РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом, який уточнило. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ML-203/138/2007 від 04.12.07 р. станом на 15.06.15 р. в розмірі 7315288,79 грн., а також судовий збір. Позивач зазначив, що між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторінг Україна») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк видав кошти в розмірі 70000,00 швейцарських франків на рефенансувння житлового іпотечного кредиту. Процентна ставка встановлена в розмірі 3,99% річних та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Датою повернення кредиту визначено 04.12.17 р.. Всупереч умовам договору позичальник зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами не виконує. Заборгованість станом на 15.06.15 р. становить: за кредитом 64794,38 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.06.15 р. складає 1462376,56 грн.; за процентами 4909,45 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.06.15 р. складає 110803,81 грн.; пеня 5742108,41 грн.. Вказує, що в якості забезпечення зобовязань 04.12.07 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки, за яким поручитель зобовязався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобовязань. Позивач зазначає, що 24.02.12 р. між ним та ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. За вказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором та договором поруки право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності договором. Позивач вказує, що до нього перейшли всі права вимоги за кредитним договором та договором поруки.

В судове засідання позивач представника не направив. Повідомлений. До суду направлено заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника. Надано згоду на вирішення справи заочно.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Повідомлені. Відповідач ОСОБА_2 заяв про причини неявки, про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Представник ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. До суду надано письмові заперечення. В запереченнях зазначено, що відповідачем не заперечуються обставини укладання з ЗАТ «ОТП Банк» кредитного договору та отримання кредиту в розмірі 70000 швейцарських франків на строк до 12 грудня 2017 року. Вказує, що відповідача не було повідомлено про уступку банком права вимоги за кредитним договором, не надано реквізитів рахунків для сплати заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом, розяснень щодо подальшого виконання умов договорів не надано. Умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.02.12 р. продавець ПАТ «ОТП Банк» зобовязувався повідомити боржників/поручителів про укладення договору протягом 20 днів, однак цього не зробив. Вказує, що боржник має право відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу прав у зобовязанні. Відповідач також не погоджується з сумою заборгованості, а позивач не довів існування саме такої суми заборгованості. З копій документів, долучених до позовної заяви, за договором купівлі-продажу кредитного портфелю сума винагороди в розмірі 22852198,48 грн. не підлягає оподаткуванню відповідно до Податкового кодексу України. В звязку з цим відповідач вважає, що вказаний договір є договором відступлення права вимоги. Проте в листі від 26.03.12 р. позивач називає себе фактором, а свої вимоги обґрунтовує положеннями ст. 1080 ЦК України. Позивач не надав суду доказів набуття ним як фактором права на стягнення заборгованості саме за зобовязаннями відповідача. Відповідач не одержала від фактора належного письмового повідомлення про відступлення позивачу права грошової вимоги, де повинна була бути визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Лист про зміну умов кредитного договору відповідач не отримувала. Вказує, що період з 24.02.12 р. по 01.09.13 р. є прострочкою кредитора, оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом у вересня 2013 року, і в цей період нарахування відсотків не допустиме. Вказує, що в розрахунку заборгованості доданому до позову заборгованість по тілу кредиту починає розраховуватися з 21.01.08 року, а заборгованість по відсоткам з 04.12.07 р. - дати укладання кредитного договору. Розрахунок пені складається з однієї строки за 365 днів з 15.06.14 р. по 15.06.15 р., помісячний розрахунок відсутній. Відповідач також зазначає, що позивачем протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявлено вимоги до поручителя, тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_2 є припиненою.

Справу розглянуто за відсутності відповідачів заочно.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 512, 514, 516, 517 ЦК України Кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_1 04 грудня 2017 року укладено кредитний договір № ML-203/138/2007. Згідно умов договору банк надав, а позичальник отримав кредит в розмірі 70000 швейцарських франків на 10 років з датою остаточного повернення кредиту 04 грудня 2017 року. За користування кредитом в договорі встановлено плаваючу процентну ставку 3,99% + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Сторони кредитного договору погодили графік платежів, який є додатком до кредитного договору.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку, передбаченому цим договором проценти, сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк, передбачений в графіку платежів.

Судом також встановлено, що 04 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-203/138/2007. Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. договору поруки поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно п. 2.1. договору поруки порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо: а) повернення основної суми кредиту, наданого боржнику; б) сплати відсотків за користування кредитом; в) сплати пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання кредиту.

Судом також встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 21 вересня 2009 року укладено додатковий договір № 2, за яким, зокрема, сторони домовилися, про те, що на період з 21 вересня 2009 року до 20 січня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 5,50 % річних, на період з 20 січня 2010 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка в розмірі 5,06 % річних + FIDR.

В цей же день між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору поруки, за якою, зокрема пункт 2.2. договору поруки доповнено пунктом 2.2.1. наступного змісту: «2.2.1. В разі зміни розміру Боргових зобовязань після укладання цього договору, такі боргові зобовязання забезпечуються в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору.».

Крім цього, між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 22 березня 2010 року укладено додатковий договір № 3, за яким, зокрема, сторони домовилися, про те, що на період з 22 березня 2010 року до 21 червня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6,05 % річних, на період з 21 червня 2010 року до 20 грудня 2010 року процентна ставка в розмірі 9,80 % річних, на період з 20 грудня 2010 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка в розмірі 5,30 % річних + FIDR. В додатку № 1 до додаткової угоди № 3 від 22 березня 2010 року зазначено, що відсоткова ставка з дати підписання додаткової угоди до 22.03.2010 р. становитиме 9,56 % річних (FIDR + 5,06%), з 22.03.2010 р. до 21.06.2010 р. 6,05% річних, з 21.06.2010 р. до 20.12.2010 р. 9,8% річних, з 20.12.2010 р. до дати закінчення кредитного договору 9,8 % річних (FIDR + 5,3%).

Судом також встановлено, що 24 лютого 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до п.3.1. та п.3.3. вказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь продавця винагороду. Права, що переходять до покупця за кредитними договорами у звязку з продажем кредитного портфелю: а) покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій; б) право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності; в) на умовах, передбачених договором комісії, право вимагати від продавця перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих ним від боржників в результаті реалізації заставного майна. Згідно додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 лютого 2012 року за порядковим № 107 ПАТ «ОТП Банк» продав (переуступив) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний договір № ML-203/138/2007 від 04.12.07 року, укладений зі ОСОБА_1.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 15 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає: за тілом кредиту 64794,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 15.06.15 р. становить 1462376,56грн.; за процентами 4909,45 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 15.06.15 р. становить 110803,81грн.; пеня 5742108,41грн., всього 7315288,79грн.. Зазначене підтверджується кредитним договором № ML-203/138/2007 від 04.12.07 року, договором поруки № SR-203/138/2007 від 04.12.07 року, розрахунком суми заборгованості станом на 15.06.15 р..

Суд приходить до висновку, що укладаючи додатковий договір № 2 від 21 вересня 2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 сторони домовилися про зміну процентної ставки за користування коштами. Так, процентна ставка з 21 вересня 2009 року зменшилася до 5,50 % річних, а з 20 січня 2010 року збільшилася до 9,56 % річних.

Крім цього, укладаючи додатковий договір № 3 від 22 березня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 сторони також домовилися про зміну процентної ставки за користування коштами. Процентна ставка з 22 березня 2010 року зменшилася до 6,05 % річних, а з 21 червня 2010 року збільшилася до 9,80 % річних.

Таким чином, обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 збільшувався двічі: з 20 січня 2010 року та з 21 червня 2010 року.

В договорі поруки № SR-203/138/2007, укладеному 04 грудня 2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, строк припинення поруки визначений настанням певної дії, а саме «до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобовязань в повному обсязі» (пункти 4.1. та 4.2. Договору).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

ОСОБА_1, а відтак і поручитель, взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 04 грудня 2017 року, сплачуючи окремі частини кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.

Отже, поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони визначили й строки виконання окремих зобов'язань (повернення платежів), що входить до змісту основного зобов'язання, яке виникло на основі договору.

У зв'язку з порушенням строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор предявив вимогу до боржника ОСОБА_1 шляхом направлення досудової вимоги № 54112 від 26.03.12 р.. Вимоги до поручителя предявлені 04 вересня 2013 року (за поштовим штемпелем на конверті) шляхом предявлення даного позову.

Суд приходить до висновку, що в такому випадку порука є припиненою відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України, оскільки протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вимоги до поручителя ОСОБА_2 не предявлялися.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Судом встановлено, що розмір неустойки (пені) станом на 15 червня 2015 року становить 5742108 гривень 41 копійка. Розмір боргового зобовязання (тіло кредиту та відсотки за користування кредитом) станом на 15 червня 2015 року становить 1573180 гривень 37 копійок (1462376,56грн.+ 110803,81грн. = 1573180,37грн.).

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма частини третьої статті 551 ЦК України та розмір неустойки (пені) підлягає зменшенню до розміру боргового зобовязання, тобто до 1573180,37 грн..

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 64794,38 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 15.06.15 р. становить 1462376,56грн.; за процентами 4909,45 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 15.06.15 р. становить 110803,81грн.; а також пеня в розмірі 1573180,37грн., всього 3146360 гривень 74 копійки (1462376,56грн. + 110803,81грн. + 1573180,37грн. = 3146360,74грн.).

Доводи відповідача ОСОБА_1 щодо її права не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні суд не приймає до уваги.

Так, якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобовязанні, ризик настання несприятливих наслідків для нього наслідків несе новий кредитор. При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредиторові або ж свідчити про прострочення кредитора. Таким чином, наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобовязання первинному кредитору належним.

Судом встановлено, що після переходу до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги зобовязання за кредитним договором а ні ОСОБА_1, а ні ОСОБА_2 перед ПАТ «ОТП Банк» не виконували. Про зазначене свідчать розрахунки заборгованості, надані позивачем. Доказів виконання зобовязання відповідачами не надано. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Заборгованість підлягає стягненню частково на користь нового кредитора - ТОВ «ОТП Фкторинг Україна».

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1568 гривень 24 копійки (7315288,79грн. : 3146360,74грн. = 2,33; 3654,00грн. : 2,33 = 1568,24грн.).

Керуючись ст.ст.3-6, 10, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, ст.ст.251, 512, 514, 516, 517, 526, 527, 529, 536, 543, 546, 551, 553, 554, 559, 1054 ЦК України (2003 рік), суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-203/138/2007 від 04 грудня 2007 року станом на 15 червня 2015 року в розмірі 3146360 (три мільйони сто сорок шість тисяч триста шістдесят) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки, а також судовий збір в розмірі 1568 (одна тисяча пятсот шістдесят вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки, всього 3147928 (три мільйони сто сорок сім тисяч девятсот двадцять вісім) гривень 98 (девяносто вісім) копійок.

В задоволенні іншої частини вимог, - відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій