УХВАЛА

30 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Леванчука А.О., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 серпня 2014 року у справі за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 4 м. Комсомольська до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и л а:

Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 4 м. Комсомольська звернулось до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнило та остаточно просило стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2 384 грн 82 коп., яка утворилася за період з червня 2010 року до квітня 2014 року. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є споживачем наданих підприємством послуг з утримання будинку та прибудинкової території. У 2013 року підприємство вже зверталося до суду з приводу стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території із заявою про видачу судового наказу, який у подальшому було скасовано судом, тому строк позовної давності позивачем не пропущено. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у сумі 243 грн 60 коп.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 28 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 4 м. Комсомольська заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 2 384 грн 82 коп. та 229 грн 40 коп. судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 серпня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 28 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2014 року у даній справі відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 11 серпня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: положень ст. ст. 256-257 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2011 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за теплопостачання та зустрічним позовом про визнання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги недійсним; рішення від 12 грудня 2012 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за теплову енергію; на рішення Верховного Суду України від 04 липня 2007 року у справі за позовом про стягнення боргу.

Дослідивши подані заявником матеріали, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. l ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах: встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія суддів не знаходить підстав для допуску вказаної цивільної справи до провадження Верховного Суду України, оскільки з наданих копій судових рішень судів касаційної інстанції вбачається, що наведені заявником підстави стосуються інших фактичних обставин справи, а тому підстави для допуску вказаної вище справи до Верховного Суду України в порядку, встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 4 м. Комсомольська до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 серпня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька
М.К. Гримич
А.О. Леванчук
О.В. Умнова