У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Черненко В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Згурівського районного суду Київської області від 3 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «РИСК» Згурівського району Київської області, третя особа - відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області, про визнання договору оренди землі недійсним, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 3 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, при цьому скасувавши рішення суду в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю та ухваливши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, вірно застосувавши норми матеріального права, оскільки позивачем не доведено, які законні права порушені договором оренди землі від 1 вересня 2010 року, на час підписання якого сторони досягли всіх істотних умов, визначених ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на вересень 2010 року.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Згурівського районного суду Київської області від 3 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «РИСК» Згурівського району Київської області, третя особа - відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області, про визнання договору оренди землі недійсним.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.А. Черненко