АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/906/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Римар Г.М.
Провадження № 22-ц/789/181/15 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2; представника ПАТ "Марія -98"

Туцького Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду від 11 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Марія-98" про стягнення заборгованості, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ "Марія-98" про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.12.2011р. її було звільнено з посади голови правління ПрАТ «Марія-98». Перебуваючи на посаді голови правління вона витрачала власні грошові кошти на придбання товарно-матеріальних цінностей, на покриття всіх господарських витрат необхідних для належного функціонування товариства. Дані суми витрат вона оформляла шляхом складання авансових звітів та передачі їх бухгалтерії ПрАТ «Марія-98». Окрім звільнення, ПрАТ «Марія-98» не виплатило їй коштів у розмірі 239 409, 56 грн., які рахуються як заборгованість за підзвітними сумами. З них 4 201,98 грн. вона оплатила 13.12.2011р., перебуваючи у службовому відрядженні в м. Львові, послуги державно реєстратора (3 495. 68 грн.) та ДКЦПФР (706,30грн.). Однак, у зв'язку із тим, що з 14.12.2011р. її фактично не допускали до роботи, вона не змогла оформити авансові звіти по вищезазначеним грошовим сумам. Тому, просить в судовому порядку стягнути з ПрАТ «Марія-98» 239 409 грн. 56 коп. заборгованості.

Рішенням Гусятинського районного суду від 11 грудня 2014 року у позові ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Марія-98" про стягнення заборгованості в сумі 239 409 грн. 56 коп. - відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ПАТ "Марія-98" заборгованість в розмірі 239 409,56 грн., посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник апелянт ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ПАТ "Марія-98" - Туцький Ю.А. апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи в межах позовних вимог, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано жодного допустимого та належного доказу на підтвердження позовних вимог.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується.

Згідно до ст. 509 ЦК України - зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Судом встановлено, що згідно протоколу засідання наглядової ради ПрАТ "Марія-98" №14/12 від 14.12.2011 року ОСОБА_1 була звільнена з посади голови правління ПАТ "Марія-98" за угодою сторін з 14.12.2011 року у відповідності до п.8.17.8 Статуту ПрАт "Марія-98" в редакції станом на 14.10.2010 року.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21.07.2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування протоколу №14/12 наглядової ради ПАТ "Марія - 98" про поновлення на роботі, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до бухгалтерської статистичної звітності, балансу ПрАТ «Марія-98», яке відображене в фінансовому звіті суб'єкта малого підприємництва станом на 30.09.2011 року, в пасивах, розділу поточні зобов'язання по рядку 610, інші поточні зобов'язання, рахувалась кредиторська заборгованість в розмірі 229 100 грн., який підписаний керівником - ОСОБА_1 та головним бухгалтером.

Відповідно до ст. 59, 60 ЦПК України - кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може грунтуватись на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається із позовної заяви та підтверджується поясненнями представника апелянта, що сума заборгованості становить 239409,56 грн. із яких 229,100 грн. це кошти внесені нею для нормального функціонування товариства; 4201,98 грн. оплачені нею особисто під час службового відрядження у м. Львів за послуги державного реєстратора - 3495,68 грн., за відкриття рахунку у цінних паперах - 465 грн. та за облік цінних паперів 241,30 грн.

Проаналізувавши надані докази, суд першої інстанції вірно прийшов до переконання щодо відмови у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 не представлено жодного документа на підтвердження своїх пояснень:

- сума 229,100 грн. - не зазначено за який період, що конкретно придбано та в якій кількості і вартості, що ця заборгованість саме перед нею, а не всіма працівниками товариства;

- відсутнє службове відрядження у м. Львів;

- долученні квитанції від 13 грудня 2011 р. про оплату 465грн., 241,30 грн. та 3495,68 грн. не є доказами, оскільки відсутні оригінали їх, а копії не завірені, не зазначено платника коштів( ОСОБА_1 як приватна чи посадова особа), на квитанціях відсутні будь-які відмітки(штамп чи печатка, підпис посадової особи банку). Дані обставини не оспорюються представником апелянта.

Доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність рішення суду першої інстанції, оскільки ні одним доказом не спростовуються і є голослівними, зокрема, щодо передачі всієї бухгалтерської документації новому керівникові: свідчення свідка ОСОБА_5 не підтверджують факт передачі бухгалтерської документації, так як відсутній акт передачі саме якої документації, а також не представлено доказів щодо службового відрядження апелянта..

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313 - 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк