Справа № 635/1273/15-ц
Провадження № 2/635/1183/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судових засідань - Гобленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати за ними в рівних частках, по 1/2 частині за кожним, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, загальною площею 131 кв.м, житловою площею 81,20 кв.м., з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначили, що згідно довідки Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області № 693 від 23 вересня 2014 року за записами погосподарської книги Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області за 2011 -2015 роки головою домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, значився їх батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті вони та дружина померлого ОСОБА_5 у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину не отримали, оскільки за життя ОСОБА_4 право власності на житловий будинок в КП «Харківське районне БТІ» зареєстровано не було. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла їх мати ОСОБА_5 Після смерті матері вони також звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію спадкового майна.

Зазначені обставини змусили звернутися їх до суду.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача - Циркунівької сільської ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Сільський голова Самойлова Т.В. надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечувала.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_3

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в 1982 році в період шлюбу побудували житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вказаний житловий будинок в КП «Харківське районне БТІ» зареєстровано не було, що підтверджується інформацією КП «Харківське районне БТІ» за № Ч-111 від 22 вересня 2014 року.

За довідкою Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області № 693 від 23 вересня 2014 року згідно записів погосподарської книги Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області за 2011 -2015 роки головою домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок 0809-01), значиться ОСОБА_4

Згідно зі ст.22 КпШС України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.

В період будівництва житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому набули право спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини вказаного будинку.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його дружина ОСОБА_5 та сини ОСОБА_3, ОСОБА_2, шляхом подання до Першої державної нотаріальної контори Харківської області заяв про прийняття спадщини в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи №157/2013.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5

Спадщину після її смерті прийняли сини ОСОБА_3, ОСОБА_2, шляхом подання до Першої державної нотаріальної контори Харківської області заяв про прийняття спадщини в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи № 763/2014.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, позивачам Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавців на вище зазначений житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З огляду на наведене, а також враховуючи наявність запису у погосподарській книзі на ім'я ОСОБА_4, що підтверджує право приватної власності на спадкове майно, прийняття позивачами спадщини після смерті батьків в порядку ст. 1269 ЦК України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 208,209,212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 131 кв.м, житловою площею 81,20 кв.м., з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 131 кв.м, житловою площею 81,20 кв.м., з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.В. Березовська