Справа № 630/616/15-ц
УХВАЛА

31 серпня 2015 року м.Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Зінченко О.В., розглянувши можливість відкриття провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Друга державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.06.1997 р., видане Другою держаною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, зареєстроване в реєстрі за № 2-1206, серія ААК № 149626, дійсно належить ОСОБА_2, яка померла 04.03.2015 р.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені IV розділом ЦПК України.

Статтею 257 ЦПК України встановлено спеціальне правило підсудності заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Згдіно зі ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, приходжу до висновку, що місцем проживання фізичної особи у розумінні ст. 257 ЦПК України є місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник зареєстрований за адресою: м. Харків, Салтівське шосеАДРЕСА_1.

Таким чином, подана заява не підсудна Люботинському міському суду Харківської області.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України у разі не підсудності справи суду заява повертається заявнику.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Виходячи з викладеного, подана заява має бути повернута позивачу для подання до належного суду.

Керуючись ст. ст. 121, 257 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Друга державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121,80 грн. (сто двадцять одна гривня 80 копійок), сплачений ним згідно квитанції № 13451 від 27 серпня 2015 року.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє його права повторного звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. В. Зінченко