РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Собослой Г.Г., Куцин М.М.,

при секретарі : Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 27 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позов мотивовано тим, що 21.09.2013 року та 04.04.2014 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_1 32650 Євро , що за курсом НБУ становить 529256, 50 грн. Позика підтверджується двома розписками на суми 21250 євро та 11400 євро. Відповідач кошти до 14.07.2014 року не повернув, в зв'язку з чим позивач просив задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача боргв розмірі 529256,50 грн.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 27 серпня 2014 року позов задоволено повністю, стягнуто із ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, заборгованість у розмірі 529256,50 грн. та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

Заява про перегляд заочного рішення Виноградівського районного суду від 27 серпня 2014 року ухвалою суду від 30.04.2015 року залишена без задоволення (а.с.102-103).

Не погоджуючись з доводами та висновками суду першої інстанції, відповідач у справі подав апеляційна скарга на рішення суду в якій просить скасувати рішення Виноградівського районного суду і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не писав боргової розписки. розписку від 21.09.2013 року він писав на отримання грошей в рахунок виготовлення та установки вікон дверей і воріт. Що стосується розписки від 04.04.2014 року то така написана на ім'я ОСОБА_3 а не на позивача і він не пригадує щоб її писав.

В судовому засіданні представник апелянта та апелянт підтримали апеляційну скаргу, при цьому апелянт пояснив що за домовленістю з позивачем він отримав гроші на виготовлення та установку вікон і дверей , що ним було зроблено. Договір не укладався оскільки вони перебували в дружніх довірливих відносинах. Приотриманні грошей він написав ОСОБА_2 першу розписку. Другу розписку він не пригадує щоб писав хоча підпис на розписці схожий на його.

Представник позивача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення виходив з того, що між сторонами був укладений договір позики на підтвердження якого відповідачем написані розписки, однак останній не виконує зобов'язання по поверненню грошей, що є підставою для задоволення позову та стягнення боргу.

Відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту розписки від 21.09.2013 року, факт написання якої не заперечує відповідач вбачається , що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 21250 євро і в разі невиконання робіт ОСОБА_1 зобов'язався повернути кошти (а.с.4).

За таких обставин дана розписка свідчить про виникнення між сторонами правовідносин, що регулюються положеннями ЦК про договір підряду, а тому посилання позивача на наявність зобов'язань які випливають з договору позики ст.ст.1046-1049 ЦК України, або на набуттям, збереженням майна відповідачем майна без достатньої правової підстави ст. 1212 ЦК України є помилковими і з цих підстав вимога щодо стягнення боргу по розписці від 21.09.2013 року до задоволення не підлягає.

З розписки від 04.04.2014 року слідує, що ОСОБА_1 зобов'язується до 14.07.2014 року повернути ОСОБА_4 суму в розмірі 11400 євро, яку отримав від останього 04.03.2013. (а.с.5)

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 частиною 2 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання .

Відповідач по справі не виконав умови договору.

З врахуванням викладеного, грошові кошти в розмірі 11400 євро, що еквівалентно 184794 грн., отриманих відповідачем по розписці від 0404.2014 року підлягають стягненню на користь відповідача.

Відповідач відмовився від проведення експертизи підпису, та почерку за таких обставин не спростував твердження позивача про складання та підписання цієї розписки саме відповідачем. Пояснення ОСОБА_1 про те, що в розписці позичальник вказаний під прізвищем ОСОБА_4 і позивач ОСОБА_2 не має відношення до цього боргу, суд розглядає через призму змісту всієї розписки, в якій хоч і зазначено, що ОСОБА_1 позичив гроші ОСОБА_4, однак ім'я і по батькові збігаються з ім'ям та по-батькові позивача, крім того в подальшому зазначено, що ОСОБА_2 отримав цю суму від Бучок, за таких обставин, суд оцінює незбіг в першій букві прізвища позичальника, як орфографічну помилку.

Враховуючи викладене, позов підлягав до часткового задоволення на суму еквівалентну 11400 євро, за таких обставин висновки суду суд першої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.218,303,307,309, 313,314,315,317, ЦПК України, колегія судів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу - задоволити частково.

Рішення Виноградівського районного суду від 27 серпня 2014 року, - скасувати, у справі ухвалити нове рішення , яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2 борг в сумі 184794 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1847,94 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді