Справа № 382/1936/14 Головуючий у І інстанції Карпович В.Д.
Провадження № 22-ц/780/407/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 29 19.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська Акціонерна страхова компанія АСКА" на рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства "Українська Акціонерна страхова компанія АСКА", про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства "Українська Акціонерна страхова компанія АСКА" про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, 27 вересня 2013 близько 23 год. 40 хв., водій ОСОБА_2. керуючи автопоїздом у складі автомобіля «MERCEDES BENZ ACTROS 1841» (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом цистерною «DROMECH CNG30/D» (реєстраційний номер НОМЕР_2) і рухаючись на 102 км.+650 м. автодороги «Київ-Харків» на території Яготинського району Київської області в напрямку до міста Києва здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її син ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Вказаним нещасним випадком та втратою рідної людини, а саме її неповнолітнього сина, нею було понесені значні матеріальні витрати на його поховання з дотриманням звичаїв, які притаманні на території її проживання в розмірі 5 238 гривень. Крім того, на спорудження надгробного пам'ятника нею було витрачено 7 500 грн. Отже, загальна сума понесених нею витрат склала 12 638 грн.

Власником автомобіля «MERCEDES BENZ ACTROS 1841» (реєстраційний номер НОМЕР_1) відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС571510 є фізична особа ОСОБА_4. Водій даного автомобіля ОСОБА_2 в момент ДТП мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий йому власником, який на законній підставі використовував цей транспортний засіб, а отже вважала, що саме ОСОБА_2 має нести відповідальність за завдання шкоди. На момент вказаної пригоди автомобіль «MERCEDES BENZ ACTROS 1841» (реєстраційний номер НОМЕР_1) був застрахований в ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» (Поліс №АВ/4396486, строк дії з 00 год. 00 хв. 26 березня 2013 до 25 березня 2014 включно).

Посилаючись на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просила стягнути з ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» на її користь (ОСОБА_1) матеріальну шкоду у розмірі 12 738 грн..

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Вирішено стягнути з ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12 738 грн.

В апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови слідчого в ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України в Київській області від 07 квітня 2014 року 27 вересня 13 року близько 23 год. 40 хв. водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автопоїздом у складі автомобіля «MERCEDES BENZ ACTROS 1841» (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом цистерною «DROMECH CNG30/D)» (реєстраційний номер НОМЕР_2) та рухаючись на 102 км.+650 м. автодороги «Київ-Харків» на території Яготинського району Київської області в напрямку до міста Києва здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Даною Постановою кримінальне провадження №000335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_3, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито за відсутністю в діянні водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вказаної пригоди автомобіль «MERCEDES BENZ ACTROS 1841» був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» (Поліс №АВ/4396486, строк дії з 00 год. 00 хв. 26.03.2013 року до 25.03.2014 року включно).

В силу ч.27.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

У разі смерті потерпілого, особи, які взяли на себе витрати з його поховання, мають право на відшкодування таких витрат (п. 27.1 ст. 27 Закону № 1961-ІV). При цьому під витратами на поховання маються на увазі витрати на забезпечення комплексу заходів та обов'язкових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Із копії свідоцтва про смерть видно, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 17 років.. Причина смерті; грубе порушення механічної цілісності голови. Із довідки виконкому Кулябівської сільської ради від 2 жовтня 2013 року видно, що ОСОБА_1 дійсно похоронила свого сина ОСОБА_3 за власні кошти. Витрати позивачки у зв'язку з похованням сина підтверджуються копіями накладних на суми 2288 грн., 1850 грн. та вартістю надгробного пам'ятника в розмірі 7500 грн.

Однак, колегія суддів з таким висновком не може погодитися.

В оскаржуваному заочному рішенні суд зазначає, що постановою слідчого в ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України в Київській області від 7 квітня 2014 року кримінальне провадження №000335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_3, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито за відсутністю в діянні водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Тобто, на сьогоднійшній час не винесено судове рішення, в якому б встановлювалася вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 27 вересня 2013 року.

Згідно з ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Позивачка не надала до суду обвинувального вироку чи постанови у справі про адміністративне правопорушення, в яких би встановлювалося, що ОСОБА_2 винний у вчиненні ДТП 27 вересня 2013 року.

Слід також зазначити, що відповідно до положень ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не доведена, то він не є особою, цивільно-правова відповідальність якої настала у зв'язку з ДТП, а ДТП, яка сталася 27 вересня 2013 року не є страховим випадком в розумінні ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів»

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент ДТП, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно абз.4 п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди за встановлення пам'ятника та поховання з дотриманням звичаїв, які притаманні на території проживання, не взяв до уваги, що відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Тобто, під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов, до поміщення труни з тілом у могилу або урни з прахом у колумбарну нішу, у зв'язку з чим судом обґрунтовано відмовлено у стягненні з відповідача витрат на поминальні обіди, які проводяться після поховання і не підлягають відшкодуванню, виходячи з положень ст.1201 ЦК України.

Зі змісту абзаців 8,9 та 10 статті другої ЗУ «Про поховання та похоронну справу» випливає, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними поняттями.

Враховуючи вищенаведене, колегія судді приходить до висновку щодо необхідності скасування рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року і ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська Акціонерна страхова компанія АСКА" задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.