Справа № 496/4359/15-ц
Провадження № 2/496/1981/15
У Х В А Л А

"11" вересня 2015 р. суддя Біляївського районного суду Одеської області Бобуйок А.Д., розглянувши в місті Біляївка заяву позивача ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вулиці Вернідуба, № 34 в селі Усатове Біляївського району Одеської області, який належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному. При цьому посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може надалі ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі зазначених обставин, приймаючи до уваги надані суду відомості про приналежність зазначеного нерухомого майна, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог про забезпечення позову, та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вулиці Вернидуба, № 34 в селі Усатове Біляївського району Одеської області, який належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному.

Копію ухвали надіслати позивачу ОСОБА_1 для виконання, а ОСОБА_2 для відома.

Допустити негайне виконання ухвали суду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4