з договором поруки і вона була поручителем. Вона розуміла, що документально кредит має погашати син і вона як поручитель, однак сподівалася, що кредит буде погашатися ОСОБА_4, але цього не сталося. Після продажу автомобіля, який було продано як заставлене майно, було продовжено строк погашення кредиту, але через деякий час ОСОБА_4 знову не виплачував поточні платежі. Вона як поручитель була попереджена Банком про необхідність погашення кредиту, однак коштів для цього у неї немає.

Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, 16 грудня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № SUН0АN11157785 (далі -Договір) (а.с.10-15), згідно якого позивач надав кредит в сумі 65221,57 грн. (а.с.16), згідно ст.8.1 предметом застави за цим Договором є зазначений в п.17.9 автомобіль «Daewoo Nexia 1.5», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, власником якого є позичальник. Згідно ст.ст.3.1.4, 3.1.5 Договору Банк одержав усі необхідні згоди від інших співвласників предмету застави на передачу предмету застави у забезпечення за цим Договором. Застава за цим Договором зареєстрована у Державному реєстрі як застава першого (вищого) пріоритету на користь Банку.

Згідно ст.ст.4.1, 4.2, 4.3 Договору за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти за ставкою, визначеною у ст.17.1.6 Договору (20,04% річних). Нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Позичальник сплачує Банку винагороди, в розмірах і у строки, що зазначені у ст.17.1.8 даного Договору.

Відповідно до ст.4.4 Договору погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до ст.17.8 Договору, до складу яких входять платежі за винагородою (у випадку її наявності), процентами та кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.ст.5.1, 5.2 Договору для виконання зобов'язань за даним Договором Банк резервує ресурси у розмірах, зазначених у графіку погашення кредиту (Додаток №1 (а.с.15 зв.) і надає позичальнику право на їх використання. За надане право, зазначене у с.5.1 Договору позичальник сплачує Банку винагороду за резервування ресурсів в розмірі, зазначеному у ст.17.1.8 «г» Договору (5,76% річних від суми зарезервованих ресурсів з «24» по «28» число кожного місяця).

В забезпечення виконання зобов'язання за договором №SUН0АN.12.2009 року з поручителем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки (а.с.17). Поручитель з умовами кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1, ознайомлений, що зазначено у п.3 Договору поруки та посвідчено підписом ОСОБА_2 в Договорі поруки.

Згідно п.16 Договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 16.12.2009 року № SUН0АN11157785, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 65221,57 грн., а боржник повинен виконати зобов'язання з:

- повернення кредиту в сумі 91317,71 грн. у строк з 16.12.2009р. по 15.12.2016р. включно;

- сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,67% за місяць у період сплати з «24» по «28» число кожного місяця;

- щомісячно у період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж у сумі 1699,47 грн. згідно графіку погашення кредиту);

- сплаті винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,76 % річних від суми зарезервованих ресурсів щомісяця в період сплати;

- сплаті пені у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але менше 1 гривні.

На протязі дії кредитно-заставного договору № SUН0АN11157785 від 16.12.2009 року відповідач ОСОБА_1 порушував його умови, суму кредиту та відсотки, нараховані за користування ним вчасно не сплачував, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.5, 6) та випискою з рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 (а.с.47-52), у зв'язку з чим згідно з положеннями ст.12.1 Договору у відповідача ОСОБА_1 відбулася подія дефолту. Згідно п.12.2.2 Договору позичальник зобов'язаний усунути подію дефолту негайно або передати предмет застави у володіння Банку за актом приймання-передачі.

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).

Позивачем (заставодержателем) було реалізовано право на звернення стягнення на предмет застави для задоволення і погашення забезпечених вимог, 06 червня 2013 року від імені ОСОБА_1, інтереси якого представляв представник ПАТ КБ «ПриватБанку», було укладено договір купівлі-продажу, за яким легковий автомобіль «Daewoo Nexia 1.5», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 був реалізований ТОВ «Автокредит Плюс» за 28000,00 грн. (а.с.77-78).

Додатковою угодою №1 від 01 липня 2013 року, укладеною між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (а.с.63), суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшено на 7454,79 грн., а саме: відсотки у розмірі 4161,01 грн., комісія у розмірі 0,00 грн., пеня у розмірі 3293,78 грн. Також зменшено суму щомісячного платежу, що вбачається з графіку погашення кредиту (додаток№1 до Додаткової угоди) (а.с.64-65). Всі інші умови Договору, що не протирічать умовам Додаткової угоди, лишилися незмінними.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та умов закону.

Відповідач після підписання Додаткової угоди не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.5, 6) та випискою з рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_1 (а.с.47-52). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язаннями за кредитним договором № SUН0АN11157785 від 16.12.2009 року та Додатковою угодою №1 від 01 липня 2013 року відповідач станом на 27 січня 2015 року має заборгованість у розмірі 39454 гривні 67 копійок, яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом - 27550,37 грн.,

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 3,60 грн.,

- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором- 9783,81 грн.,

а також штрафи, відповідно договору:

- штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.,

- штраф (процентна складова) - 1866,89 грн.

Відповідно до п.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором № SUН0АN11157785 від 16.12.2009 року (а.с.7, 8-9).

Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом 5 календарних днів з моменту її отримання. Однак дана вимога залишена без задоволення.

Згідно п.4 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що також передбачено ст. 554 ЦК України.

Враховуючи позицію Верховного Суду України, висловленою в постановах від 21.05.2012р. у справі №6-69цс11, від 05.02.2014р. у справі №6-152цс13, підстав для припинення договору поруки, укладеного 16.12.2009 року з ОСОБА_2, відповідно до положень ст.559 ЦК України, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, маються законні підстави для задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №SUН0АN11157785 від 16 грудня 2009 року в сумі 39454 грн. 67 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду в розмірі по 197 грн. 28 коп. з кожного.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527, 530, 554, 624, 625, 629, 1048, 1049,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 88 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №SUН0АN11157785 від 16 грудня 2009 року в сумі 39454 (тридцять дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 67 коп. станом на 27.01.2015 року та судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі по 197 (сто дев'яносто сім) грн. 28коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. І. Сіра