АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/12/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1677/К/15 Ткаченко С.В.
Категорія 39(І) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Масловій К.В.

за участю: ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Криворізької міської ради Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Криворізької міської ради Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказав, що його матір ОСОБА_4 для здійснення своєї підприємницької діяльності встановила торговий павільйон за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на зазначений торгівельний павільйон вартість якого, згідно звіту про оцінку майна, складає 10 500 грн. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлої матері .

При зверненні з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на торгівельний павільйон нотаріусом відмовлено.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд встановити факт володіння за життя на праві власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, торговим павільйоном, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 у Довгинцівському районі. Визнати за ОСОБА_3 право власності на зазначений торговий павільйон в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом при ухваленні рішення не було взято до уваги, що позивач належним чином та вчасно прийняв спадщину, фактично ставши власником даного павільйону, але, так як свідоцтво про право на спадщину на таке майно нотаріусом не видається, позивач не має можливості в іншому порядку реалізувати своє право на дане спадкове майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_4, яка за життя займалася підприємницькою діяльністю.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 05.02.2007 року, ОСОБА_4 на підставі рішення Криворізької міської ради від 21.11.2006 року № 640 надано в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення торгівельного павільйону для торгівлі квітами на АДРЕСА_1.

23.12.2008 року Криворізькою міською радою та ПП ОСОБА_4 укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 12 02 2007 року ( л.с. 46- 47 ).

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кузнецовою О.С. ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на тимчасову споруду - торгівельний павільйон, оскільки представником спадкоємця не було надано правовстановлюючий документ на це майно та запропоновано звернутись до суду (а.с. 25).

Звертаючись з позовом, позивач ОСОБА_3, посилався на те, що він фактично прийняв спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України. Встановлення факту володіння за життя на праві власності ОСОБА_4 торговим павільйоном надає йому право на спадкування за законом на торговий павільйон.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що торговий павільйон є тимчасовою спорудою, державна реєстрація права власності якого законодавчо не передбачена, а тому, відсутні підстави для визнання факту володіння ( право власності ) за життя ОСОБА_4 торгівельним павільйоном.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 1.1, 1.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно це Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (далі - Положення) визначено порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном; права власності на об'єкти незавершеного будівництва (далі - державна реєстрація прав), а також порядок взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Пунктом 1.5. Положення передбачено, що державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на таке нерухоме майно: житлові будинки; квартири; будівлі, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей, здійснення виробництва тощо; споруди (інженерні, гідротехнічні тощо) - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій; приміщення - частини внутрішнього об'єму житлових будинків, будівель, квартир, обмежені будівельними елементами.

Відповідно до п. 1.6 Положення, державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Державна реєстрація права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном проводиться після державної реєстрації права власності на таке майно.

Державна реєстрація права власності на об'єкти незавершеного будівництва проводиться у порядку, визначеному Положенням, з урахуванням особливостей, встановлених у розділі IV Положення.

Не підлягають державній реєстрації право власності та інші речові права на тимчасові споруди.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 який у встановленому законом порядку подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За життя спадкодавця ОСОБА_4, право власності на тимчасову споруду - торговельний павільйон за нею зареєстровано не було оскільки зазначена споруда є тимчасовою, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що не може бути визнано право власності на це майно і в порядку спадкування за його спадкоємцями.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком у суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_3 щодо встановлення юридичного факту володіння за життя на праві власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, торговим павільйоном, розташованим за адресою: АДРЕСА_1. та визнання за ОСОБА_3 право власності на зазначений торговий павільйон в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги, що позивач ОСОБА_4 належним чином та вчасно прийняв спадщину, фактично ставши власником даного павільйону, але не має можливості реалізувати своє право на дане майно, не є підставою для скасування законного та обгрунтованого рішення та задоволення позову з вищенаведених підстав.

Вирішуючи спір,суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, не обґрунтовані, а тому немає підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: