АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/3285/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3

та Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Виконуючого обов»язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року

та апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Виконуючого обов»язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» у особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

У мотивування вимог посилався на те, що 19.02.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ « Банк Форум» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0016/08/00-Z, за умовами якого надано кредит в сумі 128040 доларів США для споживчих цілей строком по 16.02.2018 року зі сплатою 13% річних за його користування.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком і ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки від 19.02.2008 року, відповідно до якого предметом іпотеки є АДРЕСА_1.

У зв»язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов»язань за кредитним договором рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2011 року позов задоволено частково та з ОСОБА_4,ОСОБА_2, ОСОБА_7 солідарно стягнуто суму заборгованості за договором в розмірі 130089,32 доларів США, що за курсом НБУ становило 1140837,10 гривень

Разом з тим, рішення суду про стягнення суми заборгованості не виконано, заборгованість не погашено, в зв»язку з чим станом на 27.03.2014 року загальна сума боргу складає 135939,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1450762,71 гривень, та 115290,58 гривень пені.

Враховуючи наведене та з урахуванням уточнень просив суд в рахунок погашення даної заборгованості за Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору міни квартири, посвідченого Сімнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 16.12.1993 р. за реєстровим № 2с2804, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0016/08/00- Z від 19.02.2008 р. в сумі 135939,76 доларів США та 115290,59 гривень пені, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та виселити відповідачів з квартири, що є предметом іпотеки.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року в задоволенні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотекивідмовлено.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року в задоволенні вимоги про виселеннявідмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Зазначає, що обставини з приводу яких ПАТ «Банк Форум» звертається повторно до суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вже розглядались судом у 2011 році та суд надавав правову оцінку даній вимозі й ухвалив відповідне рішення, тому вважає, що позивачем вже було реалізовано його право на звернення до суду з даним позовом.

Крім того, вважає, що строк позовної давності є пропущеним, оскільки позичальник не виконував свої зобов»язання, починаючи з 2009 року і банк надіслав вимогу про дострокове виконання зобов»язань, яка повинна була бути виконана до 10.10.2009 року, тому саме з цього строку необхідно враховувати строк позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначає, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не забороняється звертатися за захистом свого порушеного права до суду та не містить імперативної норми для суду щодо відмови позивачам у захисті їх порушених права, а визначена лише заборона примусового відчуження нерухомого житлового майна, яка здійснюється лише у виконавчому проваджені. Таким чином, рішення суду встановлює факт наявності заборгованості та дає право іпотекодержателю відчужувати заставне житлове майно, а Закон про мораторій, в свою чергу, тимчасово призупиняє можливість реалізації зафіксованого судом права на продаж заставного майна.

Судом не встановлено належним чином факт відповідності предмета іпотеки умовам ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», зокрема не встановлено, чи підпадає ОСОБА_2 під суб'єкта відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Також не погоджуючись з додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з"явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з того, що позов не може бути задоволений під час дії мораторію з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19.02.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0016/08/00-Z, за умовами якого надано кредит в сумі 128040 доларів США для споживчих цілей строком по 16.02.2018 року зі сплатою 13% річних (а.с.6-9).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком і ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки від 19.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 682, відповідно до якого предметом іпотеки є: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору міни квартири, посвідченого Сімнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 16.12.1993 р. (а.с.10-13).

У зв»язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов»язань за кредитним договором, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2011 року позов задоволено частково та з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7 солідарно стягнуто суму заборгованості за договором в розмірі 130089,32 доларів США, що за курсом НБУ становило 1140837,10 гривень (а.с.22-24).

Звертаючись в суд з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до іпотекодавця який є відмінним від позичальника, в зв»язку з невиконанням судового рішення, позивач посилався на те, що рішення суду про стягнення суми заборгованості не виконано, заборгованість не погашено, в зв»язку з чим станом на 27.03.2014 року загальна сума боргу складає 135939,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1450762,71 гривень, та 115290,58 гривень пені (а.с.17-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи те, що позичальник не належним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, тому банк звернувся в суд з даним позовом. Проте, як вірно зауважено судом першої інстанції даний позов не може бути задоволений, оскільки на час ухвалення рішення діє Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

Відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 7.06.2014 року, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживачами кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об»єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Не заслуговують на увагу суду посилання представника позивача на те, що судом не встановлено належним чином факт відповідності предмета іпотеки умовам ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», зокрема не встановлено, чи підпадає ОСОБА_2 під суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» виходячи з наступного.

У силу ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач не скориставшись правом на заявлення клопотання про витребування доказів, передбаченим ст.137 ЦПК України, не надав жодного доказу того, що предмет іпотеки не відповідає умовам ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та того, що ОСОБА_2 відноситься до суб'єктів відповідальності за корупційні правопорушення.

На спростування цих доводів до апеляційного суду представником апелянта надано докази, що спростовують зазначені посилання..

Враховуючи те, що на час ухвалення рішення діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому судом вірно відмовлено в задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, як обґрунтовано зауважено судом першої інстанції, позивач не позбавлений можливості звернутись з даним позовом після закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який носить тимчасовий характер.

Не є підставою для скасування рішення суду посилання ОСОБА_2 на те, що позивачем вже було реалізовано його право на звернення до суду з даним позовом, оскільки наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в грошовому еквіваленті не позбавляє права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю відмінному від боржника, якщо на момент звернення з даними вимогами заборгованість не є погашеною. Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі на момент звернення до суду і розгляду справи по суті заборгованість за кредитним договором не є погашеною й відповідно до розрахунків, наданих позивачем, сума боргу станом на 27.03.2014 р. складає 135939,76 доларів США та 115290,59 гривень пені.

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 на пропуск строку позовної давності, оскільки підставами звернення до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання відповідачами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором і непогашення даної заборгованості на момент звернення до суду, а тому строки позовної давності, визначені ст.257 ЦК України повинні відраховуватись з моменту набрання рішенням законної сили.

З огляду на те, що в задоволенні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, тому судом підставно відмовлено й в задоволенні вимоги про виселення, оскільки дана вимога є похідною.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі В.О. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі В.О. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» відхилити.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: