Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1237/15 Головуючий у 1 інстанції Тверський С.М.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Гончар М.С., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначало, що 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк", який в свою чергу виступає правонаступником АК банку "ТАС-Комерцбанк" та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" (далі - ФК "Вектор Плюс") укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані, боржниками щодо заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з права вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору Клієнт (ТОВ "ФК "Вектор Плюс") відступає Фактору (ТОВ "Кредитні ініціативи") свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора/стягувана за договором № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_2

09.07.2008 року ВАТ "Сведбанк", правонаступник ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 уклали договір 0413/0708/45-013, з подальшим внесенням змін та доповнень.

Згідно умов договору ОСОБА_2, отримав у банку кредит у розмірі 30 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом в строки та на умовах вказаного договору.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим він має заборгованість станом на 10.03.2013 року за кредитом 29 038,17 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 232 102,09 грн.; по відсоткам 14 698,64 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 117 486,23 грн. та у зв'язку з порушенням відповідачем своїх обов'язків зі сплати кредиту нарахована неустойка - пеня 9425,21 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 75335,70 грн..

В забезпеченні виконання зобов'язань за договором кредиту між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки № 0413/0708/45-013-Z-1, відповідно якого відповідач передав Банку в іпотеку наступне майно: квартиру АДРЕСА_1, що посвідчений Барановим М.С., приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, 09.07.2008 року, за реєстрованим №6147. Дану квартиру сторони оцінили -218735,00 грн..

З урахуванням вищевикладеного позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений Барановим М.С., приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу, 09.07.2008 року, за реєстрованим №6147 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 року, яка станом на 10.03.2013 року складає 424924,02 грн.; і стягнути з відповідача на користь позивача судовій збір у сумі 3441,00 грн..

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

На вказане рішення суду ТОВ "Кредитні ініціативи" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним положенням закону.

В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 0413/0708/45-013 на купівлю житлової нерухомості зазначеної у п. 1.4 Договору, відповідно якого останній отримав 30000,00 доларів США.

09.07.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 укладений іпотечний договір, де предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, яку він придбав за отримані кредитні кошти, та складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 75,60 кв.м., житловою площею - 45,20 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк", який в свою чергу виступає правонаступником АК банку "ТАС-Комерцбанк" та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" (далі - ФК "Вектор Плюс") укладено договір факторингу.

Згідно договору факторингу від 28.11.2012 року між ТОВ Факторинговою компанією "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу.

За довідкою розрахунком за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 року існує заборгованість станом на 10.03.2013 року за кредитом 29 038,17 доларів США, що складає, по 23210,09 гривень, відсоткам 14698,64 долари США, що складає 117 486,23 гривні, пені 9425,21 долари США , що складає 75335,70 гривень, а всього 424924,02 грн. (а.с.40,41)

Про наявність заборгованості за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 року і Договорів факторингу, а також вимогу повернення боргу і звернення стягнення на іпотечне майно, а також у разі не виконання зобов'язання ТОВ "Кредитні ініціативи" вимагало повідомити протягом 30 днів, та звільнення іпотечної квартири (а.с.42)

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку проте, що за договором факторингу в реєстр іпотек не було внесені змін, не було повідомлено боржника про переуступку боргу Договори факторингу, ОСОБА_2 на протязі 2013 року звертався до банку про сприяння проводити оплату , оскільки в Артемівську закрито філії Сведбанку, але не отримав відповіді, позивачем не надано документи наглядової ради Банку щодо другого договору факторингу, інформації про надання акту прийому передачі реєстру заборгованості, що ставлять під сумнів фактичне виконання Договору факторингу, так як відповідач має право за правилами ст. 1082 ЦК України вимагати документи, що підтверджують переуступку боргу. За Договором факторингу предметом є кошти, ані іпотека. Одночасно судом засновані строки позовної давності.

Проте, вищевказані висновки суду є передчасними та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи та обставинам справи і суперечать вимогам процесуального та матеріального права.

Наявність заборгованості та її розмір не спростовані відповідачем.

Доводи відповідача, що він не погоджується із розміром розрахунку боргу наданим позивачем (а.с.40,41) зведені лише до його голослівної заяви без посилання на докази та сам він не спростовує наявність боргу, між тим не зазначає яка сума боргу наявна у нього. При цьому відповідач не визначає та не надає доказів про не враховані у розрахунку позивача квитанцій про погашення заборгованості по кредитному договору кредиторам та жодним доказом не спростовує суму боргу і не надає свого контррозрахунку.

Суд першої інстанції, обмежившись запереченнями відповідача (а.с.162-163) проте, що відповідач намагався в банку, де брав кредит врегулювати питання погашення боргу, оскільки закрита філія у м. Артемівськ, але йому було відмолено у надані інформації, всупереч вимогам ст. 212 ЦПК України не оцінює, та не аналізує тексти наданих ним листів.

Щодо доводів проте, що ОСОБА_2 на протязі 10.04.2013 року звертався до Сведбанку про сприяння проводити оплату, так як була закрита філія у м. Артемівськ і Банк 18.04.2013 року за № 2723 надав відповідь проте, що інформація не підлягає оприлюдненню.

Але таке твердження суду першої інстанції не ґрунтуються на повному тексті листа Банку від 18.04.2013 року за № 2723 (а.с.167) , в якому зазначено, що інформація надається клієнту Банку відповідно до п. 1.2, та 3.1 Правил за зверненням, який має його особистий підпис, засвідчений керівником банку, або вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку, або нотаріально засвідчений. (а.с.167)

Судом також не враховано, що в заяві на який посилається ОСОБА_2 як перешкоду в оплаті боргу (а.с.164), зазначено, що він отримав від представника "Сведбанку" від 09.07.2012 року вимогу про погашення боргу. Але сам лист представника "Сведбанку" від 09.07.2012 року про вимогу погашення боргу він суду не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Така ж норма міститься і в ст. 24 Закону України "Про іпотеку".

При цьому неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Письмові докази, як правило, подаються оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу (ч. 2 ст. 64 ЦПК України).

Пред'являючи позов, позивач зазначав, що згідно з вказаними договорами факторингу до нього перейшло право вимоги іпотекодержателя за кредитним договором, укладеним 28.11.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Сведбанк".

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що згідно розділу 2 договору факторингу від 28.11.2012 року одночасно з відступленням права вимоги заборгованості по кредитним договорам ТОВ "Кредитні ініціативи" передані і права забезпечення. (а.с.17)

Відповідно до статті 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення права за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ "Кредитні ініціативи", суд вищезазначеного не врахував, не з'ясував чи був нотаріально посвідчений договір про передачу прав вимоги заборгованості за кредитним договором та чи передавалися права за іпотечними договорами.

Між тим, за нотаріально посвідченим договором від 28.11.2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи", відповідно до вимог статті 24 Закону України "Про іпотеку" передані права одночасно з відступленням прав вимоги заборгованості по кредитних договорах і право Іпотекодержателя. Зареєстровано в реєстрі № 2189 (а.с.208-212 )

Передача заборгованостей боржників відбулася за актом прийому передачі (а.с.204)

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Така ж норма міститься і в ст. 24 Закону України "Про іпотеку".

При цьому, неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про іпотеку" правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

У разі наявності нотаріально завіреного договору забезпечення кредиту (іпотеки, застави) на виконання припису ч. 1 ст. 513 ЦК України додатково укладається договір відступлення права вимоги заставодержателя або іпотекодержателя за відповідним договором забезпечення.

Пунктом 2.1 договору факторингу, укладеного між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" встановлено перелік документів, що свідчать про передачу права вимоги.

Зокрема клієнт відповідно до умов даного договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, визначеними у Реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу, та в порядку, передбаченому даним договором. При цьому сторони погодили, що права вимоги заборгованості за кредитними договорами та права вимоги за договорами забезпечення, укладеними з боржниками, відступаються/передаються клієнтом фактору за цим договором на основі "як є" без надання будь-яких пов'язаних запевнень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому договорі. Після переходу прав вимоги заборгованості до фактора, останній має право нарахувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Між тим, суд першої інстанції не надав оцінки наданим сторонами доказів та не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При ухвалені рішенні суду 29.10.2014 року, представник позивача не приймав участь у розгляді справи. А 07.10.2014 року при розгляді справи у режимі відео конференції за участю представника позивача (а.с.168) , судом було відмовлено позивачу у витребувані доказів.

Приписами частин 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ "Кредитні ініціативи", з тих підстав, що право вимоги за договором іпотеки позивачу не було передано, суд на порушення ч.4 ст. 10, 27, ст. 212 ЦПК України, не перевірив, що між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено нотаріально посвідчений договір про передачу прав за іпотечним договором, про що нотаріусом внесено реєстрацію у Державний реєстр іпотек та Іпотекодержателем зазначено ТОВ "Кредитні ініціативи". ( а. с. 208-210). Отже перехід прав вимоги за іпотечним договором до позивача відбувався відповідно до вимог закону.

Щодо сумніву фактичного виконання Договору факторингу судом першої інстанції, то такі сумніви суперечать правилам ст. 204 ЦК України, які передбачають презумпцію правомірності правочину.

Висновок суду про пропущення строку позовної давності суперечить довідці розрахунку за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 року за яким боржник ОСОБА_2 останній раз вносив сплату заборгованості за кредитним договором 14.12.2012 року (а.с.40,41), а тому за вимогами 264 ЦК України, строк позовної давності має рахуватися з 14.12.2012 року.

Зазначені обставини не враховані судом першої інстанції та не спростовані відповідачем.

Згідно ст.39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Оскільки висновки суду першої суперечать матеріалам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 09.07.2008 року № 0413/0708/45-013, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", та ОСОБА_2 , яка станом на 10.03.2013 року становить 424 924 (чотириста двадцять чотири тисячі дев'ятсот двадцять чотири) гривні 02 копійки, і складається з заборгованості за кредитом 232102 гривні 09 копійок, відсоткам 117 486 гривень 23 копійки, пені 75 335 гривень 70 копійок шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності,

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" задовольнити судові витрати 5161 гривень 50 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді