Справа № 342/33/15-ц
Провадження № 2/342/93/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Корюкіної М.П.

секретаря Сьомкайло І.-М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача в його користь 4100 доларів США, що на дань написання позовної заяви за офіційним курсом НБУ( за 1 долар США - 15.41 грн.) тобто 63181грн. Про це відповідач склав письмову розписку і вчинив свій підпис та зобов'язався повернути борг до 05.06.2014 р.

При отриманні позики відповідач повідомив йому, що позичені гроші йому потрібні для особистих потреб, зокрема для покриття заборгованості перед банківськими установами за кредитними договорами. Після спливу дати повернення позики він зустрічався з відповідачем та пред'явив йому вимоги про повернення всієї суми позики у відповідності до договору позики. Проте відповідач належним чином його не виконав. У зв'язку з чим просить стягнути із відповідача 63181 грн. боргу, 3% річних від простроченої суми , що становить 965.89 грн. та 631.81 грн. судового збору.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Суду пояснив, що 22.05.2014 року позичив відповідачу 4100 доларів США, які він пообіцяв повернути до 05.06.2014 року. Про що останній написав розписку. Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання. У зв'язку із чим просить стягнути з відповідача відповідно до офіційного курсу долара 63181 грн. Також просить стягнути з відповідача 3% річних за прострочення грошового зобов'язання у відповідності до договору позики, що складає 965.89 грн. та видатки за сплачений судовий збір в сумі 631.81 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що 22.05.2014 р. позичив у позивача 4100 доларів США для повернення людям боргу. Проте склались так обставини, що він не зміг вчасно повернути борг. Однак вважає, що при зміні обставин постарається борг сплачувати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що 22.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладено письмовий договір. У відповідності до якого відповідач позичив в позивача 4100 (чотири тисячі сто доларів США), що на день подання позовної заяви складає 63181 грн.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-63 цс 13 (постанова від 18 березня 2013 року), яка відповідно до частини 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

У вказаній розписці зазначено, що відповідач зобов'язувався повернути борг до 05.06.2014 року.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач неодноразово повідомляв відповідача про повернення боргу, однак відповідач його не повернув та уникає відповіді щодо дати повернення. Сама наявність боргового документа у позивача згідно ст. 545 ЦК підтверджує той факт, що боржник не виконав свого зобов'язання.

Тому, виходячи із викладеного та беручи до уваги те, що договір позики відповідно до ст.1047 ЦК України укладено, що доводиться розпискою, яку написав власноручно відповідач.

Матеріалами справи, поясненням позивача, представника позивача доводиться, що відповідач порушив умови договору та не виконав умови зобов'язання передбачені договором.

В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, яка була передана йому у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Отже суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача в користь позивача 4100 доларів США що відповідає за офіційним курсом НБУ ( за 1 долар США - 15,41 грн.) 63181.00 грн., як заборгованість по поверненню позики.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За 2014 рік = 63181.00 грн. х 186 днів х 3 % / 365 днів = 965.89 грн. Таким чином сума 3% річних з 06.06.1014 року по 08.12.2014 року (період прострочення грошового зобов'язання за договором позики) становить 965.89 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 631.81 грн.

Виходячи із викладеного на підставі ст. ст. 525, 526, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст. ст.10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_2 64146.89 (шістдесят чотири тисячі сто сорок шість гривень 89 копійок) заборгованості за договором позики та 631.81 (шістсот тридцять одну гривню 81 копійку) судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Корюкіна М.П.