Справа № 522/2105/14-ц
Номер провадження 2/522/3034/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

«10» лютого 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить стягнути з останнього на його користь в рахунок відшкодування матеріального збитку 41 784, 80 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 серпня 2013 року з вини відповідача сталась ДТП за участю його автомобіля та автомобіля позивача, внаслідок чого автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні ушкодження. Своїми діями відповідач спричинив майнову шкоду позивачу.

Представник позивача в судове засіданні не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів та пояснень сторін.

Позивач є власником автомобілю FIAT 500L, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2.

29 серпня 2013 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем FORD, державний номер НОМЕР_3, під час руху заднім ходом, при виїзді з двору, не надав дорогу, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем позивача, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Дані обставини встановлені постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2013 року по справі № 3/520/4291/13, з огляду на що в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України доведенню не підлягають.

Вказаною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок зіткнення автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень, які оцінюються в розмірі 91 184, 80 гривень та підтверджується Висновком № 289/13 від 09.11.2013 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди.

Судом встановлено, що вартість проведення експертного дослідження становить 600 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент здійснення ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно із договором № АЕ/0280252 від 06.02.2013 року.

В ході судового засідання було з'ясовано, що страховою компанією ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача було здійснено страхову виплату у розмірі 50 000,00 грн. в межах ліміту відповідальності в рахунок відшкодування заподіяної відповідачем майнової шкоди.

Докази оплати даного рахунку наявні у матеріалах справи.

Проте, відшкодовувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 41 784 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят чотири гривні) 00 копійок (з урахуванням вартості експертного дослідження - 600 грн.) в добровільному порядку відповідач відмовляється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Однак суд доходить до висновку, що у даному випадку відповідач добровільно відмовляється сплачувати зазначену суму.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Таким чином, розглянувши позов в межах заявлених позивачем вимог, суд робить висновок, що позов підлягає повному задоволенню та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 41 784 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят чотири гривні) 00 копійок.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 у розмірі 417,85 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215. 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) заподіяну майнову шкоду у розмірі 41 784 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят чотири гривні) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) судові витрати у розмірі 417,85 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Суворова

10.02.2015