Провадження № 2/0202/3137/2015
09 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.
за участю секретаря: Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення та стягнення заборгованості.
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.07.2015 року провадження у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення, в частині звернення стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet, модель: Aveo І.5і, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: KL1SF69YE6B580517, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, закрите, оскільки рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05.02.2014 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet, модель: Aveo І.5і, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: KL1SF69YE6B580517, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1
У судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи без його участі від 06.07.2015, позов підтримує в повному обсязі.
Представник ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно заяви від 09.06.2015 року, яка надійшла через канцелярію суду, просив закрити провадження у справі у звязку з набранням законної сили рішення Апеляційного суду Сумської області від 05.02.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.
Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № SUH0AU00100073 від 14.02.2006 року відповідно до якогоОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 61 349 грн. 93 коп. зі сплатою за користування ним 14,76% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.02.2013 року.
В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір застави рухомого майна від 14.02.2006 року згідно якого в заставу надано автомобіль Chevrolet, модель: Aveo І.5і, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: KL1SF69YE6B580517, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Як зазначив у своїй позовній заяві позивач, ОСОБА_3 свої зобовязання не виконує в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором № SUH0AU00100073 від 14.02.2006 рокустаном на 28.11.2012 року склала 108 319 грн. 39 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом 32 871 грн. 65 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 39 600 грн. 72 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 4 029 грн. 90 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 31 817 грн. 12 коп.
Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином.
Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Вимоги до відповідача ОСОБА_4 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № SUH0AU00100073 від 14.02.2006 року, розмір відповідальності 10 000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ Акцент-Банк поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № SUH0AU00100073 від 14.02.2006 року, які останній не виконав, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ Акцент-Банк та ОСОБА_1 підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10 000 грн. 00 коп.
Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження є законними, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір по 121 грн. 80 коп. з кожного.
Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554, 559, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7 11, 15, 27, 30, 60, 61, 84, 85, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П.Слюсар