АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8845/14-ц 22-ц/774/941/К/15
Справа № 214/8845/14 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/941/к/15 суддя Попов В.В.
Категорія - 50 (ІІІ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.,

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі: Петренко К.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 15.11.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 500,00 гривень щомісяця.

Оскільки, на теперішній час відповідач не сплачує аліменти, у результаті чого утворилась заборгованість по аліментам, тому вона має право на одержання неустойки за прострочення їх сплати.

Крім того, з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, її майновий стан суттєво погіршився і 500,00 грн. на утримання сина не відповідає його потребам, вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів.

Посилаючись на вищевикладене, просила суд: стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 15.11.2011 року по 24.10.2014 року в сумі 114 663,22 грн.; збільшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 з фіксованої суми в розмірі 500,00 грн. до 1/4 частини з усіх його видів заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню, нараховану на заборгованість по сплаті аліментів за період з 13 липня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в розмірі 5 880,00 грн.

Збільшено розмір аліментів, які згідно з рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 15.11.2011 року стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500,00 грн. до 1/4 частини щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 400,00 грн. у відшкодування витрат, понесених на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить змінити рішення суду в частині розміру та періоду стягнення пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на невідповідність розрахунку пені зробленого судом вимогам закону та стягнення її поза межами позовних вимог. Так, позивач просила суд стягнути пеню за період з 15.11.2011 року по 24.10.2014 року, а суд стягнув пеню за період з 13.07.2011 року по 01.10.2014 року.

Крім того, суддя не є спеціалістом який може самостійно проводити розрахунки пені, а у випадку незгоди відповідача із розрахунком пені наведеного позивачем, останній має право заявити клопотання про проведення економічної експертизи..

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів та стягнення витрат на правову допомогу не оскаржується, а тому колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду в цій частині позовних вимог, оскільки згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 листопада 2011 року (справа № 2-1718/11) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 грн. щомісячно з 13.07.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10).

На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, за яким державним виконавцем Саксаганського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження (а.с. 11).

Державним виконавцем визначена загальна сума нарахованих аліментів ОСОБА_4 за період з 13 липня 2011 року по вересень 2014 року у сумі 19 283,32 грн. (а. с. 12-13), вказаний розмір сторонами не оспорюється.

Аліменти відповідач не сплачував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у вказаному розмірі.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з наявності вини відповідача у несвоєчасній сплаті аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість, у зв'язку з чим провів нарахування пені за період з 13 липня 2011 року по 01 жовтня 2014 року, шляхом множення суми боргу у розмірі 500,00 грн. на період прострочки.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду погодитися не може, оскільки суд, у порушення ст.ст. 213, 214 ЦПК України, дійшов такого висновку без всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності та невірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Так, відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Верховний Суд України, у постанові від 11 вересня 2013 року № 6-81цс13 зробив правовий висновок про те, що, оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. Відтак, її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України і в постанові від 1 жовтня 2014 року за наслідками розгляду справи №6-149цс14.

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів слід розраховувати наступним чином: сума заборгованості за відповідний місяць х 1% процент пені (0,01) х кількість днів прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 має заборгованість по аліментам за період з 13 липня 2011 року по 01 жовтня 2014 року (а.с. 12-13).

Оскільки, позивачем ставиться питання про стягнення пені лише за період з 15 листопада 2011 року по 24 жовтня 2014 року (а.с. 1-3, 14-15), колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд не мав права самостійно збільшувати період нарахування пені, та вважає за можливе, з урахуванням приписів ч.1 ст. 11 ЦПК України, стягнути пеню за затримку сплати аліментів за період з 15 листопада 2011 року по 01 жовтня 2014 року, станом на 24 жовтня 2014 року.

У зв'язку з вищевикладеним розрахунки неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача, необхідно провести наступним чином:

у листопаді 2011 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 1058 днів, отже пеня за цей період становитиме 5 290,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 1058 днів);

у грудні 2011 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 1027 днів, отже пеня за цей період становитиме 5 135,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 1027 днів);

у січні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 996 днів, отже пеня за цей період становитиме 4 980,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 996 днів);

у лютому 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 967 днів, отже пеня за цей період становитиме 4 835,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 967 днів);

у березні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 936 днів, отже пеня за цей період становитиме 4 680,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 936 днів);

у квітні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 906 днів, отже пеня за цей період становитиме 4 530,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 906 днів);

у травні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 875 днів, отже пеня за цей період становитиме 4 375,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 875 днів);

у червні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 845 днів, отже пеня за цей період становитиме 4 225,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 845 днів);

у липні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 814 днів, отже пеня за цей період становитиме 4 070,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 814 днів);

у серпні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 783 днів, отже пеня за цей період становитиме 3 915,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 783 днів);

у вересні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 753 днів, отже пеня за цей період становитиме 3 765,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 753 днів);

у жовтні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 722 днів, отже пеня за цей період становитиме 3 610,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 722 днів);

у листопаді 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 499,99 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 692 днів, отже пеня за цей період становитиме 3 460,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 692 днів);

у грудні 2012 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 661 днів, отже пеня за цей період становитиме 3 305,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 661 днів);

у січні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 630 днів, отже пеня за цей період становитиме 3 150,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 630 днів);

у лютому 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 602 днів, отже пеня за цей період становитиме 3 010,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 602 днів);

у березні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 571 днів, отже пеня за цей період становитиме 2 855,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 571 днів);

у квітні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 541 днів, отже пеня за цей період становитиме 2 705,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 541 днів);

у травні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 510 днів, отже пеня за цей період становитиме 2 550,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 510 днів);

у червні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 480 днів, отже пеня за цей період становитиме 2 400,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 480 днів);

у липні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 449 днів, отже пеня за цей період становитиме 2 245,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 449 днів);

у серпні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 418 днів, отже пеня за цей період становитиме 2 090,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 418 днів);

у вересні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 388 днів, отже пеня за цей період становитиме 1 940,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 388 днів);

у жовтні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 357 днів, отже пеня за цей період становитиме 1 785,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 357 днів);

у листопаді 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 327 днів, отже пеня за цей період становитиме 1 635,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 327 днів);

у грудні 2013 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 296 днів, отже пеня за цей період становитиме 1 480,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 296 днів);

у січні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 265 днів, отже пеня за цей період становитиме 1 325,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 265 днів);

у лютому 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 237 днів, отже пеня за цей період становитиме 1 185,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 237 днів);

у березні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 206 днів, отже пеня за цей період становитиме 1 030,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 206 днів);

у квітні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 176 днів, отже пеня за цей період становитиме 880,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 176 днів);

у травні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 145 днів, отже пеня за цей період становитиме 725,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 145 днів);

у червні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 115 днів, отже пеня за цей період становитиме 575,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 115 днів);

у липні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 84 днів, отже пеня за цей період становитиме 420,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 84 днів);

у серпні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 53 днів, отже пеня за цей період становитиме 265,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 53 днів);

у вересні 2014 року до виплати нараховані аліменти у розмірі 500 грн. та станом на 24 жовтня 2014 року період прострочки їх сплати становить 23 днів, отже пеня за цей період становитиме 115,00 грн. (500,00 грн. х 0,01 х 235 днів).

Таким чином, загальний розмір пені за весь період прострочення становить 94 540,00 гривень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не має повноважень самостійно проводити розрахунок пені, колегією суддів відхиляються, як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки саме на суд законодавцем покладено обов'язок з'ясувати всі обставини справи, визначитися із правовою нормою, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін та вирішити питання щодо наявності підстав для задоволення позову або відмови в його задоволенні (ч. 1 ст. 214 ЦПК України). При цьому, порядок нарахування пені за прострочення сплати аліментів встановлений ст. 196 СК України та не потребує залучення спеціаліста для проведення такого розрахунку.

Згідно ст. ст. 1, 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до Статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, - кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов'язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному суді» №12 від 24жовтня 2008 року, суд апеляційної інстанції, у разі встановлення при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303ЦПК та провести перевірку справи в повному обсязі.

При цьому, апеляційний суд не позбавлений можливості встановити фактичні дані, які мають значення для вирішення спору, а також, застосувати норму матеріального права, яка має бути застосована до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження по справі вдкрито ухвалою суду від 05.12.2014 року та розгляд позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 призначено на 26.02.2015 року (а.с. 21).

26.02.2015 року розгляд справи відкладено на 24.03.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Попова В.В. у колегіальному розгляді кримінальної справи ( а.с. 23).

24 березня 2015 року по справі постановлено заочне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Порядок повідомлення осіб про судовий розгляд справи передбачено ст. ст. 74-76 ЦПК України.

Так, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Особи, які беруть участь у справі, можуть бути також повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (ч.6 ст. 74 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції взагалі не було здійснено повідомлення відповідача ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи, ані шляхом направлення судових повісток, ані шляхом направлення телефонограми, факсу чи за допомогою інших засобів зв'язку, тобто розгляд справи відбувся із порушенням ст. ст. 1, 3 ЦПК України, Статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що призвело до порушення прав ОСОБА_4 на участь у судових засіданнях та потягло за собою ухвалення заочного рішення без достатніх правових підстав.

Оскільки, при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції, встановлено грубе порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, колегія суддів приходить до висновку, що, з метою забезпечення прав відповідача на справедливий суд, заслуговують на увагу та мають бути перевірені доводи відповідача ОСОБА_4, надані ним в судовому засіданні 04 червня 2015 року, про те, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дитини через те, що перебуває на диспансерному обліку, як хворий на туберкульоз легень, та несе додаткові витрати на своє лікування і не може з таким діагнозом влаштуватися на роботу.

Частиною другою ст. 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Аналогічні положення викладено й у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 у період виникнення заборгованості по аліментам перебував на диспансерному обліку в Комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» з діагнозом: «ІТБ (10.04.13) легень (діссемінірованний) дестр+ІТБ+М+К -резочістопат2паг2(2013)», а тому колегія суддів вважає прийнятним його клопотання щодо наявності підстав для зменшення розміру нарахованої пені, та виходячи із засад розумності та справедливості, а також з огляду на обставини, за яких виникла заборгованість, приходить до висновку, що розмір пені за прострочення сплати аліментів може бути зменшений до 20 000,00 грн.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих позовних вимог та стягнення неустойки у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3 ст. 88 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI, який вступив в дію з 01 листопада 2011 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При цьому, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 Постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі», у разі якщо суд зменшує розмір неустойки, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, за позовною вимогою, яка б підлягала задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Оскільки, позивач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1 067,20 грн. (121,80 грн. за позовні вимоги про зміну розміру аліментів та 945,40 грн. за позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів).

Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом не було враховано вищевикладеного при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а тому колегія суддів скасовує рішення суду в частині стягнення судових витрат та ухвалює нове рішення про стягнення з ОСОБА_4. судових витрат за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1 067,20 грн.

Крім того, зважаючи на положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів стягує з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 472,70 грн., що становить 50% від оспорюваної суми (п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір») виходячи із наступного розрахунку: 945,40 грн./2 = 472,70 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 15 листопада 2011 року по 01 жовтня 2014 року станом на 24 жовтня 2014 року у розмірі 20 000 (двадцять титсяч) гривень 00 копійок.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судових витрат у розмірі 487,20 грн. скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судові витрати по оплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1 067 гривень 20 копійок (121,80 грн. за подання позовних вимог про збільшення розміру аліментів + 945,40 грн. за розгляд позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судові витрати по оплаті судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 472 гривні 70 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: