Справа № 460/4248/13 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/6316/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: апелянта - ОСОБА_2, представника

ТзОВ НВП «Енергія - Новояворівськ»- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 червня 2015 року у справі за позовом ТзОВ НВП «Енергія Новояворівськ» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зобовязання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16 червня 2015 року позов ТзОВ НВП «Енергія Новояворівськ» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зобовязання до вчинення дій задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в користь ТзОВ НВП «Енергія Новояворівськ» 5953 грн. 10 коп. заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.09.2010 року по 01.06.2010 року.

Зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відновити в передбаченому порядку систему централізованого теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_2, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. Мотивуючи апеляційну скаргу просять рішення скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи апелянти обґрунтовують тим, що оскаржуваним рішенням порушено їхні права на обєктивний та неупереджений розгляд справи. Вважають, що суд ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення, оскільки не взяв до уваги їхні доводи щодо неправомірності відмови відповідних організацій у видачі технічних умов по дозволах на влаштування індивідуального опалення, наданих комісією до 09.12.2007 року.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із хворобою, однак, ним не подано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника позивача на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2 в м .Новояворівську Яворівського району Львівської області, де зареєстровані і постійно проживають, що підтверджується довідкою КП «Новояворівськжитло» №2739 від 16.07.2013 року.

Дана квартира знаходиться в багатоквартирному будинку, була обладнана системою централізованого опалення та гарячого водопостачання

Рішенням Новояворівської міської ради №279 від 25.10.2007 року «НВП «Енергія-Новояворівськ» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Як вбачається з витягу з протоколу №4 засідання постійно діючої міжвідомчої комісії від 13.09.2007 року, заява відповідачів про надання дозволу на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання була розглянута, з наданням переліку організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО та ГВП.

В подальшому, без отримання технічних умов, без розробки проекту індивідуальної (автономної) системи теплопостачання, відповідачами у вересні 2007 року в належній їм квартирі було організоване встановлення індивідуальної системи автономного опалення та підігріву води з порушенням порядку влаштування такої та відключення квартири від мереж ЦО та ГВП.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875 - IV від 24 червня 2004 року) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим ст. 4 Закону № 1875-ІV від 24 червня 2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року.

Згідно з п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Виходячи зі змісту п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не є абсолютним, воно можливо за умови дотримання певного порядку.

Згідно п.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Порядок) при відмові споживачів від централізованого теплопостачання для вирішення питання відключення житлового будинку /будинків/ від мереж централізованого опалення його власник /власники/ повинен /повинні/ звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник /власники/ будинку зазначає причини відключення.

У п.п.2.2, 2.2.1 вказаного Порядку зазначено, що комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Згідно п. 2.3.1 Порядку проект індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Відповідно до п. 2.4.2 Порядку проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

У п.2.5 Порядку передбачено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача /орендаря/ квартири /нежитлового приміщення/ або уповноваженої ними особи.

Відповідно до п.п.2.6, 2.7 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Як ствердив представник позивача в судовому засіданні, відповідачі до грудня 2010 року надані послуги з теплопостачання сплачували, а після самовільного встановлення індивідуальної системи опалення в квартирі перестали здійснювати оплату.

З розрахунку заборгованості відповідачів за спожиту теплову енергію вбачається, що за період з вересня 2010 року по 01 червня 2014 року нарахована заборгованість в сумі 5953 грн. 10 коп.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність вимог у звязку з тим, що як відповідачі послугами з ЦО та ГВП не користувався не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки самовільне, з порушенням визначеного для цього порядку відключення споживачем своєї квартири від мережі ЦО та ГВП, а також самовільне улаштування в квартирі багатоквартирного будинку автономної системи опалення та ГВП, не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати фактично наданих, але не використаних ними послуг з ЦО та ГВП.

Крім того, відсутність між споживачем та виконавцем житлово-комунальних послуг договору про надання цих послуг, укладеного у письмовій формі, не звільняє споживача від обов'язку оплачувати отримані та спожиті житлово-комунальні послуги, а тому посилання відповідачів на відсутність між сторонами спору договору на надання житлово-комунальних послуг - до уваги прийматися не можуть.

За таких обставин, перевіривши законність рішення, в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, з врахування пояснень сторін в суді апеляційної інстанції, перевіривши подані докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Зважаючи на вищенаведене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_6