ун. № 759/7509/15-ц
пр. № 2/759/3886/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Колодій Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 12 травня 2015 р. звернулась до суду з позовом до відповідача та просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею - ОСОБА_3, 1967 р.н. та відповідачем ОСОБА_4, 1972 р.н.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 19 липня 1991 р. між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва зареєстровано шлюб, про що є відповідний актовий запис № 677, від шлюбу вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивачка вказує, що з часом подружнього життя виявилось невідповідність звичок один одного, поглядів на життя, сім'ю, виховання дитини, що в подальшому почало призводити до виникнення між ними суперечок та конфліктів, крім того вона - ОСОБА_3 та відповідач мають різні світогляди та не мають спільних інтересів, захоплень за таких обставин шлюб залишається простою формальністю, шлюбні стосунки між ними припинилися в січні 2012 р., а з травня 2014р. припинили ведення спільного господарства, зазначає, що спору щодо поділу майна немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею - позивачкою, враховуючи, що подальше збереження шлюбу недоцільне та суперечитиме інтересам кожного, а тому на підставі 7, 24, 56, 105, 110, 111, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з 05.05.2014р. вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, хоча відповідач надає кошти на утримання її та сина, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, підтвердив, що вони з дружиною проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, примирення між ними не можливе вказував, що і в подальшому буде надавати належне матеріальне забезпечення дитині.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 1991р. про що є актовий запис № 677 (а.с. 3 - копія свідоцтва про укладення шлюбу).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10 - копія свідоцтва про народження).

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 05.05.2014 року не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 липня 1991 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, про що є актовий запис № 677 - РОЗІРВАТИ.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

ун. № 759/7509/15-ц

пр. № 2/759/3886/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Колодій Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 1209, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 липня 1991 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, про що є актовий запис № 677 - РОЗІРВАТИ.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: