Справа № 465/5917/14 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/2892/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І.. Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" на рішення Франківського районного суду м. Львова від 7 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" про стягнення грошових коштів -

в с т а н о в и л а:

позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь кошти у розмірі 12865,16 доларів США, які складаються із сум депозиту, внесеного за договором банківського вкладу № в розмірі 10000 доларів США та сум на поточному рахунку в розмірі 2805,18 доларів США.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПАТ "Фортуна-банк" на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 12865,16 доларів США.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржило ПАТ "Фортуна-банк", просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на те, що суд не досліджував договір банківського вкладу. Вважає, що позивач має право на пред'явлення вимоги про зобов'язання виконати платіжні доручення, а не про повернення вкладу, оскільки між сторонами існують відносини обслуговування банківського рахунку та здійснення розрахункових операцій з грошовими коштами клієнта, які знаходяться на його рахунку. Крім того зазначає, що позивач об"єднала декілька позовних вимог, які виникли з різних підстав, тобто вимоги заявника за вкладним договором є однією підставою, а вимоги за договором банківського рахунку є іншою підставою позову, проте суд дані обставини не врахував. Також посилається на постанову Правління національного банку України від 29.08.2014 р. № 540 "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України", якою банки зобов'язано обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів в межах до 15000 грн. за добу на одного клієнта. Зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства введено оподаткування з 01.08.2014 р. процентів нарахованих на суми вкладних (депозитних), поточних рахунків та з 01.01.2015 р. з доходів фізичної особи у вигляді процентів сплачується військовий збір, а тому суд першої інстанції має застосовувати норми чинного на момент винесення рішення законодавства та здійснювати стягнення суми процентів за вирахуванням податку.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності позивача, яка не з'явилася в судове засідання, колегія суддів виходить із того, що позивачу неодноразово направлялися судові повістки за адресою, вказаною нею в позовній заяві, однак судове повідомлення повернулось за закінченням терміну зберігання, іншої адреси позивач не зазначила, то у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що вона належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, її неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає скаргу частково обгрунтованою і тому підлягає до часткового задоволення, а рішення - частковому скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу", якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною другою статті 1060 цього Кодексу визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором..

Судом встановлено, що 26.05.2014 року між Банком та ОСОБА_3. укладено договір банківського вкладу на суму 10000 доларів США строком на 3 місяці, тобто з 26.05.2014 р. по 26.08.2014 п. з виплатою 10,5 % річних.

Із виписки рахунку від 26.05.2015 р. убачається, що ОСОБА_3 внесла дані кошти на рахунок банку.

У п. 1.4 договору банківського вкладу від 26.05.2014 р. зазначено, що кошти з депозитного рахунку повертаються за розпорядженням або за дорученням вкладника шляхом виплати готівкою, платіжними документами або шляхом перерахування на власний поточний (картковий) або інший депозитний рахунок вкладника.

Із заяви ОСОБА_3 убачається, що остання у зв'язку із спливом встановленого договором строку 26.08.2014 р. звернулася до відповідача із заявою про видачу вкладу, однак банк не виконав вимогу вкладника і вклад не повернув (а.с. 12).

Так як позивач просила повернути вклад зі спливом встановленого договором строку, однак відповідач свої зобов'язання видати вклад на першу вимогу вкладника не виконав, чим обмежив права позивача щодо розпорядження своїми коштами, то висновок суду першої інстанції в частині стягнення коштів за договором банківського вкладу у розмірі 10000 доларів США та нарахованих на цю суму процентів у розмірі 61,98 доларів США є вірним та відповідає нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про неможливість видати вклад з огляду на постанову Правління національного банку України від 29.08.2014 р. № 540 "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України", за якою банки зобов'язано обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів в межах до 15000 грн. за добу на одного клієнта, є безпідставними, оскільки дана постанова набрала чинності з 02.09.2014 р., тобто після виникнення обов'язку банку виконати зобов'язання перед ОСОБА_3 у повному обсязі..

Твердження апелянта про те, що відповідно до вимог чинного законодавства введено оподаткування з 01.08.2014 р. процентів нарахованих на суми вкладних (депозитних), поточних рахунків та з 01.01.2015 р. з доходів фізичної особи у вигляді процентів сплачується військовий збір не впливає на зміст спору, так як це зобов'язання перед бюджетом банк може виконати при виконанні рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обгрунтовуючи позов, ОСОБА_3 просила стягнути кошти у тому числі і з її банківського рахунку у розмірі 2805,18 доларів США, проте на підтвердження своїх позовних вимог не надала договір банківського рахунка, а лише надала виписку з особового рахунку, що є недостатньою підставою для стягнення цих коштів.

Задовольняючи позов в частині стягнення коштів з банківського рахунку на підставі договору банківського вкладу, суд першої інстанції дані обставини не врахував та стягнув кошти без наявного в матеріалах справи договору банківського рахунку.

Оскільки рішення суду в частині стягнення коштів з банківського рахунку ухвалене з порушенням норм процесуального права, то в цій частині його слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові, а в решті рішення залишити без змін.

При цьому дана обставина не позбавляє права ОСОБА_3 звернутись до суду із позовом про виконання договору банківського рахунку, тощо.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 7 жовтня 2014 року в частині стягнення із публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" на користь ОСОБА_3 2805,18 доларів США скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді