Справа № 356/1084/13 Головуючий у І інстанції Дудар Т.В.
Провадження № 22-ц/780/4310/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 18 27.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенко В.Д., Фінагєєва В.О.

при секретарі: Бобко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київфарм" на ухвалу Березанського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київфарм" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ТОВ «Київфарм» звернулося до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 30 січня 2014 року Березанським міським судом Київської області 10 квітня 2014 року було видано шість виконавчих листів, у яких не було зазначено індивідуальних ідентифікаційних номерів божників, у зв'язку із чим 21 травня 2014 року відділом ДВС Березанського МУЮ Київської області було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. У зв'язку із неможливістю самостійно надати вказані відомості державному виконавцю ТОВ «Київфарм» пропустило строк пред'явлення виконавчих документів до виконання. Тому просило виправити помилки у вказаних виконавчих листах, зазначивши в них ідентифікаційні номери боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 або номери і серії їх паспортів у разі, якщо вони через свої релігійні чи інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номеру та поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів.

Ухвалою Березанського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року у задоволені заяви відмовлено.

У апеляційній скарзі ТОВ «Київфарм» просить ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись її незаконність, не відповідність фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права. Вважає, що на момент видачі виконавчого листа по даній справі, діяла норма закону, яка передбачала обов'язкове зазначення у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та відмовляючи у внесенні до виконавчих листів відомостей про ідентифікаційний номер боржника та продовження строку для предявленя виконавчих листів до примусового виконання, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер (номер реєстраційної картки платника податків) боржника не перешкоджає здійсненню виконавчих дій та виконанню судового рішення з урахуванням відповідних повноважень державного виконавця щодо доступу та отримання необхідної інформації під час виконання судових рішень, а причини пропуску зазначені стягувачем (відсутність індифікаційних номерів боржників у виконавчих листах та не можливість стягувача їх з'ясувати самостійно) не є поважними.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що Апеляційним судом Київської області 30 січня 2014 року було постановлено рішення, за яким стягнуто із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Київфарм» солідарно суму збитків у розмірі 3 212 гривень 71 коп. та вирішено питання про відшкодування судового збору. Вказане рішення набрало законної сили (а.с. 115-118).

На підставі вказаного рішення за заявою стягувача їм було направлено шість виконавчих листів, які ТОВ «Київфарм» отримало 15 квітня 2014 року (а.с. 123, 127). 21 травня 2014 року державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 133-138).

Встановлено, що у виконавчих листах, які видані Березанським міським судом Київської області на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 30 січня 2014 року відсутні помилки, які необхідно виправити.

21 травня 2014 року державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження з підстав його невідповідності виконавчого документу ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

У постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні зави про виправлення помилки у виконавчому листі та продовження строку для подання виконавчого документу для примусового виконання, оскільки відсутність інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер (номер реєстраційної картки платника податків) боржника не перешкоджає здійсненню виконавчих дій та виконанню судового рішення з урахуванням відповідних повноважень державного виконавця щодо доступу та отримання необхідної інформації під час виконання судових рішень, а причини пропуску зазначені стягувачем (відсутність індифікаційних номерів боржників у виконавчих листах та не можливість стягувача їх з'ясувати самостійно) не є поважними.

Суд першої інстанції вірно відхилив доводи заявника про наявність помилки у виконавчих листах та вірно визначив причини пропуску строку пред'явлення виконавчих листів не поважними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київфарм" відхилити.

Ухвалу Березанського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженю не підлягає.

Головуючий:

Судді: