У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.

суддів: Павліченка С.В., Собослой Г.Г.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» на ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року про стягнення витрат на правову допомогу, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Виноградівсьткого районного суду від 05 травня 2015 року задоволено клопотання відповідача про стягнення витрат на правову допомогу та стягнено з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» на користь ОСОБА_1 8100 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» оскаржив дане рішення. Апеляційна скарга мотивована порушенням норм процесуального права.

Так за твердженням апелянта відповідач не заявляв клопотання про компенсацію здійснених відповідачем витрат, яке мало розглядатись у цій-же справі. Надані документи є неналежними доказами, тому твердження відповідача про здійснені витрати є недоведеним. Загальна кількість часу перебування представника в судових засіданнях складає 46 хвилин що не відповідає дійсності. Крім того роботи зазначені в другому акті були проведені після прийняття процесуального рішення по справі - залишення позову без розгляду. Також суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував розумності та справедливості витрат на правову допомогу в розмірі 8100 грн.

В судовому засіданні представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що у жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» (далі ПАТ «Закарпатгаз») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заподіяні внаслідок порушення нею Правил надання населенню послуг з газопостачання збитки у розмірі 4812 грн. 06 коп.(а.с.1-2) Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2014 року позов ПАТ «Закарпатгаз» залишено без розгляду за заявою позивача. У задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат з оплати правової допомоги адвоката відмовлено (а.с.72-73). Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 листопада 2014 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Нечаєва В.В. задоволено частково. Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2014 року в частині відмови у задоволенні клопотання про стягнення витрат з оплати правової допомоги скасовано (а.с.110-114) Ухвалою колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 04 листопада 2014 року у частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.135-136). Ухвалою Виноградівського районного суду від 05 травня 2015 року задоволено клопотання відповідача про стягнення витрат на правову допомогу та стягнено з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» на користь ОСОБА_1 8100 гривень (а.с.153-154).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Частиною 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова пленуму) роз'яснено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (ст. ст. 10, 11 ЦПК України). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

В заяві про залишення позову без розгляду від 28 січня 2014 року, відсутні будь які пояснення причин такого прохання (а.с.67). В свою чергу з листа Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 27.06.2013 року № 30-06-18/137 вбачається, що в зв'язку з тим, що лічильник знімався для перевірки а не експертизи, не було складено акту про виявлені порушення, знятий лічильник не пакувався у пакет та не опломбовувався , споживач не повідомлявся про проведення експертизи лічильника та не запрошувався на її проведення, а сама експертиза була проведена без відповідних підстав , тобто був порушений порядок проведення експертизи. затверджений Положенням, ПАТ "Закарпатгаз" не мало права та підстав для нарахування збитків (а.с.41-41).

Наведені обставини свідчать про необгрунтованість дій позивача направлених на стягнення збитків у розмірі 4812 грн 06 коп.

Твердження апелянта про те, що вимога про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача не заявив, погодитись не можна, оскільки матеріали справи містять клопотання від 28 січня 2014 року представника ОСОБА_1 Нечаєва В.В. про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката, у якому заявник порушує питання про розподіл судових витрат і просить стягнути з позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 4050 грн. До клопотанням заявником додано акт здачі-приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги, укладеним 07 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та Нечаєвим В.В., а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 13 листопада 2013 року № 018 (а. с. 62-65).

Постанови пленуму роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що договір про надання правової допомоги був укладений 07 листопада 2013 року з приватним підприємцем - адвокатом Нечаєвим В.В., який в 23 березня 2012 року отримав свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, Акти здачі приймання наданих послуг за договором підписувались адвокатом Нечаєвим В.В., тобто правова допомога надавалась адвокатом (а.с. 63, 64).

При стягненні витрат на правову допомогу особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (далі Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Мінімальна заробітна плата в 2014 році та по лютий 2015 року становить 1218 гривень.

Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати, максимальний граничний розмір на правову допомогу за 1 годину може становити: 487,20 грн. (1218х40:100=487,20 х 13,16 = 6411).

За таких обставин, заявлені витрати на правову допомогу зазначені адвокатом в розмірі 450 грн. за 1 годину не перевищують граничного розміру визначеного Законом

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.99 р., єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару беруться до уваги наступні фактори: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката. Тобто обґрунтованість, в тому числі розумність та справедливість правової допомоги не пов'язано з розміром вимог а з іншими факторами тому твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував розумності та справедливості та розумності витрат на правову допомогу є безпідставними.

З акту ПТК -1 здачі-приймання наданих послуг за договором від 07 листопада 2013 року про надання правової допомоги слідує , що станом на 13.11.2013 року адвокат Нечаєв В.В, 3 години надавав юридичну консультацію з приводу цивільної справи за позовом ПАТ «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,3 години витратив на написання заперечень, 1 годину ознайомлювався з матеріалами справи та 2 години брав участь у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07.10.2013 року було відкрито провадження у справі та призначена дата судового засідання на 08.11.2013 року (а.с.10).

З журналів судового засідання від 08.11.2013 року (початок засідання 09.58 кінець 10.10), 13.11.2013 року (початок судового засідання 10.07 кінець -10.11.) (а.с.23,24), тобто станом на 13 листопада 2013 року адвокат Нечаєв В.В. протягом , 16 хвилин брав участь у судових засіданнях. Виходячи з вартості послуг - 450 грн. за годину , вартість наданих послуг складає 120 грн. (450:60х16).

В матеріалах справи відсутні заперечення на позовну заяву датовані до 13.11.2013 року, тому вимога про стягнення 1350 грн. за написання цих заперечень є недоведеною.

Згідно запису на задній обкладинці справи, 08.11.2013 року Нечаєв В.В. ознайомлювався з матеріалами справи, а наявність підпису гр. ОСОБА_1 в акті приймання передачі підтверджено надання юридичної консультації з приводу цивільної справи за позовом ПАТ «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків. Обставин які-б спростовували наведене апелянтом не зазначені.

За таких обставин, по Акту ПТК-1 доведеним є надання правової допомоги на суму 1350+450+120 = 1920 грн.

Клопотання від 16 квітня 2015 року Нечаєва В.В. про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правову допомогу адвоката, у якому заявник порушує питання про розподіл судових витрат і просить стягнути з позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 8100 грн. До клопотанням заявником додано акт здачі-приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги, укладеним 07 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та Нечаєвим В.В., а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 16 квітня 2015 року № 055 (а. с. 148-149).

Відповідно до Акту ПТК-2 здачі-приймання наданих послуг за договором № ПТК-1 від 07 листопада 2013 року про надання правової допомоги, від 16.04.2015 року, станом на 16 квітня 2015 року Нечаєв надав ОСОБА_1 правову допомогу на суму 4050 грн., а саме написання апеляційної скарги - 3 години на суму - 1350 грн., написання касаційної скарги на ухвалу Виноградівського районного суду та апеляційного суду Закарпатської області - 3 годин на суму на суму - 1350 грн., надання юридичних консультацій - 1 годину та написання заяви про стягнення витрат по даній справі та пошук додаткової судової практики - 2 години на суму 900 грн. (а.с.149).

Матеріали справи містять апеляційну скаргу на ухвалу Виноградівського районного суду (а.с.78-79), касаційну скаргу (а.с.118-121), та клопотання про стягнення витрат по даній справі, яке містить посилання на судову практику (а.с. 146-147). Доцільність або недоцільність оскарження а апеляційному та касаційному порядку рішень судів вимагає юридичної консультації надання якої підтвердила ОСОБА_1 підписавши акт від 16.04.2015 року.

З огляду на викладене в матеріалах справи наявні докази надання правової допомоги відповідно до Акту ПТК-2, доказів які-б спростовували надання такої правової допомоги або надання її не в об'ємах зазначених в акті апелянтом не наведені.

На підставі наведеного, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 5970 грн. (4050 + 1920).

Положеннями ст. 312 ЦПК України визначено, що апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 89,209,218,303,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» - задовольнити частково.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року - змінити, резолютивну частину ухвали викласти в новій редакції.

Клопотання представника відповідача Нечаєва В.В. задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» в особі Виноградівської філії ПАТ "Закарпатгаз" Закапрпатська область, м. Виноградів , вул. Маяковського,70 , р/р 83900 , в ЗОУ ВАТ "Державний Ощадний банк України" на користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1, судові витрати на правову допомогу в розмірі 5970 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді