АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Заришняк Г.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми страхового відшкодування, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом та просила стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на її користь суми страхового відшкодування за шкоду завдану її майну у розмірі 47639 грн. 92 коп., 1070 грн. витрат на проведення експертизи та судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 15.11.2014 року відбулася ДТП з вини ОСОБА_5 (цивільна відповідальність якого за твердженням позивача була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Україна»), який керуючи автомобілем, вчинив зіткнення з автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1, який належить позивачу. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1, був пошкоджений, у зв'язку з чим позивачу було заподіяно майнову шкоду на суму 47639 грн. 92 коп., а також 1070 грн. позивач витратив на оплату висновку спеціаліста з визначення розміру вищевказаної матеріальної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив про його скасування з постановленням нового рішення про задоволення позову.

Скаргу обґрунтовував тим, що висновок суду про те, що цивільна відповідальність винного водія не була застрахована у відповідача не відповідає встановленим судом обставинам та вимогам Закону. Суд дійшов до помилкового висновку про відсутність у відповідача обов'язку відшкодувати позивачу завдану шкоду, шляхом виплати страхового відшкодування за Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який безпідставно не був застосований судом.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав.

Представник відповідача до апеляційного суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Судом встановлено, що 1.11.2014 року сталася ДТП з вини водія ОСОБА_5., який керувала автомобілем «BMW X3»номерний знак НОМЕР_2.

Цивільна відповідальність водія вказаного автомобіля була застрахована у відповідача згідно полісу АС/3979100 від 09.01.2014 року, строк дії якого до 08.01.2015 року. , що підтверджується полісом № АС /3979100 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та довідкою МТСБУ від 03 липня 2015 року.

Вказані докази були прийняті на стадії апеляційного розгляду з врахуванням того, що судом першої інстанції не були роз'яснені позивачу наслідки неподання додаткових доказів на підтвердження страхування цивільної відповідальності, окрім наданого витягу з реєстру полісів страхування цивільної відповідальності.

Внаслідок вказаної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача «ToyotaHighlander» номерний знак НОМЕР_1. Розмір завданої позивачу шкоди складає суму 47639, 92, який визначений оцінювачем, як вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. Також позивач за проведення дослідження сплатив 1070 грн. 00 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що у наданому стороною позивача незавіреному витягу (з не вказаним на ньому джерелом походження а.с.6) з посиланням на поліс №АС/3979100 обов'язковогострахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не міститься посилання на страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5, а отже цей витяг не є належним та допустимим доказом наявності у відповідача зобов'язань щодо страхування вказаної цивільної-правової відповідальності ОСОБА_5.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може виходячи з наступного:

Згідно з пунктом 1.4 та 1.7 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , визначено, що особою, відповідальність, якої застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом рішенням суду.

Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Таким чином, враховуючи, що ДТП сталася в період дії полісу на забезпеченому транспортному засобі, з вини особи яка правомірно володіла забезпеченим транспортним засобом, висновок суду про те, що цивільна відповідальність ОСОБА_5 була не застрахована у відповідача є помилковим.

Згідно положень ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 19 грудня 2014 року подав всі документи, передбачені законом для отримання страхової виплати.

Проте відповідач не здійснив виплату передбачену Законом.

Як вбачається з полісу ліміт відповідальності відповідача щодо відшкодування шкоди завданої майну складає суму 50 000 грн., франшиза - п'ятсот грн.

Відповідно до звіту № 755_1 про визначення вартості матеріального збитку заподіяного ушкодженням транспортного засобу позивача складеного 27.11.2014 року оцінювачем ТзОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія», розмір шкоди завданої позивачу, внаслідок пошкодження транспортного засобу складає суму 47639, 92 грн. З висновку вбачається , що вказана сума вирахувана експертом за мінусом зносу вузів та деталей які підлягають заміні.

Також позивач поніс витрати на оплату вказаного дослідження в сумі 1070 грн. 00 коп.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 48209 грн. 92 коп., з яких 47 139,92 грн. шкода завдана майну за мінусом франшизи, оскільки остання відповідно до законодавства не може бути стягнута з страхової компанії та 1 070,00 грн. витрати на проведення дослідження.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 471 грн. 40 коп., який визначений пропорційно до задоволених позовних вимог та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 235 грн. 70 коп. - відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року скасувати та постановити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» () на користь ОСОБА_2 суму майнової шкоди у розмірі 47 139,92 грн. (сорок сім тисяч сто тридцять дев'ять гривень, 92 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» () на користь ОСОБА_2 витрат на проведення експертизи в розмірі 1 070,00 грн. (одна тисячя сімдесят гривень, 00 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» () на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 707 грн. 10 коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовити

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: