Справа №463/3562/14-ц
Провадження №2/463/150/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 231610-CRED від 03.06.2008 року в розмірі 1320,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2014 року становить 15672,96 грн.

Позов мотивує тим, що 03.06.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір. Даний кредитний договір забезпечений договором поруки укладеним з відповідачем ОСОБА_4 Відповідачу ОСОБА_2 надано кредит у сумі 3000 грн. У порушення умов договору, ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконує, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 1320,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.06.2014 року становить 15672,96 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів в примусовому порядку.

Від представника позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні заперечили протии задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання виконує у повному обсязі, заборгованість за кредитним договором відсутня. Надали суду розрахунок платежів підтверджений квитанціями, зокрема, квитанцію Приватбанку № 124116481 від 12.11.2008 року, яка підтверджує, що ОСОБА_2 внесла 2123,81 доларів США для зарахування на картрахунок № 94. Даний платіж не включений банком в розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явилася із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити рішення.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 231610-CRED (а.с. 10-12). ОСОБА_2 надано кредит в розмірі 3000 доларів шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок, відкрито картрахунок платіжної карти «Мікрокредит» № НОМЕР_1. Рахунок кредиту № 94. Умовами зазначеного договору визначена процентна ставка за користування кредитом, порядок повернення кредиту, сплата процентів за його користуваннята, визначені інші платежі, які здійснюються в порядку та умовах зазначених у договорі та відповідно до графіку платежвів, який є додатком № 1 до договору та є його невідємною частиною

На забезпечення основного зобовязання 03.06.2018 року між позивачем та ОСОБА_4В укладений договір поруки (а.с. 14), згідно п. 2 даного договору поручитель зобовязався перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 за кредитним договором

Відповідач ОСОБА_2 отримав визначену договором суму 03.06.2008 року, що підтверджується її заявою (а.с. 13).

Як вбачається з банківського розрахунку заборгованості станом від 03.06.2008 року (а.с. 5), така складається по тілу кредиту - 425,34 доларів США, відсотках за користування ним 812,11 доларів США та штрафу (фіксована частина) 21,06 доларів США , штрафу (процентна складова) 61,87 доларів США.

Заперечуючи вимоги позивача та не погоджуючись з розрахунком заборгованості, який долучений банком до матералів справи, ОСОБА_2 наддала суду розрахунок платежів підтверджений квитанціями. Зокрема з квитанції Приватбанку № 124116481 від 12.11.2008 року (а.с. 58) вбачається, що ОСОБА_2, як платник (код платника: НОМЕР_1) внесла 2123,81 доларів США для зарахування на картрахунок № 94. Даний платіж не відображений ні у розрахунку заборгованості (а.с. 10) ні у виписці банку по здійснених операціях ОСОБА_2 (а.с. 69). Тому нарахована банком заборгованість не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам позивач не подав суду доказів на підтвердження вищевказаних обставин, натомість, такі спростовуються запереченнями відповідача та наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснювала погашення заборгованості в порядку та умовах зазначених у договорі та відповідно до графіку платежвів, який є додатком № 1 до договору, тому суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 231610-CRED від 03.06.2008 року - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Г.І. Шеремета