Справа № 738/1217/15-ц
№ провадження 2/738/337/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi

суддi Сова Т.Г.,

секретаря судового засідання Минець П.Д.,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

У серпні 2015 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.09.2017 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав та заборгованості не погасив. Таким чином, станом на 30.06.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 6820,83 грн.. У зв'язку з цим, представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а також понесених позивачем витрат при зверненні до суду з позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву в якій просить дану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявності достатніх доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

01.09.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою (а.с. 7) та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 9-14).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. А також ч. 3 даної статті передбачено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (належне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Із доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості слідує, що заборгованість за кредитним договором станом на 30.06.2015 року становить 6820 грн. 83 коп., зокрема заборгованість за кредитом становить 1678 грн. 06 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом - 2741 грн. 78 коп., заборгованість за пенею та комісією - 1600 грн. 00 коп., а також штрафи - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 300 грн. 99 коп. (процентна складова) (а.с. 4-6).

Проаналізувавши надані обрахунки, суд дійшов до висновку, що розмір заборгованості за тілом кредиту становить приблизно ? частину від суми заявленої позивачем у позові, а решту (?) становлять штрафи, заборгованість по комісії та процентам, що є порушенням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Рішенням Конституційного суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 (справа №1-12/2013) визначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Тому суд, керуючись ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості з суми зазначеної позивачем - 6820 грн. 83 коп. до суми у розмірі 5820 грн. 83 коп., зменшивши розмір заборгованості з пені.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно із ст. 599 з ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором 5820,83 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, ч. 3 ст. 549, 599, 610-611, ч. 2 ст. 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором в сумі 5820 грн. 83 коп. (п'ять тисяч вісімсот двадцять грн. 83 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на р/р 3111, МФО 305299, витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова