Справа № 152/235/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 лютого 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - Строгого І.Л.,
секретаря - Палій М.Д.,
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
у лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому зазначила, що 30.04.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі по 350 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що оскільки відповідач не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а позивач не заперечує щодо прийняття судом заочного рішення, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Сторони перебувають у шлюбі з 30.04.2004 року, від якого мають двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про народження (а.с. 3-5).
Діти сторін проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що вбачається із довідок, виданих виконкомом Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 90 та № 91 від 11.02.2015 року (а.с. 6, 7).
Як пояснила у судовому засіданні позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей.
Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України.
Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки право позивача та її неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту.
З огляду на те, що судом встановлено той факт, що відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей і весь обсяг обов'язків по її утриманню покладено на позивача, то це ставить сторони у нерівні умови.
Таким чином, позов підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалися обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.
Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 350 (триста п'ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 12.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення, у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.
Згідно ст.ст. 223, 228, 294, 296 ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.Л.Строгий