Номер провадження: 22-ц/785/553/15
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за правом представлення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2014 року,

встановила:

15 липня 2014 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, та після доповнення позовних вимог просила визнати за її неповнолітнім сином право власності на 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1, що в цілому складається із однієї кам'яної житлової будівлі жилою площею 34,6 кв.м. та надвірних споруд: літ. Б - літньої кухні, літ. В - вбиральні, 1-4 - огорожі, І - мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 521 кв.м., а також на 1/2 частки автомобіля ГАЗ-2410, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, шасі НОМЕР_4, та 1/2 частки грошових коштів, що містяться на рахунку (карті) НОМЕР_5 в ПАТ КБ "Приватбанк", - у порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 його діда ОСОБА_7, оскільки син померлого та батько позивача ОСОБА_6 помер до відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4.

В обґрунтування позову ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, послалась на те, що неповнолітній син фактично прийняв спадщину, проживаючи в будинку з моменту відкриття спадщини по цей час та своєчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутні оригінали документів.

Також, позивач зазначила, що відповідач приходиться сином померлого і також являється спадкоємцем першої черги за законом.

У судовому засіданні:

- законний представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала;

- відповідач у судове засідання не з'явився.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2014 року позов ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, задоволено.

Суд першої інстанції визнав за ОСОБА_4, ІІН - НОМЕР_1, право власності на 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1, що в цілому складається із однієї черепашникової житлової будівлі жилою площею 34,6 кв.м. за літ. А з надвірними господарчими спорудами: літ. В - вбиральні, 1, 2, 4 - огорожі, №3 - ворота, І - мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 521 кв.м.; а також на 1/2 частки автомобіля ГАЗ-2410, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, шасі НОМЕР_4, та 1/2 частки грошових коштів, що містяться на рахунку (карті) НОМЕР_5 в ПАТ КБ "Приватбанк", - у порядку спадкування за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 його діда ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших, які беруть участь у справі.

Як вбачається з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Задовольняючи вищевказаний позов на підставі ст.ст. 1216, 1228, 1261, 1266, 1268 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 і після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому на праві власності майно.

Спадкодавцеві на праві власності, у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом належало: 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1, що в цілому складається із однієї черепашникової житлової будівлі жилою площею 34,6 кв.м. за літ. А з надвірними господарчими спорудами: літ. В - вбиральні, 1, 2, 4 - огорожі, №3 - ворота, І - мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 521 кв.м.

Крім того, за спадкодавцем на праві власності зареєстрований автомобіль ГАЗ-2410, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, шасі НОМЕР_4.

Спадковим майном також є грошові кошти, що містяться на рахунку (карті) НОМЕР_5 в ПАТ КБ "Приватбанк" та належали померлому ОСОБА_7

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та відповідач у справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, приходяться синами померлого ОСОБА_7

Неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІІН - НОМЕР_1, інтереси котрого представляє матір - ОСОБА_3, являється сином ОСОБА_6, постійно проживає і зареєстрований у будинку АДРЕСА_1, 1/2 частки якого належить неповнолітньому на підставі договору дарування.

Спадкоємці своєчасно звернулись до другої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №176/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7, однак у видачі свідоцтва відмовлено та роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно позивач отримати не може через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Інші спадкоємці, згідно відповіді другої Одеської державної нотаріальної контори, відсутні.

За таких обставин, районний суд дійшов до обґрунтованого висновку про правомірність вимог позивача.

Посилання апеляційної скарги на те, що 03 вересня 2014 року дана справа була розглянута за відсутності належним чином повідомленого відповідача, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порядок повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату судового засідання врегульовано ст. 74 ЦПК України.

Належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України).

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач ОСОБА_5 був належним чином сповіщений про час та місце судового засідання, яке було призначене на 03 вересня 2014 року на 15 годину (а.с. 59).

Також, останній сповіщався про судове засідання, яке призначалось на 06 серпня 2014 року на 14 годину (а.с. 30).

При цьому, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України.

На підставі зазначеного вище, судова колегія вважає, що відповідач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень щодо вищевказаного позову, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Отже, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за правом представлення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда