АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/734/2015 Головуючий в І інстанції:Булах Є.М.
Категорія:50 Доповідач: Вейтас І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

За участю прокурора: Рашевської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 27 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи - відділ опіки та піклування виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради, відділ опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради, про позбавлення батьківських прав -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сторони спільно не проживають, відносини між ними припинені, дитина проживає разом з позивачем. Зазначаючи про те, що батько вихованням сина не займається, не підтримує з ним родинних стосунків, здоров'ям та життям не цікавиться, не телефонує, не надає матеріальної допомоги, аліменти не сплачує, позивач просить суд позбавити ОСОБА_6батьківських прав відносно його сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 27 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що суд встановивши факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків не об'єктивно оцінив причини ухилення та не мотивовано відмовив в задоволенні позову. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін та третіх осіб, прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо дитини батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як роз'яснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, що означає можливість застосування цієї міри судом лиш тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 18 червня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.62), у якому народився син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.61).

Судом першої інстанції встановлено, що 30.08.2012 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона шлюб між сторонами був розірваний. Зазначена обставина сторонами у судовому засіданні не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 з дозволу відділу опіки та піклування виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради, без згоди ОСОБА_6, змінила прізвище дитині - ОСОБА_8, на ОСОБА_7, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 09.01.2013 року було видане повторно свідоцтво про народження, актовий запис № 617.

На час розгляду справи дитина проживає з позивачем.

Відповідно до довідки №16 від 03.09.2014 року виданої відділом ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні про стан заборгованості ОСОБА_8 по виплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, вбачається, що станом на 01.09.2014 року нараховано всього до сплати аліментів з 31.07.2012 року 8761,29 грн., фактично сплачено 5190,00 грн., заборгованість станом на 01.09.2014 року становить 3571,29 грн..

Відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав суд першої інстанції в повно, всебічно, об'єктивно дослідив надані сторонами докази, правильно застосував норми права, що регулюють вказані правовідносини, доводи апеляційної скарги не містять нових засобів доказування, не спростовують висновки суду про те, що на час розгляду справи відсутні дані, які б свідчили про порушення прав та інтересів дитини з боку батька, відсутності доказів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми обов'язками в зв'язку з чим відсутні підстави для застосування крайніх мір відносно ОСОБА_6 у вигляді позбавлення батьківських прав відносно його сина.

Зважаючина наведене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду немає, оскільки воно постановлено правильно, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: