Провадження № 22-ц/780/4445/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 1 12.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Матвієнко Ю.О.

При секретарі - Франюк Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частини земельної ділянки та визнання права власності на частину матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва домоволодіння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частини земельної ділянки та визнання права власності на частину матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва домоволодіння.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 16 вересня 2001 року вони зареєстрували шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають дитину - дочку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб із відповідачем виявився невдалим. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2011 року шлюб розірваний. Рішення 31 січня 2012 року набрало законної сили.

Під час перебування в шлюбі їй та відповідачу згідно договору дарування від

28 травня 2005 року подарована земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1600 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

Право власності сторін на вказану земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ № 313503, виданого на підставі договору дарування від 28 травня 2005 року № 2-1602.

В додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 313503 міститься список співвласників вказаної земельної ділянки:

- ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 - частка у спільній власності - 1/2 .

- ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 частка у спільній власності - 1/2 .

Враховуючи напружені стосунки із відповідачем , позивач вважає, що доцільно виділити належну їй 1/2 частину із складу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1600 га, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_2

На вказаній земельній ділянці, яка належала і належить їй з відповідачем на праві спільної часткової власності, під час перебування у шлюбі, вони самочинно збудували домоволодіння АДРЕСА_4 до якого входить -

житлового будинку літер «А»;

ворота з хвірткою № 1 по плану; -

огорожа № 2 по плану;

огорожа № 3 по плану;

огорожа № 4 по плану;

колодязь, інженерні .мережі № І по плану;

вигрібна яма № 1 по плану.

Житловий будинок має підвал та два поверхи. Загальна площа будинку складає 230,1 кв. м; площа житлових квартир - загальна 145,1 кв.м., житлова -66,3 кв.м., підсобна -78,8 кв.м.; площа приміщень, що не входять в загальну - 85,0 кв.м.

Позивач уточнювала свої вимоги у квітні 2015 року і остаточно просила виділити у її приватну власність 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки, площею 0,0800 га (вісімсот квадратних метрів) із складу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, загальною площею 0,1600 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 яка на місцевості з урахуванням частини забудови земельної ділянки розташована -

-від точки 2 до точки 3 проходить в східному напрямку по подвір'ю паралельно вулиці Свердлова -10,31 м;

-від точки 3 до точки 5 проходить в південному напрямку по подвір'ю - 80,2 м;

-від точки 5 до точки 6 проходить в західному напрямку по існуючій загорожі - 10,02м;

-від точки 6 до точки 2 проходить в північному напрямку по подвір'ю, середині внутрішньої стіни будинку між приміщеннями ІІ та І, по подвір'ю.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року позов задоволений

Виділено у приватну власність ОСОБА_3 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки, площею 0,0800 га (вісімсот квадратних метрів) із складу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, загальною площею 0,1600 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка на місцевості з урахуванням частини забудови земельної ділянки розташована в межах лінійних промірів між поворотними точками:

від точки 2 до точки 3 проходить в східному напрямку по подвір'ю паралельно вулиці Свердлова -10,31 м;

-від точки 3 до точки 5 проходить в південному напрямку по подвір'ю - 80,2 м;

-від точки 5 до точки 6 проходить в західному напрямку по існуючій загорожі - 10,02м

-від точки 6 до точки 2 проходить в північному напрямку по подвір'ю, середині внутрішньої стіни будинку між приміщеннями ІІ та І, по подвір'ю.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 (одну другу) частину матеріалів та обладнання, що було використано в процесі будівництва домоволодіння АДРЕСА_5 вартістю 1 207 646, 24 коп (один мільйон двісті сім тисяч шістсот сорок шість гривень 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн, та витрати по оплаті судової експертизи в сумі 7 500 грн , всього 11 154 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , і постановити нове рішення про відмову у позові. Зазначав , що з жодним із варіантів розподілу земельної ділянки він не погоджується , крім того, вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги , що будинок на час дарування земельної ділянки вже був побудований.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено ,що 16 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають дитину - дочку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 10)

Шлюб із відповідачем виявився невдалим. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2011 року шлюб розірваний. Рішенням суду встановлено , що неповнолітня ОСОБА_4 мешкає з матір'ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні. Середній заробіток ОСОБА_2 складає 1200 грн. Рішення 31 січня 2012 року набрало законної сили.( а.с.11)

Під час перебування в шлюбі їй та відповідачу згідно договору дарування від

28 травня 2005 року подарована земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1600 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.135)

У договорі зазначено, що умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін, договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому, укладення цього договору не пов'язане з виконанням обдарованими будь-яких дій майнового чи немайнового характеру на користь дарувальника зараз або в майбутньому.

Право власності позивача і відповідача на вказану земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ № 313503, виданим на підставі договору дарування від 28 травня 2005 року № 2-1602.( а.с. 13-14,96-97)

Додаток до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 313503 містить список співвласників вказаної земельної ділянки:

- ОСОБА_3 -1/2 частка у спільній власності

- ОСОБА_2, 1/2 частка у спільній власності

На вказаній земельній ділянці, збудоване домоволодіння АДРЕСА_4 яке складається з: житлового будинку літер «А»; воріт з хвірткою № 1 по плану; - огорожі № 2 по плану; огорожі № 3 по плану; огорожі № 4 по плану; колодязя, інж. мереж № І по плану; вигрібної ями № 1 по плану. Житловий будинок має підвал та два поверхи. Разом площа частин по будинку, підрахована за формулою гр. 5, складає 230,1 кв. м; площа житлових квартир : загальна 145,1 кв.м., житлова 66,3 кв.м., підсобна 78,8 кв.м.; площа приміщень, що не включаються в загальну, 85,0 кв.м.

З матеріалів інвентарної справи № 206 вбачається, що 7 лютого 2009 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської ради Київської області» була проведене інвентаризація домоволодіння АДРЕСА_4 яке складається з: житлового будинку літер «А»; воріт з хвірткою № 1 по плану; - огорожі № 2 по плану; огорожі № 3 по плану; огорожі № 4 по плану; колодязя, інж. мереж № І по плану; вигрібної ями № 1 по плану. Житловий будинок має підвал та два поверхи. Разом площа частин по будинку, підрахована за формулою гр. 5, складає 230,1 кв. м; площа житлових квартир : загальна 145,1 кв.м., житлова 66,3 кв.м., підсобна 78,8 кв.м.; площа приміщень, що не включаються в загальну, 85,0 кв.м. Вказана обставина підтверджена також відповідачем в своїх запереченнях.( а.с. 15-20)

Довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської ради Київської області» від 03 червня .2015 року № 306 підтверджено 100% готовності будинку АДРЕСА_5 станом на 07 лютого 2009 року. При цьому вказаною довідкою підтверджено, що вказаний будинок побудований в 2008 році, загальна площа 230,1 кв.м., житлова - 66,3 кв.м, будинок має металопластикові вікна та інженерні мережі: електрику, водопровід, каналізацію, газ та зовнішнє і внутрішнє оздоблення.( а.с. 163)

Рішенням Тарасівської сільської ради від 22 квітня 2010 року № 49/2 надано погодження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на прийняття в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_5. ( а.с. 164)

Довідкою Тарасівської сільської ради від 28 квітня 2010 року № 560 підтверджується погодження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняття в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_5.( а.с.165)

Інвентарна справа № 206 та довідка КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської ради Київської області» від 03.06.2015 року № 306, рішення Тарасівської сільської ради від 22 квітня .2010 року № 49/2 та довідка Тарасівської сільської ради від 28 кітня .2010 року № 560 спростовують посилання відповідача на те, що будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва житлового будинку були придбані ним та його батьками за власні кошти за їхніми замовленнями після розірвання шлюбу з позивачкою ОСОБА_3, а відтак вірно не прийняті судом першої інстанції як належні і допустимі докази .

З нотаріально посвідченої копії договору купівлі-продажу належної позивачці та її сім'ї квартири від 9 липня 2007 року вбачається, що ОСОБА_3 та члени її сім'ї продали квартиру АДРЕСА_1 за 732 250 грн.( а.с. 147)

Мати позивача - ОСОБА_5, частину коштів від продажу квартири внесла як банківський вклад 50 тис. доларів США( а.с. 149)

Надані відповідачем не посвідчені ксерокопії видаткових накладних, рахунків-фактур, та товарних чеків не є належними доказами. Крім того суду не надано встановлених чинним законодавством платіжних документів до вказаних накладних і рахунків-фактур . Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції .

Висновком експерта № 8215 судової інженерно-технічної експертизи від 26 березня 2015 року встановлено, що ринкова вартість житлового будинку на АДРЕСА_5 складає 2 415 293 (два мільйони чотириста п'ятнадять тисяч двісті дев'яносто три) грн., в тому числі ПДВ

.( а.с. -56-68)

Можливі варіанти розподілу земельної ділянки на АДРЕСА_5 площею 0,1600 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_3 відповідно до часток співвласників - по 1/2 частині , викладені в дослідницькій частині висновку по другому питанню. ( а.с. 76-78)

Враховуючи принцип справедливості, добросовісності та розумності., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доцільність поділу земельної ділянки за другим варіантом експертного висновку, як такого, що максимально відповідає правам сторін, Наданий відповідачем до апеляційної скарги варіант розподілу земельної ділянки не можна вважати обґрунтованим і належним, зробленим відповідно до вимог чинного законодавства .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, але на підставі договору дарування, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 3 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Самочинні не закінчені будівництвом будівлі відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України не є об'єктами права власності.

В постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року № 6-82 цс 11 зазначено, що, виходячи зі змісту частин першої і другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використане в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК України).

Аналіз змісту чинного законодавства, судової практики , не забороняє вирішення спору щодо будівельних матеріалів, використаних не лише при законній забудові житлового будинку, але і при самочинному будівництві. Будівельні матеріали та роботи, які проведено при будівництві об»єкту нерухомості є об»єктом цивільних прав , а тому зважаючи на те ,що забудова будинку є законною, але незавершеною, це не виключає визнання за подружжям права власності на будівельні матеріали та результати робіт , а відтак висновок суду про задоволення позову в частині визнання права власності за ОСОБА_3 є законним і обґрунтованим .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції , відповідно до ст. 303 ЦПК України , колегія суддів вважає рішення законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права , відповідає фактичним обставинам справи , доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 313-315,317,319 ЦПК України , колегія суддів ,

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді