АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6907/15 Справа № 205/9737/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ 7 жовтня 2015 року

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Козлова С.П.

при секретарі Безрукавому Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» до ОСОБА_3, третя особа: Приватне підприємство «Компанія Приват-Лекс» про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким з метою погашення заборгованості за кредитним договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року в сумі 6 336 321,47 грн., яка складається: 3 619 929,45 грн. заборгованості за кредитом; 2 458 582,07 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 170 136,68 грн. інфляційна заборгованість за кредитом;87 673,27 грн. інфляційна заборгованість за нарахованими відсотками, звернути стягнення на предмет застави за договором застави № 301109-ЗКП від 30.11.2009 року на долю в статутному фонді ПрП «РОІЛ» в розмірі 100% статутного фонду, якою володіє ОСОБА_3 шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості визначеної шляхом оцінки субєктом оціночної діяльності у процедурі виконавчого провадження; звернути стягнення на предмет застави за договором застави №301109-ЗКП/1 від 30.11.2009 року на долю в статутному фонді ПрП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» у розмірі 100% статутного фонду, яка належить ОСОБА_3, шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості визначеної шляхом оцінки субєктом оціночної діяльності у процедурі виконавчого провадження. Стягнути із відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 серпня 2009 року між ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» та ПрП «Приват-Лекс» було укладено договір про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О, відповідно до умов якого позичальнику відкрито кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності, в тому числі на поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування в сумі 3 000 000,00 грн., а у разі своєчасного та належного оформлення договір іпотеки, відповідно до умов п.1.5 цього договору, ліміт збільшується до суми 4 500 000,00 грн.

Відсотки за користування кредитним коштами встановлено в розмірі 25% річних, строком користування до 20 листопада 2009 року.

В подальшому між позивачем та ПрП «Приват-Лекс» укладалось ряд додаткових договорів, відповідно до умов яких було збільшено суму кредитного ліміту до 3 620 000,00 грн., у разі погашення тіла кредиту на суму 358 000,00 грн. загальна сума ліміту встановлюється в розмірі 3 262 000,00 грн., а строк користування кредитом було встановлено до 01 вересня 2012 року.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику доступ до кредитних коштів, але в порушення умов договору та своїх зобовязань, позичальник допустив прострочення з повернення кредитних коштів та відсотків за користування, у зв'язку із чим, станом на 05 травня 2014 року його заборгованість становить

6 336 321,47 грн., яка складається з:

●3 619 929,45 грн. заборгованості за кредитом;

●2 458 582,07 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

●170 136,68 грн. інфляційна заборгованість за кредитом;

●87 673,27 грн. інфляційна заборгованість за нарахованими відсотками.

В забезпечення виконання зобовязань за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року, між ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» та ОСОБА_3 30 листопада 2009 року в забезпечення виконання зобовязань ПрП «Приват-Лекс» за кредитним договором, було укладено договір застави № 301109-ЗКП, відповідно до умов якого відповідач надав в заставу долю в статутному фонді ПрП «РОІЛ» в розмірі 100% статутного фонду, вартістю 1 000 000,00 грн., якою він володіє.

Також, 30 листопада 2009 року між ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» та ОСОБА_3 було укладено договір застави №301109-ЗКП/1, в забезпечення виконання зобовязань ПрП «Приват-Лекс» за кредитним договором, відповідно до умов договору застави ОСОБА_3 передав у заставу долю в статутному фонді ПрП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» в розмірі 100% статутного фонду, вартістю 500 000,00 грн., якою він володіє.

Відповідач неодноразово повідомлявся про наявність заборгованості за ПрП «Приват-Лекс», шляхом направлення йому попереджень, але вони були залишені без задоволення ОСОБА_3

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів співмірності його майнових вимог щодо предмету застави, жодним оціночним документом не підтверджено яка саме вартість корпоративних прав переданих у заставу ОСОБА_3, становить на момент фактичного звернення із даними вимогами до суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведені вимоги з приводу порушення обсягу його прав з підстав наведених у позові, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

З зазначеним висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки в вище вказаних договорах застави сторони їх ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» та ОСОБА_3 визначили вартість долі в статутному фонді ПрП «РОІЛ» в розмірі 100% статутного фонду, складає 1 000 000,00 грн.. , а статутному фонді ПрП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» в розмірі 100% статутного фонду, вартість визначена 500 000,00 грн.,

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтями 572, 574 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем ) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 20 Закону України «Про заставу», ст. 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке відповідно до ст. 590 цього Кодексу здійснюється за рішенням суду.

Згідно до положень ст. 23 Закону України « Про заставу» при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги , що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави. Таким чином в законі визначені шляхи звернення стягнення на майнові права , що і знайшло своє відображення в укладених договорах застави.

Так в п.4.1 Договорів застави корпоративних прав від 30 листопада 2009 року № 301109-ЗКП та №301109-ЗКП/1 визначено , що у разі порушення боржником обов»язків за кредитним договором реалізація заставленого предмету застави здійснюється за вибором заставодержателя :

а) шляхом уступки заставодавцем своєї долі в статутному фонду ПП «РОІЛ» та ПП « Компанія Приват-Декс» заставодержателю;

б) шляхом продажу заставодавцем своєї долі в статутному фонді ПП « РОІЛ» та ПП «Компанія Приват-Лекс» за вимогою заставодержателя третій особі , яка визначається заставодержателем.

Позивач же у позовних вимогах просив звернути стягнення на предмет застави за договором застави № 301109-ЗКП від 30.11.2009 року на долю в статутному фонді ПрП «РОІЛ» в розмірі 100% статутного фонду, якою володіє ОСОБА_3 шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості визначеної шляхом оцінки субєктом оціночної діяльності у процедурі виконавчого провадження та звернути стягнення на предмет застави за договором застави №301109-ЗКП/1 від 30.11.2009 року на долю в статутному фонді ПрП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» у розмірі 100% статутного фонду, яка належить ОСОБА_3, шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості визначеної шляхом оцінки субєктом оціночної діяльності у процедурі виконавчого провадження.

Як роз»яснено в п. 39 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року суди мають виходити з того , що з урахуванням діючих норм права спосіб звернення стягнення повинен бути передбачений договором і такому разі іпотекодержатель/ заставодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Таким чином шлях звернення стягнення зазначений у позовних вимогах не відповідає шляхам , передбаченим договорами застави. В зв»язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Положеннями частини третьої статті 10, частин 1, 2 статті 11 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосував норми матеріального права, ухвалив оскаржуване рішення не дослідивши обставини , що мають значення для справи, відповідно до положень ст.303 ,307 ЦПК України дане рішення слід змінити в частині мотивування відмови в задоволенні позовних вимог .

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2015 року змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог . В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення , однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- ОСОБА_4