Справа № 310/5413/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Союз», ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів оренди землі ,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де вказав, що15. 10. 2014 року і 16. 10. 2014 року у державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_2 (номер запису 7385641); НОМЕР_1 (номер запису 7385964); НОМЕР_3 (номер запису 7401614), які належить йому на праві власності. Вказані земельні ділянки передані в оренду його представником за довіреністю ОСОБА_2 на підставі договорів оренди, укладених 22.09. 2014 року з ПСП «Союз» строком на 3 роки.

Вважає, що вказані дії його представника суперечать його волі, так як він бажав укласти договір строком на 1 рік, і такі договори з головою ПСП «Союз» були підписані, але не зареєстровані. Саме такий короткий термін оренди впливав на розмір орендної плати, і саме про це він домовлявся з орендатором.

Довіреністю від 09. 09. 2014 року він уповноважував ОСОБА_2 тільки здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, а не укладати договори оренди, оскільки мав намір укладати їх особисто. ОСОБА_2 допустив спотворення його волі як власника земельних ділянок.

Вважає, що мала місце зловмисна домовленість ОСОБА_2, який обслуговує ПСП «Союз» у якості юриста, і голови ПСП «Союз» ОСОБА_3, який виявляв бажання визначити більш тривалий термін оренди земельних ділянок, ніж 1 рік. ОСОБА_2 скористався його поганим станом здоров»я, його правовою необізнаністю з особливостями державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, і уклав договори на невигідних для нього умовах.

Просить визнати укладені ОСОБА_2, який діяв від його імені, договори оренди вказаних вище земельних ділянок з ПСП «Союз» 22. 09. 2014 року, недійсними, і зобов'язати ПСП «Союз» вчинити дії по державній реєстрації припинення права оренди земельних ділянок.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі і просить задовольнити.

Представник відповідача - голова ПСП «Союз» ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він не визнає позов на тих підставах, що вказав ОСОБА_1 - а саме з умов зловмисної домовленості між ним та ОСОБА_2, а так він підтверджує, що дійсно у них з ОСОБА_1 була домовленість щодо укладання договорів оренди земельних ділянок на 1 рік, в подальшому виникли проблеми при державній реєстрації договорів на 1 рік, тому їх уклали на 3 роки, але він зобов'язався через рік повернути земельні ділянки ОСОБА_1, від цього не відмовляється і в теперішній час, поверне їх по закінченні сільськогосподарського року без проблем. ОСОБА_1 став його звинувачувати в обмані, але він йому сплатив орендну плату у повному обсязі за минулий рік, тому факт обману заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_1 уповноважив його укласти договори оренди з ПСП «Союз», для чого видав довіреність. При цьому у нього був повний обсяг його повноважень, ОСОБА_1 не обмежував його в діях і не застережував щодо укладання договорів оренди строком на 1 рік, мова йшла про трирічний термін, він діяв у межах наданої йому довіреності і ніякої змови з головою ПСП «Союз» не було.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з копій договорів 22 вересня 2014 року представником ОСОБА_1 за нотаріально укладеною 09. 09. 2014 року довіреністю ОСОБА_2 укладено три договори оренди земельних ділянок, належних ОСОБА_1, з ПСП «Союз» в особі голови ОСОБА_3.

Згідно вказаних договорів в оренду надавались земельні ділянки, які розташовані на території Андрівської сільської ради Бердянського району - КСП «Дружба» - ДП № 47 паї 588,589,590,591,592, земельна ділянка загальною площею 39,3250 га, та земельні ділянки, розташовані на землях колишнього КСП «Колос» ДП № 7 паї 67,66,65,64,63.

Усі три договори укладені строком на 3 роки, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав з кадастровими номерами: НОМЕР_2 (номер запису 7385641); НОМЕР_1 (номер запису 7385964); НОМЕР_3 (номер запису 7401614).

Вказані договори ОСОБА_1 просить визнати недійсними на підставі ст. 232 ЦК України, яка передбачає, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним, при цьому пояснив, що домовленість між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 була до укладення цих договорів з метою його обману, крім того, він бажав укласти договори строком на 1 рік, а значить, вони не відповідають його внутрішній волі.

Проте позивач не довів у чому саме відбулося порушення його цивільних прав, оскільки судом встановлено, що при укладенні договорів оренди у 2014 році він отримав від ОСОБА_3 орендну плату наперед, факт неповернення земельної ділянки за усною домовленістю з ОСОБА_3 через рік не доведена, бо на час слухання справи сільськогосподарський рік не закінчився, а відповідач в судовому засіданні вказав, що по закінченні с/г року він землю повертає, навіть пропонував укласти з ОСОБА_1 такий договір, але той відмовився.

Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06. 11. 2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказує, що для визнання правочину недійсним на підставі ст. 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку - небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Як вбачається з тексту довіреності, яку видав ОСОБА_1 ОСОБА_2, і яка нотаріально посвідчена 09. 09. 2014 року, не вбачається будь -яких застережень дій, які не може вчиняти особа, якій видана довіреність, і які були цією особою вчинені.

Настання несприятливих наслідків для себе ОСОБА_1 також не навів, не надав доказів того, що він уповноважував ОСОБА_2 лише на реєстрацію договорів оренди з ПСП «Союз» з обмеженням строку на 1 рік і не довів наявності злочинної згоди між ОСОБА_2, і ОСОБА_3 з метою спричинення йому негативних наслідків.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Сприймати як доказ по справі наявність копій договорів оренди, укладених безпосередньо ОСОБА_1 і головою ПСП «Союз» ОСОБА_3 суд не може, оскільки вони не мають юридичної сили, а усі договори про наміри повинні бути оформлені в установленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 215, 232 ЦК України, п. 22 ППВСУ № 9 від 06. 11. 2009 року, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:Т. А. Троценко