Справа №303/7685/14-ц
Номер рядка стат. звіту - 43
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.

при секретарі Федорці В.В.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1, також просить стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.03.2012 року за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, позов задоволено - звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, загальною площею 70,00 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Позивач посилається на те, що відповідності до ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Вказує на те, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" - іпотекодержатель, повідомляв відповідачів про необхідність звільнення вказаного житлового будинку у добровільному порядку, що підтверджується письмовим повідомленням, однак відповідачі не виселилися у добровільному порядку, а тому підлягають виселенню в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та в задоволенні позову просив відмовити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у цивільній справі, оцінивши їх сукупності, суд приходить наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються відповідними нормами

Стр. 2 із 3

Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу УРСР та Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.3 ст.47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

У відповідності до ст.109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом належними доказами встановлено, що 09.11.2006 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № MKAWGA000351, відповідно до умов якого останній отримав кредит для ремонту квартири у розмірі 5484,67 доларів США зі сплатою 10,08 відсотків на рік за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2010 року.

Окрім цього, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ Приватбанкта ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 09.11.2006 року уклали договір іпотеки, відповідно до якого відповідачі надали в іпотеку 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 70 м.кв., яка розташована за адресою м.Мукачево вул. Г.Петрова,16/40. Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з рішенням Мукачівського міськвиконкому № 239 від 19.10.1994 року.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2015 року скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 травня 2015 року за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, загальною площею 70,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове

Стр. 3 із 3

приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» застосовуються як положення статті 40 цього Закону, так і норми статті 109 ЖК УРСР.

Матеріалами справи встановлено, що в іпотеку передано квартиру, яка не була придбана за рахунок отриманих кредитних коштів, а тому передбачених законом підстав для виселення мешканців із цієї квартири без надання їм іншого постійного жила не вбачається.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-1049цс15 від 02.09.2015 року і є обовязковою для всіх судів України (ч.2 ст.214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

З врахуванням всіх наведених обставин суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову про виселення необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.109 ЖК УРСР, ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ст.ст. 10, 60, 88, 212-218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Е. Камінський