Справа № 274/1083/15-ц Провадження № 2/0274/816/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
15.07.15 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
У березні 2015 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 борг у розмірі 83 560,00 грн.
Від ОСОБА_2 заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило.
Судом з'ясовано, що відповідно до розписки від 20.03.2012 р. ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 19 600,00 грн. та 2 460,00 доларів США на три місяці до 20.06.2012 р. (а. с. 20).
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, на підставі якого перша передала у власність другої грошові кошти 19 600,00 грн. та 2 460,00 доларів США, при цьому друга зобов'язалась повернути ці грошові кошти до 20.06.2012 р.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов'язань з повернення до 20.06.2015 р. ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19 600,00 грн. та 2 460,00 доларів США ОСОБА_2 не виконала.
Доказів, які б це спростовували, ОСОБА_2 не подала.
Більше того, зі змісту заяви від 10.07.2015 р. ОСОБА_2 випливає, що вона визнає наявність боргу перед ОСОБА_1 (а. с. 21).
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ґрунтується на вимогах законодавства України.
Разом з тим, на день пред'явлення позову (05.03.2015 р.) офіційний курс Національного банку України гривні до долара США становив 2 309,0564 грн. за 100,00 доларів США, тобто 2 460,00 доларів США за цим курсом складало 56 802,79 грн., а відтак загальний розмір боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики у гривневому еквіваленті на день пред'явлення позову становив 76 402,79 (19 600,00 грн. + 56 802,79 грн.)
За такої обставини суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме на її користь з ОСОБА_2 підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 76 402,79 грн.
Згідно з частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи
Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 підлягають стягненню у якості відшкодування судових витрат 764,03 грн. (судовий збір).
Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 76 402,79 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 764,03 грн.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;
особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Корбут