Номер провадження 4с/331/20/2015
У Х В А Л А

26.03.2015 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа Комунальна установа «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2, заінтересована особа КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної державної адміністрації.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2015 р. зазначена скарга залишена без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, заявник не виконав ухвалу судді від 12.03.2015 р., тому суддя приходить до висновку про визнання скарги неподаною та застосування до неї наслідків, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення скарги у відповідності до ч. 2 ст.121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа Комунальна установа «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної державної адміністрації, вважати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що усунувши недоліки скарги, вона має право повторно звернутися до суду в порядку, встановленому законом.

Копію даної ухвали надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя : В. М. Світлицька