АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Ратнікової В.М.

при секретарях - Калініній Я.М., Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року Банк звернувся із позовом до відповідача, уточнивши який зазначив, що 01 серпня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 041/697621-KR, за яким відповідач отримав кредит у сумі 30802,00 доларів США зі сплатою 12,55 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 31 липня 2015 року.

ОСОБА_1 свої зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31 березня 2015 року склала 58 019.68 доларів США, що за курсом НБ України становить 1 360 133.65 грн., з яких:

- 27 525.03 доларів США, що складає 645 258.96 грн. - заборгованість за кредитом;

- 19 537.31 доларів США, що складає 458 005.85 грн. - заборгованість по сплаті процентів;

- 6 616.25 доларів США, що складає 155 102.21 грн. - пені нарахована за несвоєчасне повернення кредиту;

- 4 341.09 доларів США, що складає 101 766.63 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів.

Тому, вказану суму заборгованості 58 019.68 доларів США, що за курсом НБ України становить 1 360 133.65 грн. та 3 654 грн. судового збору позивач просив стягнути на свою користь із відповідача. (а.с.1-4, 104-107)

Відповідач проти позову заперечував, заявив про сплив позовної давності як підставу відмови у позові. (а.с.108, 114-117)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. (а.с.131-139)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов. Обґрунтовуючи скаргу зазначив, що суд не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. (а.с.140-141)

В судовому засіданні представник апелянта Цимбал В.І. підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечувала проти скарги і просила її відхилити. ОСОБА_1 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був сповіщений встановленим порядком про що у справі є докази. (а.с.183-184)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції погодився із запереченнями відповідача ОСОБА_1 і виходив з того, що останній платіж на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 вчинив 21 квітня 2009 року, Банк пропустив строк позовної давності на звернення до суду який почався з 21 травня 2009 року і сплив 21 травня 2012 року, а відповідачем заявлено про застосування положень ч. 4 ст. 267 ЦК України

З таким висновком колегія суддів не погодилась враховуючи наступне.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14), 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14), 19 листопада 2014 року (№6-160цс14) від 03 червня 2015 року (№ 6-31цс15) та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1085цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №041/697621-KR та Додаткова угода №1 від 08 липня 2009 року на купівлю автомобіля, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в сумі 30 802,00 доларів США зі сплатою 12,55 % процентів річних в порядку погашення суми заборгованості відповідно до графіку. Відповідно до п. 1.1.1 Договору, кінцевий термін повернення основної заборгованості до 31 липня 2015 року. (а.с.7-12)

08 липня 2009 року між сторонами було укладеного Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору кредиту №041/697621-KR від 01 серпня 2008 року, за умовам якої, сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до графіку погашення кредиту, інші умови залишені без змін. (а.с.14-15)

За п. 2.1 кредитного Договору, надання кредиту здійснюється шляхом видачі Позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (доларів США) з позичкового рахунку № НОМЕР_4 шляхом конвертації через касу банку для подальшого перерахування Позичальником на цілі, визначені п. 1.2 цього Договору.

Пунктом 3.2.3 Договору кредиту, пунктом 3 Додаткової угоди № 1 передбачено право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкції, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.

Для забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту, 01 серпня 2008 року між сторонами укладений Договір застави №041/697625-ZO транспортного засобу - автомобіля марки «HYUNDAI», модель «Santa Fe», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3. (а.с.16-20)

Банк виконав умови договору кредиту та надав відповідачу кошти, що підтверджується завіреними копіями заяви на видачу готівки № ав/8410157 від 01 серпня 2008 року, квитанції № ав/8410153 від 01 серпня 2008 року та меморіального ордеру № ав/8412722 від 01 серпня 2008 року. (а.с.25-27)

ОСОБА_1 свої зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконав.

За довідкою Банку ОСОБА_1 повернув 3276.97 доларів США заборгованості за кредитом, та здійснив останній платіж на погашення заборгованості за кредитом - 22 травня 2009 року, та повернув 3986.16 доларів на погашення відсотків, останній платіж - 14 жовтня 2009 року. (а.с.128)

Банк скористався своїм правом, передбаченим пунктом 3.2.3 Договору кредиту, пунктом 3 Додаткової угоди № 1 та заявив про дострокове виконання боржником кредитного зобов'язання, тому строк виконання такого вважається таким, що настав.

Позивач звернувся із зазначеним позовом 24 червня 2014 року про що свідчить штемпель на конверті поштового відправлення позовної заяви, 31 березня 2015 року позивач збільшив заявлені вимоги періодом до вказаної дати. (а.с.1-40, 104-107)

Оскільки відповідачем в суді першої інстанції заявлено про застосування положень ч. 4 ст. 267 ЦК України, то така заява має бути врахована судом внаслідок чого слід зменшити розмір стягуваної заборгованості.(а.с.108)

Тому, період заборгованості за тілом кредиту та процентам має бути розрахований з 24 червня 2011 року до 31 березня 2015 року, а пеня за річний термін з 01 квітня 2014 року до 31 березня 2015 року.

Обов'язок відповідача ОСОБА_1 сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором №041/697621-KR з урахуванням Додаткової угоди №1 від 08 липня 2009 року яка станом на 31 березня 2015 року склала 37 763.41 доларів США, що за курсом НБ України (23.4426 грн./ 1 долар США ) становить 885 272.51 грн., з яких:

- 20 675 доларів США, що складає 484 675.76 грн. - заборгованість за кредитом за період з 24 червня 2011 року до 31 березня 2015 року згідно графіку визначеному п. 1.1.1 Договору за Додатковою угодою № 1 від 08.07.2009 року. (а.с.14);

- 9924.78 доларів США, що складає 232 662.54 грн. заборгованість по сплаті процентів за період з 24 червня 2011 року до 31 березня 2015 року;

- 4 719.03 доларів США, що складає 110 626.33 грн. - пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2015 року;

- 2 444.60 доларів США, що складає 57 307.78 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2015 року, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем з урахуванням строків позовної давності, право кредитора достроково вимагати повернення кредитних коштів передбачені і відповідають п.п. 1.1-1.3, 2.1.-2.7, 3.1-3.4, 4.1-4.5, 5.1-5.3, 6.1-6.2 укладеного між Банком і ОСОБА_1 кредитного договору. (а.с.7-12, 14-15)

Отримані судом докази колегія суддів визнала достатніми для правового висновку по справі.

Наслідки спливу позовної давності передбачені положенням ч. 4 ст. 267 ЦК України не підлягають застосуванню до щомісячних зобов'язань відповідача за кредитним договором які перебувають в межах строків позовної давності на час звернення кредитора із зазначеним позовом або строк виконання яких ще не настав враховуючи, що останній платіж за договором мав бути здійснений позичальником 31 липня 2015 року.

Посилання представника апелянта в суді апеляційної інстанції на повідомлення Банку від 12 квітня 2010 року № 084-10/96-2264 про необхідність погашення заборгованості по кредиту та відсотках із попередженням боржника про можливе звернення кредитора до суду, колегія суддів відхилила з огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України, оскільки такого доказу сторони до суду першої інстанції не надавали, відповідач на цей доказ у запереченнях не посилався, й такий не був предметом оцінки районним судом. (а.с.203)

Наведені відповідачем доводи не можуть бути визнані підставою для його звільнення від зобов'язань за укладеним ним кредитним договором, тому колегія суддів відхилила доводи відповідача про припинення усіх кредитних зобов'язань ОСОБА_1

Колегія суддів апеляційного суду забезпечила реалізацію права ОСОБА_1 на перегляд законності оскаржуваного рішення, проте власного розрахунку заборгованості або доказів погашення такої на час ухвалення оскаржуваного рішення районним судом відповідач ОСОБА_1 не надав. Інших передбачених законом підстав для зменшення розміру заборгованості не встановлено

На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача 3654 грн. судового збору сплата якого підтверджується платіжним дорученням № . (а.с.5)

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року - скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково, стягнути із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ():

- 20 675(двадцять тисяч шістсот сімдесят п'ять) доларів США, що складає 484 675.76 грн. - заборгованість за кредитом за період з 24 червня 2011 року до 31 березня 2015 року;

- 9 924 (дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять чотири) долари 78 центів США, що складає 232 662.54 грн. заборгованість по сплаті процентів за період з 24 червня 2011 року до 31 березня 2015 року;

- 4 719 (чотири тисячі сімсот дев'ятнадцять) доларів 03 центи США, що складає 110 626.33 грн. - пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2015 року;

- 2 444(дві тисячі чотириста сорок чотири) доларів 60 центів США, що складає 57 307.78 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () - 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судового збору за розгляд справи районним судом.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.М.Ратнікова

Справа № 22-ц/796/9840/2015

Унікальний номер 755/17150/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Савлук Т.В.

Доповідач Левенець Б.Б.