Справа № 146/279/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" квітня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що рішенням Томашпільського районного суду від 8 грудня 1997 року з нього вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 29 жовтня 1997 року.

Позивач зазначив, що на час призначення аліментів він не мав інших дітей. Син ОСОБА_3 був у нього єдиною дитиною і відповідно він мав змогу сплачувати на його утримання аліменти у розмірі ? частини всіх його заробітків.

Наданий час він не має змоги сплачувати аліменти в зазначеному в рішенні суду розмірі, в зв'язку зі зміною його матеріального стану. На даний час у нього інша сім`я: дружина ОСОБА_4 та троє дітей - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають разом із ним та перебувають на його утриманні. Дружина ОСОБА_4 на даний час ніде не працює.

Отже, оскільки на момент звернення позивача до суду його матеріальний стан суттєво змінився, він просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з розміру ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доході громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 8 грудня 1997 року на 1/7 частину всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з часу подання позовної заяви до Томашпільського районного суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує протии їх задоволення.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії виконавчого листа, виданої Томашпільським районним судом Вінницької області 10 грудня 2014 року, стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 29 жовтня 1997 року (а.с.5).

Як вбачається із довідки, виданої Борівською сільською радою № 920 від 13 лютого 2015 року, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1. До складу сім`ї входить: дружина АДРЕСА_2, дочка ОСОБА_5, дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, наведених вище, а також сімейного та матеріального стану позивача, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини всіх видів його заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 197, 209, 212-215, 223 ЦПК України, на підставі ст. 180 - 183, 192 Сімейного Кодексу України, п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів, що стягується за рішенням Томашпільського районного суду від 08 грудня 1997 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя с Борівка Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 04 березня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Скаковська