АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1104/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В. , Нерушак Л. В.
при секретаріДемченко Н. Ю. , Посипайко А.І., Анкудінові О.І., Винник І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_9 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_9 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_10, товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Логос», ОСОБА_11 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, визнання недійсним зарахування зустрічних вимог та стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 11 листопада 2011 року між ним та TOB «Торговий Дім «Логос» було укладено договір №11/11 «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки», за умовами якого TOB «Торговий Дім «Логос» повинно було сплатити на його користь грошові кошти в сумі 1390052 грн. 70 коп. до 25 липня 2013 року включно згідно графіку. Крім погашення грошового зобов'язання TOB «Торговий Дім «Логос» мало сплатити йому інші платежі, передбачені договором, в строк не пізніше 25 серпня 2013 року. Борг ТОВ «Торговий Дім «Логос» перед ним виник в зв'язку з погашенням заборгованості цього товариства перед ПАТ «Банк Столиця» за рахунок його депозитних коштів, розміщених на рахунку в цьому ж банку.

Крім цього, 11 листопада 2011 року між ним, ТОВ «Торговий Дім «Логос» та ОСОБА_11 укладено договір поруки №11/11-П, за умовами якого ОСОБА_11 зобов'язалась нести солідарну відповідальність за виконання грошових зобов'язань ТОВ «Торговий Дім «Логос» за договором №11/11 «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» від 11 листопада 2011 року.

В період з 11 листопада 2011 року по 29 грудня 2012 року грошове зобов'язання на суму 1390052 грн. 70 коп. ТОВ «Торговий Дім «Логос» було повністю погашене, між ним та відповідачами 30 грудня 2012 року підписаний тристоронній акт №1/1 «Звірки взаємних розрахунків», яким сторони визнали факт погашення грошового зобов'язання у вказаній сумі, а п. 12 цього акту узгоджено залишок заборгованості TOB «Торговий Дім «Логос» перед ним за договором станом на 29 грудня 2012 року, який є остаточним і складає 124453 грн. 57 коп. та 91,03 доларів США (або еквівалентна сума в гривнях).

Зазначена сума в 124453 грн. 57 коп. та 91,03 доларів США йому не була сплачена, оскільки 22 лютого 2013 року між відповідачами ОСОБА_10 і ТОВ «Торговий Дім «Логос» було укладено договір №130222 про відступлення права вимоги на суму 109`463 грн. 78 коп., за умовами якого TOB «Торговий Дім «Логос» отримало право вимоги до нього за договором-констатаці №010911 від 11 листопада 2011 року, укладеним між ним та ОСОБА_10

29 квітня 2013 року ТОВ «Торговий Дім «Логос» направило на його адресу заяву - повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги та зарахування зустрічних вимог на суму 109340 грн. 14 коп. і повідомило про припинення свого зобов'язання перед ним за договором №11/11 «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» згідно акту №1/1 «Звірки взаємних розрахунків» від 30 грудня 2012 року.

Вважаючи вказаний договір від 22 лютого 2013 року про відступлення права вимоги між ОСОБА_10 та ТОВ «Торговий Дім «Логос» недійсним, оскільки рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року, визнано недійсним договір констатації №010911 від 11 листопада 2011 року, за яким це право вимоги виникло, а крім цього, тим же рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_10 про стягнення з нього коштів за цим договором констатації, він 29 липня 2013 року направив TOB «Торговий Дім «Логос» пропозицію погасити борг за договором №11/11 «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки», визначений актом №1/1 «Звірки взаємних розрахунків» від 30 грудня 2012 року, яке залишено без задоволення.

З врахуванням викладено, позивач просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір №130222 від 22 лютого 2013 року «Про відступлення права вимоги», укладений між ТОВ «Торговий Дім «Логос» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10; визнати недійсним зарахування зустрічних вимог ТОВ «Торговий Дім «Логос» та ОСОБА_9 на суму 109340 грн. 14 коп.; стягнути з ТОВ «Торговий Дім «Логос» та ОСОБА_11 в солідарному порядку на його користь борг в сумі 203456 грн 89 коп., яка складається з 124453 грн. 57 коп. заборгованості згідно акту № 1/1 від 30 грудня 2012 року звірки взаємних розрахунків, 50% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідно до п.5.1 договору №11/11 «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки», що складає 64505 грн. 66 коп., 13427 грн. 11 коп. інфляційних витрат, 91 долар 03 центи США, що відповідно до курсу НБУ станом на 17 червня 2014 року складає 1070 грн. 55 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_11, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що, заявивши вимогу про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22 лютого 2013 року між ОСОБА_10 і ТОВ «Торговий Дім «Логос», позивач, як на підставу своїх вимог, посилався на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_9 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_10, третя особа ТОВ «Торговий Дім «Логос» про визнання недійсним договору, яким визнано недійсним договір констатації від 11 листопада 2011 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, за яким у ОСОБА_10 виникло право вимоги, яке він відступив ТОВ «Торговий Дім «Логос», але ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року це рішення та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року, якою воно залишено без змін, скасовані, а тому з вказаних підстав не можна визнати оскаржуваний договір недійсним.

Послався суд також на те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року, постановленим у справі за позовом ТОВ «Торговий Дім «Логос» до ОСОБА_9, треті особи ОСОБА_10, приватний нотаріус ОСОБА_12 та реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції, про припинення іпотеки та виключення записів з державних реєстрів встановлено припинення зобов'язання ТОВ «Торговий Дім «Логос» перед ОСОБА_9 за договором №11/11 «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» шляхом зарахування зустрічних вимог, що на думку суду є встановленою судом обставиною, яка відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню у даній справі і підтверджує безпідставність вимог позивача про визнання недійсним зарахування зустрічних вимог ТОВ «Торговий Дім «Логос» та ОСОБА_9 на суму 109340 грн. 14 коп.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22 лютого 2013 року «Про відступлення права вимоги», укладеного між ТОВ «Торговий Дім «Логос» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10

Так, заявляючи вимогу про визнання оспорюваного правочину недійсним в зв'язку з невідповідністю його вимогам, встановленим ст.203 ЦК України, позивач послався на недійсність правочину, на підставі якого у фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 виникло право вимоги, передане ним ТОВ «Торговий Дім «Логос» за оспорюваним правочином - недійсність договору констатації від 11 листопада 2011 року, яка на момент подання позову була встановлена рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2014 року.

Проте, в подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 17 грудня 2014 року це рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору констатації було скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи в цій частині рішенням апеляційного суду Черкаської області від 30 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_9 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 про визнання недійсним договору-констатії від 11 листопада 2011 року відмовлено.

Таким чином, та обставина, на яку посилався позивач в обґрунтування своїх вимог про визнання недійсним оспорюваного правочину, не знайшла свого підтвердження і висновок суду про неможливість визнання оспорюваного договору саме з цих підстав є правильним.

Посилаючись на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року, яким на його думку встановлено правомірність зарахування ТОВ «Торговий Дім «Логос» зустрічних позовних вимог і припинення в зв'язку з цим його зобов'язання перед ОСОБА_9 за договором «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» від 11 листопада 2011 року, та вважаєчи вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню у даній справі в силу ч.3 ст. 61 ЦК України, суд не звернув уваги на те, що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин преюдиційного значення не має.

Предметом судового розгляду у справі за позовом ТОВ «Торговий Дім «Логос» до ОСОБА_9, треті особи ОСОБА_10, приватний нотаріус ОСОБА_12 та реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції, про припинення іпотеки та виключення записів з державних реєстрів було право іпотеки за договором іпотеки від 11 листопада 2011 року між ТОВ «Торговий Дім «Логос» і ОСОБА_9 Вирішуючи питання про припинення іпотеки, суд послався на зарахування ТОВ «Торговий Дім «Логос» зустрічних вимог на суму 109340 грн. 14 коп., що підтверджується заявою-повідомленням від 29 квітня 2013 року. При цьому зазначена обставина не була предметом судового розгляду у справі, на яку послався суд, спору з приводу цієї обставини у тій справі не було, а тому ця обставина не може вважатися такою, що має преюдиційне значення для даної справи.

Посилаючись на скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2013 року в частині визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22 лютого 2013 року між ОСОБА_10 і ТОВ «Торговий Дім «Логос» та зробивши висновок про правомірність набуття ТОВ «Торговий Дім «Логос» права вимоги до ОСОБА_9 за договором констатації №010911 від 11 листопада 2011 року, укладеним між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 і ОСОБА_9, суд не звернув уваги на те, що тим же рішенням Придніпровського районного суду вирішено питання про можливість задоволення вимоги ОСОБА_10 за цим договором.

Відмовляючи в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення боргу за договором констатації №010911 від 11 листопада 2011 року, суд прийшов до висновку, що зобов'язання за п.1 цього договору ОСОБА_10 не виконані - депозит за договором банківського вкладу від 9 липня 2010 року № 31-09/10 ОСОБА_9 не повернуто, а тому підстав для задоволення вимоги ОСОБА_10 про стягнення коштів за надані юридичні послуги не вбачається.

З таким висновком суду першої інстанції погодились як апеляційний суд Черкаської області, так і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

З приводу даної обставини мав місце спір, вона була предметом судового розгляду, а тому рішення суду з приводу цієї обставини має преюдиційне значення для даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Оскільки змістом права вимоги ОСОБА_10, яке він мав за договором констатації від 11 листопада 2011 року і яке за договором про відступлення права вимоги передав ТОВ «Торговий Дім «Логос», є право вимагати стягнення з ОСОБА_9 коштів в сумі 109463 грн. 78 коп. за надані юридичні послуги, а рішенням суду, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для даної справи, встановлено відсутність підстав для стягнення зазначених коштів, то зарахування ТОВ «Торговий Дім «Логос» цієї вимоги як зустрічної проти вимоги ОСОБА_9 до нього про стягнення коштів за договором «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» не відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним зарахування ТОВ «Торговий Дім «Логос» зустрічних позовних вимог на суму 109340 грн. 14 коп. та стягнення з ТОВ «Торговий Дім «Логос» на користь ОСОБА_9 боргу за договором «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Розрахунок суми боргу зроблено на підставі договору №11/11 «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» та акту № 1/1 звірки взаємних розрахунків від 30 грудня 2012 року і відповідачами не оспорюється.

Стягненню підлягає сума боргу за договором № 11/11 від 11 листопада 2011 року, визначена сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 30 грудня 2012 року, яка мала бути виплачена ОСОБА_9 відповідачами не пізніше 25 серпня 2013 року і складається з 124453 грн. 57 коп. та 91,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подання позову складає 1070 грн. 55 коп.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1 договору №11/11від 11 листопада 2011 року «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» визначено, що за порушення строків погашення грошового зобов'язання ТОВ «Торговий Дім «Логос» зобов'язаний сплатити ОСОБА_9 непогашену суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 50% річних від простроченої суми.

З врахуванням викладеного, крім зазначеної суми непогашеного боргу, стягненню підлягають інфляційні витрати, які згідно наданого позивачем розрахунку складають 13427 грн. 11 коп. та 50% річних від простроченої суми, що складає 64505 грн. 66 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідачка ОСОБА_11 уклала з ОСОБА_9 та ТОВ «Торговий Дім «Логос» договір поруки від 11 листопада 2011 року, відповідно до п.1.1 якого зобов'язалась перед кредитором ОСОБА_9 у повному обсязі відповідати за виконання боржником ТОВ «Торговий Дім «Логос» зобов'язань за договором №11/11від 11 листопада 2011 року «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки».

Пунктом 5.5 зазначеного договору поруки встановлено, що порука припиняється з припиненням усіх зобов'язань боржника за основним договором а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, наданих в п. 24 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Строк виконання основного зобов'язання за договором №11/11від 11 листопада 2011 року «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя за договором поруки» визначено актом звірки взаємних розрахунків від 30 грудня 2012 року, як додатком до цього договору.

Відповідно до п.12 цього акту визначена ним сума боргу ТОВ «Торговий Дім «Логос» перед ОСОБА_9 повинна бути сплачена не пізніше 25 серпня 2013 року.

Оскільки протягом шести місяців, починаючи з 25 серпня 2013 року, кредитор ОСОБА_9 вимог до поручителя ОСОБА_11 не пред'явив, то порука останньої вважається припиненою і підстав для стягнення суми боргу з неї в солідарному порядку не вбачається і вказана сума підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Торговий Дім «Логос».

З відповідача ТОВ «Торговий Дім «Логос» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволенню позовних вимог в сумі 3344 грн. 88 коп.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. ст.525, 526, 530, 554, 601, 625 ЦК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_13 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_10, товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Логос», ОСОБА_11 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, визнання недійсним зарахування зустрічних вимог та стягнення боргу скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним зарахування зустрічних вимог та стягнення боргу.

Ухвалити у справі в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним зарахування товаристом з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Логос» зустрічних вимог: вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Логос» до ОСОБА_9 за договором констатації від 11 листопада 2011 року та вимог ОСОБА_9 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Логос» за договором від 11 листопада 2011 року «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя по договору поруки» на суму 109340 грн. 14 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Логос» на користь ОСОБА_9 борг за договором «Про порядок погашення витрат «Сторони 2» як поручителя по договору поруки» від 11 листопада 2011 року в сумі 203456 грн. 89 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Логос» на користь ОСОБА_9 судові витрати в сумі 3344 грн. 88 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :