Ухвала

іменем україни

26 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Парінової І.К., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургторгпостач» про стягнення боргу; за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургторгпостач» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним, про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургторгпостач» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 вересня 2013 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримала кошти у розмір 450 тис. грн, які зобов'язувалась повернути до 20 листопада 2013 року. У забезпечення виконання обов'язків ОСОБА_5, 20 вересня 2013 року ОСОБА_4 та товариство з обмеженою відповідальністю «Укрметалургторгпостач» (далі - ТОВ «Укрметалургторгпостач») уклали договір поруки. Від імені ТОВ «Укрметалургторгпостач» договір підписано директором Григоренко Є.Л., підпис скріплено печаткою. Боржник та поручитель у встановлений договором строк гроші не повернули, чим прострочили виконання зобов'язання в повному обсязі. З огляду на зазначене позивач просив стягнути солідарно з ТОВ «Укрметалургторгпостач» та ОСОБА_5 заборгованість за договором позики у сумі 450 тис. грн.

У травні 2014 року ТОВ «Укрметалургторгпостач» подало зустрічний позов, в якому просило визнати недійсним договір поруки від 20 вересня 2013 року, мотивуючи це тим, що директор ТОВ «Укрметалургторгпостач» договір поруки не підписувала, а здійснення таких дій означало б перевищення повноважень.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Укрметалургторгпостач» відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Укрметалургторгпостач» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 92 ЦК України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Судами встановлено, що згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 20 вересня 2013 року (на момент укладення оспорюваного правочину), керівником, особою уповноваженою представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, є Григоренко Єлізавета Львівна. Відомості про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи відсутні.

Задовольняючи у повному обсязі первинний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходили з доведеності позову та наявності правових підстав для солідарного стягнення повної суми боргу з ОСОБА_5 та ТОВ «Укрметалургторгпостач».

При цьому суди виходили з того, що ТОВ «Укрметалургторгпостач» не надав доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 знав про обмеження повноважень директора ТОВ «Укрметалургторгпостач». В силу норм чинного ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургторгпостач» відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

І.К. Парінова

С.П. Штелик