АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/506/2015 Головуючий в І інстанції:Гонтар Д.О.
Категорія:27 Доповідач: Вейтас І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 08 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5на заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 травня 2008 року між ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_5 було укладено договір № 180/ж, згідно якого ПАТ "Кредобанк" надав відповідачу грошові кошти у розмірі 400000,00 грн. В порушення умов укладеного договору відповідач до виконання своїх зобов'язань відноситься неналежним чином, в зв'язку з чим станом на 11.07.2014 року існує непогашена заборгованість за кредитом у розмір 473703,51 гривень, яку просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 19 листопада 2014 року позов публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» 473703,51 гривні в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором, та судові витрати в сумі 3654,00 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині стягнення пені в сумі 42527,09 гривень, наводить власний розрахунок суми пені та просить рішення суду скасувати в частині стягнення пені та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

ОСОБА_5 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилась.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, через що виникла заборгованість (розмір якої належними та допустими доказами не спростований) яка підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що 07.05.2008 року між ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_5 було укладено договір № 180/ж, згідно якого ПАТ "Кредобанк" надав відповідачу грошові кошти у розмірі 400000,00 гривень (а.с. 12,13-15).

Згідно розрахунку наданого позивачем загальний розмір заборгованості за кредитом станом на 11.07.2014 року складає 473703,51 гривні, який складається з: сума заборгованості за кредитом - 332041,65 грн., 99134,77 - сума заборгованості за процентами, 42527,09 - сума пені за прострочення погашення кредиту.

Не погоджуючись з наданим банком розрахунком суми пені апелянт наводить власний розрахунок, оспорюючи правильність принципу нарахування пені позивачем. При цьому апелянт наводить власний розрахунок, виходячи з Графіку платежів, який є складовою частиною договору. Різниця між заявленою банком та розраховую відповідачем сумами склала 3541,07 гривень.

Однак колегія суддів не може взяти до уваги наданий апелянтом розрахунок, оскільки він зроблений з посиланням на Графік платежів без врахування допущеного прострочення відповідачем сплати кредитної заборгованості, при цьому також враховується, що ОСОБА_5 не доведено, що вона має спеціальні знання в даній галузі .

До судового засідання ОСОБА_5 не з'явилась, неодноразово, разом з позивачем, зверталась до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, з метою врегулювання питання щодо укладення мирової угоди між сторонами. Таким чином, колегія суддів не мала можливості роз'яснити апелянту можливість призначення експертизи для з'ясування сум, які вона оспорює.

Враховуючи наведене, колегія суддів, вважає, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог банку і стягнення заборгованості, адже позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором та надано відповідний розрахунок суми заборгованості, що відповідачем належними та допустими доказами не спростований.

Колегія суддів також не бере до уваги посилання апелянта висловлені в письмових поясненнях до апеляційної скарги щодо неможливості дострокового стягнення заборгованості за кредит ним договором, як такі, що є юридично безпідставними.

Зважаючина наведене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду немає, оскільки воно постановлено правильно, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: