Справа № 683/1657/15-ц
26 листопада 2015 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Цимбалюка О.В.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дата ОСОБА_1" до ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У липні 2015 року ТОВ "Дата ОСОБА_1" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТОВ "Українська гірничо-металургійна компанія" (ПАТ "Українська гірничо-металургійна компанія") про стягнення з відповідачів в солідарному порядку боргу за кредитним договором № 002-119/2007 від 28 серпня 2007 року в сумі 481 606,30 грн.
На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що 28 серпня 2007 року між АБ "АвтоЗАЗбанк", правонаступником якого є ПАТ ПАТ "НЕОС БАНК" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений вищевказаний кредитний договір, за умовами якого отримав кредит в сумі 28 000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом строком з 28 серпня 2007 року по 27 серпня 2012 рік, і зобовязався щомісячно проводити оплату визначеної частки позики та нарахованих процентів. В забезпечення виконання зобовязань відповідача в той же день укладено договір поруки із відповідачем ТОВ "Українська гірничо-металургійна компанія" (ПАТ "Українська гірничо-металургійна компанія"), за умовами якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність з боржником за повернення заборгованості по кредиту.
08 грудня 2014 року між ПАТ "НЕОС БАНК", яке є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ "БАНК КІПРУ2, та ТОВ "Дата ОСОБА_1", укладено Договір факторингу № 2. Відповідно до п.п.2.1, 2.2. Договору клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ТОВ «Дата ОСОБА_1») свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії надані Боржникам щодо Заборгованостей стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "Дата ОСОБА_1" набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 002-119/2007 від 28 серпня 2007 року позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_2
08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого перейшло право вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. ОСОБА_3 не виконує належним чином зобовязання з повернення грошових коштів, внаслідок чого, у відповідності до умов кредитного договору, йому нараховувалися відсотки за користування кредитом.
Представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.
Представник відповідача ТОВ "Українська гірничо-металургійна компанія", в судове засідання не зявився та надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких просив застосувати до вимог ТОВ "Дата ОСОБА_1" щодо солідарного стягнення заборгованості строк позовної давності у звязку з припиненням 28 лютого 2013 року дії договору поруки № 31-2007 від 28 серпня 2007 року та відмовити у цій частині позовних вимог.
У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом обєктивно встановлено, що 28 серпня 2007 року між АБ "АвтоЗАЗбанк", правонаступником якого є ПАТ ПАТ "НЕОС БАНК" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 002-119/2007, за умовами якого позивач отримав кредит в сумі 28 000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом строком з 28 серпня 2007 року по 27 серпня 2012 рік, і зобовязався щомісячно проводити оплату визначеної частки позики та нарахованих процентів. В забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 в той же день укладено договір поруки із відповідачем ТОВ "Українська гірничо-металургійна компанія" (ПАТ "Українська гірничо-металургійна компанія"), за умовами якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність з боржником за повернення заборгованості по кредиту.
08 грудня 2014 року між ПАТ "НЕОС БАНК", яке є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ "БАНК КІПРУ2, та ТОВ "Дата ОСОБА_1", укладено Договір факторингу № 2. Відповідно до п.п.2.1, 2.2. Договору клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ТОВ «Дата ОСОБА_1») свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії надані Боржникам щодо Заборгованостей стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "Дата ОСОБА_1" набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 002-119/2007 від 28 серпня 2007 року позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_2
Судом встановлено, що графік поточних платежів ОСОБА_2 систематично порушувався. На звернення позивача ОСОБА_2 не реагував, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань за договором.
Станом на 21 квітня 2015 року відповідач має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 17 898,36 доларів США, що за курсом НБУ на 21.04.2015 складає - 398 317,03 грн. та за відсотками - 3 334,12 долари США, що за курсом НБУ на 21.04.2015 складає - 74 198,80 грн.
Крім того, на 21.04.2015 року відповідач має прострочену заборгованість розмір неустойки, яка становить 408,48 доларів США, що за курсом НБУ на 21.04.2015 складає - 9 090,47 грн.
Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № 002-119/2007 та договором поруки 28 серпня 2007 року; Договором факторингу № 2 від 08 грудня 2014 року; розрахунком заборгованості по кредитному договору.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу п.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
В силу ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Крім того встановлено, що 06 листопада 2007 року ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» було реорганізоване шляхом перетворення у ВАТ «Українська гірничо-металургійна компанія», а 19 квітня 2011 року ВАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» з метою приведення назви у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінило своє найменування на ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія».
Відповідно до умов п. 2.3. Договору поруки, поручитель ПАТ "Українська гірничо-металургійна компанія" бере на себе зобовязання при невиконанні позичальником ОСОБА_2 боргових зобовязань перед кредитором в строки і на умовах, зазначених у Кредитному договорі, задовольнити його вимоги до позичальника ОСОБА_2
Пунктом 2.2.5. Кредитного договору, ОСОБА_2 зобовязується, забезпечити погашення кредиту не пізніше 27 серпня 2012 року шляхом внесення готівки в касу банку або перерахування коштів на позичковий рахунок згідно зазначеного графіку. Також цей кінцевий термін погашення кредиту зазначається в додатках до кредитного договору (Розрахунок сукупної вартості кредиту та абсолютного значення подорожчання кредиту).
Відповідно до п. 2.3.3. Кредитного договору, Позивач має право, розірвати договір та достроково стягнути раніше наданий кредит, проценти за ним та можливі штрафні санкції, в тому числі і шляхом звернення стягнення на забезпечення в разі погіршення фінансового стану Позичальника, затримок погашення кредиту та сплати процентів, ухилення від контролю з боку Банку, погіршення стану заставленого майна, а також у разі, якщо наданий кредит буде з різних обставин незабезпеченим.
Як зазначено в позовної заяві, на виконання вимог договору Відповідачам була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога щодо дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитом не виконана. В додатках до позовної заяви Позивач видає вимогу про досудове врегулювання спору за вих. № 3128-34 від 07 травня 2015 року, як копію вимоги Позивача про дострокове повернення кредиту з доказами відправки Відповідачам.
Крім того, у пункті 2.2.5 Кредитного договору строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 27 серпня 2012 року. За таких обставин у Позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 27 серпня 2012 року, протягом наступних шести місяців. Позивач не направляв протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання на адресу ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» та не надав до суду підтвердження щодо направлення Відповідачу ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» вимоги про погашення (повернення) боргових зобовязань (кредиту) Відповідача ОСОБА_2 у зв'язку з чим, договір поруки № 31-2007 від 28 серпня 2007 року припинив свою дію 28 лютого 2013 року. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив лише 07 травня 2015 року, тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку. Таким чином, в звязку з не направленням Відповідачу ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» вимоги про повернення кредиту в строки передбачені ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, а саме до 28 лютого 2013 року порука припиняється з 28 лютого 2013 року.
Також, в матеріалах доданих до позовної заяви про стягнення заборгованості містяться додаткова угода № 1 від 27 лютого 2008 року до Кредитного договору та додаткова угода № 2 від 27 листопада 2008 року до Кредитного договору, підписавши які Позивач та Відповідач ОСОБА_2 змінили умови Кредитного договору в частині розміру щомісячної оплати кредиту, при цьому не повідомивши Відповідача ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» як Поручителя. В матеріалах доданих до позовної заяви про стягнення заборгованості міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений станом на 21 квітня 2015 року, відповідно до якого відсоткова ставка за користування кредитом з 06 грудня 2010 року становить 18,5%, таким чином збільшуючи на 5% відсоткову ставку зазначену у Договорі поруки.
Відповідно до п. 5.2. Договору поруки, Позивач повинен інформувати поручителя (Відповідача 2) про всі внесені зміни та доповнення до Кредитного договору. Станом на 08 вересня 2015 року кредитор Позивач не інформував Відповідача ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» про внесені зміни та доповнення до Кредитного договору і не надав до суду документи, що підтверджують згоду Відповідача ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» на внесення змін чи доповнень до основного зобовязання.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В даному випадку, відповідальність Відповідача ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» як Поручителя збільшується, в звязку зі змінами основного зобовязання, а саме встановлення нового розміру відсоткової ставки в сторону збільшення та збільшення розміру щомісячної суми погашення по кредиту.
Враховуючи викладене та те, що ТОВ "Дата ОСОБА_1" протягом 6 місяців не предявило Договір до виконання, строк дії кредитного договору збіг ще 24.07.2013 року, представник відповідача наполягає на застосуванні строку позовної давності, що свідчить про відсутність підстав стягнення із відповідача ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія» заборгованості за Договором, тому у позові до ТОВ «Українська гірничо-металургійна компанія»в цій частині слід відмовити.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не виконав належним чином у визначені строки зобовязання по поверненню грошових коштів ТОВ "Дата ОСОБА_1", який відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернуту позику та відповідні проценти та штрафні санкції.
Крім того, з відповідача ОСОБА_4 на користь ТОВ "Дата ОСОБА_1" підлягають стягненню судові витрати.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 514, 526, 536, ч.1 ст. 553, ч.ч.1, 2 ст. 554, ст. 610, п.1 ст. 611, ч.1 ст. 612, ст. 1046, ч.1 ст. 1048, 1049, ч.1 ст. 1054 ЦК України, суд
Позов задоволити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: