Справа №: 398/1261/15-ц
"27" серпня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.
при секретарі Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом, де просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позов мотивує тим, що вона, її чоловік ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2.
Її чоловік ОСОБА_4 помер 31.10.2007 року, спадщину після його смерті вони не оформляли.
Відповідач зареєстрований як член їх сімї, є її внуком та фактично не проживає в спірній квартирі з серпня 2013 року.
На теперішній час їй відомо, що внук має борги перед банківськими установами, так як на її адресу приходять листи з погрозами опису майна в квартирі, а крім того її відвідують працівники банку з вимогами погасити борги. Через її хвилювання, які виникли в звязку з боргами внука та погрозами, які надходили до неї, вона в січні 2014 року захворіла на інсульт та тільки в січні 2015 року їй стало краще.
Посилаючись на ст. 319, ч.2 ст.405 ЦК України просить з врахуванням того, що відповідач, як член сімї, не користується спірним житлом понад один рік без поважних причин, визнати його втратившим право користування житловим приміщенням, яке належить їй на праві власності.
Згідно ухвали суду від 22.07.2015 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, зі стони позивача ОСОБА_2 (а.с.35).
Позивачка позов підтримала з підстав зазначених в ньому, пояснивши, що після народження її внук був зареєстрований в даній квартирі та проживав там. Коли дочка вийшла заміж вдруге, то вона переїхала в с.Березівку, а внук залишився з ними. Він після закінчення навчання в школі, поступив в технікум, де навчався нетривалий час, а потім кинув навчання. Через деякий час поступив на навчання в училище, яке також перестав відвідувати. З жовтня 2012 року він забрав свої речі і поїхав в м.Київ, з нею фактично більше не спілкувався. Дійсно, д неї приходили представники КП «Житлогос» складали акти про те, що її внук там не проживає, при цьому були присутні сусіди.
ОСОБА_2 підтримав позов, просить його задовольнити, так як має бажання, щоб його матір жила без стресів та інсультів. Євген добровільно залишив дану квартиру, так як має борги перед банківськими установами. Йому відомо, що його матір давала внуку гроші, щоб погашати кредит, але через деякий час їм стало відомо, що ці кошти до банку ОСОБА_3 не відносив, а тому виникла значна сума боргу. Відповідач забрав з квартири свої речі та поїхав в м. Київ, де він працює в якійсь охоронній фірмі, але звязку з ними він не підтримує.
Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, з врахуванням думки позивачів, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки, ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено наступне.
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.12.1995 року, яке зареєстроване в Олександрійському МБТІ 19.12.1995 року, належить на праві власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 5).
ОСОБА_4 помер 31.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Після його смерті свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось.
Згідно пояснень позивачки та свідка ОСОБА_5, яка є матірю відповідача, відповідач після народження фактично мешкав в спірній квартирі та був там зареєстрований як внук, тобто як член сімї власника, але десь з 2012 2013 років в даній квартирі не мешкає, особистих речей там не зберігає. Крім того, даний факт підтверджується актами розпорядженнями, складеними представниками КП «Житлогосп» (а.с. 9 - 14).
Також з повідомлення від 24.07.2015 року, яке було направлено ОСОБА_5 за підписом т.в.о. начальника ОСОБА_6УМВС України в Кіровоградській області, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився у розшуку Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, як безвісті зникла особа за заявою ОСОБА_1 (ЖРЗПЗ № 8395 від 26.10.2012 року), проте працівниками Олександрійського МВ УМВС був встановлений з ним зв'язок. Місце свого проживання ОСОБА_3 не бажає повідомляти рідним та підтримувати з ними зв'язок також (а.с.50)
Зважаючи на ту обставину, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі, на адресу позивачки приходять листи з банківських установ з погрозами опису майна в квартирі, а крім того її відвідують працівники банку з вимогами погасити борги, що підтвердила свідок ОСОБА_5.
Таким чином, судом встановлено, що після народження відповідач був зареєстрований в спірній квартирі та ця обставина перешкоджає позивачці вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належним їй та її сину на праві приватної власності квартирою, відповідно до ст., ст. 319, 383 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.
Членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку ст.405 ч.2 ЦК України, згідно якої член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач в квартирі АДРЕСА_4, зареєстрований, але фактично не проживає там з 2012 2013 років та не звертався до суду з заявою про усунення перешкод в користуванні цим жилим приміщенням.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власниками житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачці в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 226, 228 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: