Справа № 2-2263/15
У Х В А Л А

02 лютого 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовною заявою, в якій просила стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий час (за останні три роки) у твердій грошовій формі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, т. я позивачкою не викладені обставини, тобто ті юридично значимі факти, на підставі яких вона обґрунтовує заявлені вимоги до відповідача щодо стягнення аліментів за минулий час.

Так, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Між тим, стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались, але особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Разом з тим, позивачкою не висувається вимога про присудження аліментів, а лише про стягнення їх за минулий час, при цьому обґрунтовуючи вимогу потребою в коштах на даний час, без викладення обставин щодо того, чи вживались позивачкою заходи щодо одержання аліментів, які саме, в чому виражалось ухилення відповідача від їх сплати, якими доказами це підтверджується.

Окрім того, позивачкою не обґрунтована необхідність встановлення розміру аліментів у саме у твердій грошовій, яка може виникнути, зокрема, у випадку наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі.

Зазначення вказаних обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків.

Крім того, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Однак, позивачка пропонує суду витребувати з РАЦС Солом'янського району м. Києва як доказ по справі копію свідоцтва про народження сина, не вказуючи на перешкоди отримати його дублікат самостійно, при тому, що це є обов'язком позивачки, а копії свідоцтв РАЦС не залишає та не зберігає. Таким чином, в позовній заяві позивачкою не зазначені докази в підтвердження існування аліментного обов'язку відповідача щодо сина позивачки.

Виходячи з вищенаведеного, позивачці необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які її права, свободи чи інтереси були порушені, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вона просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачкою ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: