Справа № 399/966/14-ц
Провадження 2/399/86/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

5 листопада 2015 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку в натурі між власниками (виділення частки),

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила поділити в натурі житловий будинок та господарчі будівлі, які знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, АДРЕСА_1, передавши їй та відповідачу ОСОБА_1 і визнавши за ними право приватної власності на відокремлені чистини житлового будинку та господарські будівлі, що відповідають розміру ? частки кожної із сторін у спільному майні та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у зв»язку з розглядом справи.

Свій позов мотивує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх з відповідачем батька ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1. Після оформлення спадщини державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори 21 жовтня 2003 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно вищевказаного свідоцтва у власність сторін по справі у рівних частках перейшло право власності на майно спадкодавця, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 разом із надвірними будівлями. Таким чином, вищевказаний будинок належить позивачу і відповідачу на праві спільної власності з визначенням часток кожного із співвласників, яка складає ? частину цього майна.

До складу житлового будинку АДРЕСА_1 входять надвірні будівлі, а саме: погріб, сарай, вбиральня, криниця, огорожа і погріб.

З моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власносі на житловий будинок з надвірними будівлями, вони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Нормами діючого законодавства гарантується кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності після здійснення якого право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), із змісту якого проявляється перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями як об»єкту права спільної часткової власності. Однак відповідач відмовилась від такої пропозиції. Крім того, відповідач постійно перешкоджає позивачу у доступі до спільного майна, не допускаючи до будинку.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та просила поділити вказаний будинок в натурі виділивши їй ? частину будинку з входом до будинку згідно варіанту № 2 запропонованого експертом.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, просив поділити зазначений будинок та виділити частину будинку згідно варіанту № 2 з виходом до будинку, ? частину сараю, ? частину огорожі та ? частину вбиральні. Крім того просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені позивачем.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що сплатила позивачу вартість ? частини будинку, однак підтвердити це нічим не може. В ході розгляду справи позов визнала частково та погодилась на поділ будинку, однак просила суд врахувати, що в домоволодінні проживала 10 років, робила в ньому ремонт, та просила виділити ? частину будинку згідно варіанту № 2.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2003 року спадкоємцями після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року є в рівних частина кожна його дочки - гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Спадкове майно складається з житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 /а.с. 17/.

Згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер /а.с. 25/.

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується відповідними свідоцтвами /а.с. 18-20/.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 його власниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с 21, 24/.

Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Частиною 1 статті 312 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є власністю двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно змісту ст. 364 згаданого вище Кодексу співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Матеріали справи свідчать про те, що сторонам по справі належать рівні частки на будинок та споруди побутово-господарського призначення (ОСОБА_6 та ОСОБА_7).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 3 квітня 2013 року № 6-12цс13, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31 липня 2015 року № 2091,2092 ( а.с. 55-67) виділ частки позивача технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників.

Згідно вказаного висновку експертизи запропоновано два варіанти поділу житлового будинку, надвірних будівель та споруд з відхиленням від рівних часток. При обранні варіанта поділу зазначеного майна у натурі слід обирати такий варіант, при якому частки майна, які виділяються співвласникам, найбільше відповідають їхнім ідеальним часткам. За наявності найменшого відхилення від ідеальних часток підлягає стягненню відповідна грошова компенсація.

Обираючи з поміж запропонованих експертом варіантів № 1 і № 2 суд, враховує прохання сторін по справі, а також те, що варіант № 2 передбачає більш пропорційний поділ між сторонами житлового будинку й господарських будівель та споруд, а тому цей варіант є оптимальним за вказаних обставин справи і саме він підлягав застосуванню.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 становить 100056, 00 гривень.

Згідно обраного судом варіанту поділу № 2 відхилення в бік зменшення від належної позивачу ідеальної частки становить 3/100, в той же час частка відповідача - відповідно збільшується, що в грошовому виразі становить 3001, 68 грн. за ринковими цінами на час проведення оцінки нерухомості.

У зв'язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація в сумі 3001, 68 гривень.

За змістом ст.364 ЦК України позов про виділ частки у праві спільної часткової власності на жилий будинок у натурі може бути задоволено, якщо є можливість виділити відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру частки співвласника у праві спільної власності.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради відповідно до вимог ст. 152 ЖК України.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31 липня 2015 року № 2091, 2092 (а.с. 55-67) розподіл домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників, по 1/2 технічно можливий без пошкодження несучих конструкцій та з подальшим безпечним використанням двох ізольованих квартир виконавши технічне переобладнання.

Відділом містобудування та архітектури, ЖКГ та будівництва Онуфріївської РДА надано дозвіл на поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 згідно варіанту № 2, як такий, що відповідає вимогам діючих будівельних норм та не впливає на технічний стан несучих конструкцій житлового будинку /а.с. 87/.

Виконавчий комітет Онуфріївської селищної ради від 4 листопада 2015 року № 161 прийняв рішення про надання дозволу на здійснення перепланування та переобладнання житлового будинку АДРЕСА_1 згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 2091, 2092 від 31 липня 2015 року /а.с. 102/.

Одже, позивачу ОСОБА_2 слід виділити належну їй частку у спільній власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 : Квартиру № 1, у висновку експерта визначено жовтим кольором, а саме : приміщення 1-3 площею 10, 50 кв.м., приміщення 1-4 площею 8,5 кв. м., приміщення 1-5 площею 6,8 кв. м., приміщення 1-6 площею 4,1 кв. м., погріб - літ. «г», ? частину сараю - літ «б», ? частина огорожі - літ. «N», ? частину вбиральні - літ. «В»., загальною вартістю 39176, 26 гривень, із зменшенням її ідеальної частки до 47/100 та стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача грошової компенсації. Решту приміщень житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1: Квартира № 2 у висновку експерта визначено синім кольором а саме: приміщення 1-1 площею 9,5 кв. м., приміщення 1-2 площею 15,0 кв. м., приміщення 1-3 площею 12, 2 кв. м., ? частину сараю - літ «б», ? частина огорожі - літ. «N», ? частину вбиральні - літ. «В»., загальною вартістю 43826, 25 грн.) - залишити у власності ОСОБА_1 із збільшенням її ідеальної частки до 53/100.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим вимога позивача про стягнення з відповідача коштів за проведення оцінки майна не підлягає задоволенню, оскільки дані витрати не відносяться до судових.

Керуючись положеннями ст.ст.15, 60, 88, 208-209,213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку в натурі між власниками (виділення частки) задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_2 належну їй частку у спільній власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 : Квартиру № 1, у висновку експерта визначено жовтим кольором, а саме : приміщення 1-3 площею 10, 50 кв.м., приміщення 1-4 площею 8,5 кв. м., приміщення 1-5 площею 6,8 кв. м., приміщення 1-6 площею 4,1 кв. м., погріб - літ. «Г», ? частину сараю - літ «Б», ? частина огорожі - літ. «N», ? частину вбиральні - літ. «В»., загальною вартістю 39176, 26 гривень, із зменшенням її ідеальної частки до 47/100.

Решту приміщень житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1: Квартира № 2 у висновку експерта визначено синім кольором а саме: приміщення 1-1 площею 9,5 кв. м., приміщення 1-2 площею 15,0 кв. м., приміщення 1-3 площею 12, 20 кв. м., ? частину сараю - літ «Б», ? частина огорожі - літ. «N», ? частину вбиральні - літ. «В»., загальною вартістю 43826, 24 гривень - залишити у власності ОСОБА_1 із збільшенням її ідеальної частки до 53/100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 грошову компенсацію зменшення її частки в сумі 3001, 68 гривень.

Припинити для ОСОБА_2 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 4026 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 9 листопада 2015 року.

Суддя М.М. Лях