У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2015 року в справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 до виконання зобов'язань покладених виконавчим документом..

Ухвалою Берегівського районного суду від 16 січня 2015 року подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон задоволено частково.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання АДРЕСА_1, без вилучення паспортного документу, до виконання рішення Берегівського районного суду від 25.07.2002 року по справі №2-441/02 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини всіх видів його щомісячного заробітку, починаючи з 15.07.2002 року і до повноліття дитини, в частині стягнення заборгованості по аліментам в сумі 16698 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити. Вказує на те, що він не ухиляється від виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС Берегівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-441/02 від 08 липня 2014 року, виданого Берегівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно, починаючи з 15.07.2002 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 84).

23 липня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа (а.с. 84).

27.08.2014 року відділом ДВС були зроблені запити у відповідні інстанції стосовно наявності у боржника нерухомого та рухомого майна, на що отримано відповіді про відсутність у боржника нерухомого майна та про наявність зареєстрованого на його ім'я автомобіля марки АЗЛК-21403 (а.с.86-91).

Згідно розрахунку заборгованості станом на грудень 2014 року - заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 16698,00 гривень (а.с.94).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Дане процесуальне положення кореспондується із вимогами матеріального права, зокрема п. 18 ст. 11 Законом України "Про виконавче провадження» яким передбачено, що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Статтею 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України «Про виконавче провадження». Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випадку на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець у своєму поданні посилається на перелік вжитих заходів на примусове виконання рішення суду, а саме: про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також, що боржник за викликом державного виконавця на 10.00 годину 24.11.2014 року з'явився, однак, ним було написано пояснення, в якому вказано на те, що стягувач - ОСОБА_2 відмовилась від сплати аліментів. Хоча в матеріалах виконавчого провадження та матеріалах справи відсутня заява від ОСОБА_2 про відмову від примусового виконання виконавчого листа.

Отже встановивши, що державним виконавцем було вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення суду, від виконання якого боржник ОСОБА_1 ухиляється, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянину України ОСОБА_1 за кордон до виконання ним боргових зобов'язань.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.312 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача відхиленню, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Берегівського районного суду від 16 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :