Справа № 214/2539/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Латкіній О.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, який в подальшому уточнив, залучивши до справи співвідповідача ОСОБА_4, та в останній її редакції просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму боргу по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання у розмірі 4347 грн. 23 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він здійснює постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання. Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про упорядкування тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі» №584 від 13.08.2008 року, опалення за 1 Гкал 245 грн., гаряче водопостачання (при наявності приладу обліку за 1 куб.м.) з вересня по квітень -13,69 грн., з травня по серпень 11,24 грн., гаряче водопостачання (при відсутності приладів обліку на 1 мешканця на місяць) з травня по вересень 38,78 грн., з жовтня по квітень 47,23 грн., за період з 01.09.2008 року по 01.01.2011 року, а з 01.01.2011 року постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 року, затверджено тариф на теплову енергію для населення в розмірі 269 грн. 50 коп. за 1 Гкал (без ПДВ). Позивач постійно поставляв теплову енергію та здійснював гаряче водопостачання відповідачам, однак вони в повному обсязі не здійснювали оплату за отримані послуги, в результаті чого за період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 4 347 грн. 23 коп. Позивач 23.12.2013 року звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про видачу судового наказу, який 07.02.2014 року видав судовий наказ №2н/214/235/14, але за заявою боржника судовий нaказ 15.08.2014 року було скасовано. У звязку з тим, що заборгованість відповідачів перед позивачем до цього часу не сплачена, позивач вимушений звернутися до суду зазначеними вище позовними вимогами. Крім того, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимог в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, при цьому пояснила, що відповідачі не розподілили рахунки за оплату наданих послуг, догорів про надання послуг є публічним договором, не укладання договору в письмовій формі не звільняє відповідачів від оплати отриманих ними послуг, які надані позивачем. Також, оскільки відповідачем неодноразово сплачувались суми у більшому розмірі ніж нараховані, що свідчить про визнання боргу, підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмові заперечення на позову заяву, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, при цьому вказав, що за зверненням до суду позивача від 23.12.2013 року, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 07.02.2014 року було видано судовий наказ №2н/21/235/14, який 15.08.2014 року за його заявою було скасовано. Позивачем по справі подано розрахунок суми заборгованості по особовому рахунку №, власником квартири є батько відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5, який помер 31.07.2006 року. В квартирі в період з жовтня 2008 року по листопад 2011 року були прописані три особи. Після смерті ОСОБА_5 в квартирі були зареєстровані та проживали він, син померлого, та дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_4, які спадщину після смерті свого батька у встановлений законом строк не прийняли, а отже відповідач ОСОБА_3 не приймав обовязків по сплаті боргів ОСОБА_3 за комунальні послуги. Також, в довідці про реєстрацію осіб зазначено племінника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, який з 14.04.2008 року навчається та знаходиться на повному державному забезпеченні в школі-інтернаті, однак на нього позивачем безпідставно також здійснювались нарахування. Позивач ніколи не повідомляв відповідача ОСОБА_3 про наявність заборгованості. В розрахунку наданого позивачем також зазначено сплату за отримані послуги в розмірі 7 336 грн. 29 коп. за період з серпня 2010 року по червень 2013 року. Дана оплата здійснювалась ним особисто, що підтверджується відповідними квитанціями про оплату. Він не є квартиронаймачем, однак добровільно здійснював оплату за отримані послуги, крім того в квартирі зареєстрована його сестра ОСОБА_4, яка не здійснює оплат за отримані послуги. Також він вважає, що за період, за який кредитор має право стягнути заборгованість, в тому числі за комунальні послуги, визначається строком позовної давності, а отже позивач не має права стягувати заборгованість за термін понад 3 роки.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в поданих її довірителем до суду письмових заперечення на позову заяву. При цьому пояснила, що її довіритель не був належним чином повідомлений про наявність боргу, сплата ним більших сум ніж були нараховані не є доказом того, що в відповідач ОСОБА_3 визнав борг. Власником квартири є батько відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5, який помер в 2006 році., право власності на квартиру не оформлювалось, особовий рахунок зареєстровано на померлого, ніяких договорів з позивачем не укладався. До своєї смерті за отримані послуги сплачував ОСОБА_5 Тільки після винесення судового наказу, який за заявою відповідача було скасовано, її довіритель дізнався про існування заборгованості. Відповідач частково сплачував заборгованість за комунальні послуги, однак позивач просить стягнути заборгованість в солідарному порядку. Її довіритель мешкає в квартирі з 2011 року, а з 2005 по 2010 рік в квартирі мешкала його сестра ОСОБА_4, яка є співвідповідачем. Особовий рахунок відповідачі не розподіляли.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засіданні не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів за відсутності відповідача ОСОБА_4

Суд дослідив матеріали справи:

-розрахунок заборгованості по особовому рахунку за період з жовтня 2010 року по листопад 2013 року (а.с. 4);

-довідка про реєстрацію осіб (а.с. 5);

-ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2014 року про скасування судового наказу (а.с. 6);

-заява про скасування судового наказу (а.с. 29);

-судовий наказ від 07.02.2014 року (а.с. 32);

-копія свідоцтва про смерть 31 липня 2006 року ОСОБА_5 (а.с. 33);

-довідка №272 від 15.07.2015 року про знаходження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на навчанні та повному державному забезпеченні в Комунальному навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів №9 з посиленою спортивною підготовкою» з 14.04.2008 року по даний час (а.с. 34);

-квитанції про оплату комунальних послуг (а.с.35-47);

-історія прописки ОСОБА_6 (а.с. 53);

-витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2015 року (а.с.84-85).

Вислухавши представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до змісту ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року в квартирі №442 будинку №2 по б-ру Вечірній в м. Кривому Розі були зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання цих осіб (а.с. 5) та не заперечувалось сторонами.

Отже, виходячи із змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року, проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зі змісту ч. 1 ст. 61 ЦПК України слідує, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Власником квартири №442 буд. 2 по б-ру. Вечірній в м. Кривому Розі є ОСОБА_5, померлий 31 липня 2006 року (а.с. 33, 84-85).

Відповідно до розрахунку заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання по особовому рахунку № за адресою: Кривий Ріг, АДРЕСА_1, заборгованість за період з жовтня 2010 року по листопад 2013 року складає 4347 грн. 23 коп. (а.с. 4), що визнано сторонами у справі.

Позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» є постачальником теплової енергії та поставляло відповідачам теплову енергію і гарячу воду, за що плата нараховувалась за встановленими тарифами. Обовязок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за опалення та підігрів холодної води для потреб гарячого водопостачання, передбачений ст.68 ЖК України та ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника.

За таких обставин, враховуючи, що тільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в період часу з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року проживали за адресою: Кривий Ріг, АДРЕСА_1, а отже були споживачами послуг, які надає позивач, не виконували свої обовязки по сплаті послуг за опалення і гаряче водопостачання в повному обсязі, у звязку з чим за період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року у них виникла заборгованість в сумі 4347 грн. 23 коп.

Відповідно до вимог ст. 540 ЦК України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача боргу по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання в розмірі 4 347 грн. 23 коп.

Приймаючи зазначене вище рішення суд не приймає заперечень відповідача ОСОБА_3 та його представника, оскільки вони є безпідставними виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що власником квартири №442 буд. №2 по б-ру Вечірній в м. Кривому Розі є ОСОБА_5, померлий 31 липня 2006 року, про що зазначено вище. В період часу з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року у вказаній квартирі були зареєстровані та проживали відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в зазначений період були єдиними споживачами послуг, які надає позивач, і не позбавляє відповідачів обовязку по оплаті наданих їм послуг.

Разом з тим, враховуючи зміст вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.24 Закону України «Про теплопостачання», обовязок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, а в свою чергу, суд вважає, що даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України, а отже посилання відповідача ОСОБА_3 та його представника про відсутність обовязку сплати за отримані послуги надані позивачем судом не приймаються.

Що стосується посилання відповідача ОСОБА_3 на неправильне нарахування та стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачем ОСОБА_4, оскільки нарахування за отримані послуги також здійснювались і на сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, також не приймаються судом, так як останній в період часу з 14.04.2008 року по 15.07.2015 року перебував на навчанні та повному державному забезпеченні в Комунальному навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів №9 з посиленою спортивною підготовкою», що підтверджується відповідною довідкою №272 від 15.07.2015 року (а.с. 34).

В додаток, згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 в період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року, неодноразово сплачував за отримані послуги позивача в більшому розмірі чим було нараховано, що в судовому засіданні не заперечувалось представником відповідача, а також підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг (а.с.35-47), суд вважає, що ці дії ОСОБА_3 свідчать про визнання ним боргу та свого обовязку по оплаті за отриману теплову енергію та гаряче водопостачання, а отже суд не знаходить підстав для застосування строку позовної давності.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути в рівних частинах витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 509, 525, 610, 614 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 88, 209, 212-214, 218 ЦПК України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.24 Закону України «Про теплопостачання», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання в розмірі 4 347 грн. 23 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Євтушенко