Справа № 716/257/15-ц
28.04.2015 року Заставнівський районний суду Чернівецької області у складі: головуючого судді Угриновської Л.Я.
секретаря Климус Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вендор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача в судове засідання не з»явився. В заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності , позов підтримує повністю, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, не подала суду заяву із проханням проводити розгляд справи у її відсутності, хоча в установленому порядку повідомлялась про розгляд справи, а тому судом допущено заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Відповідно до умов кредитного договору, зокрема п. 1.6 позичальник зобов»язувався погашати заборгованість в строки та суми , відповідно до погодженого графіку, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 1.11 Кредитного договору позичальник погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам й відповідно сторони досягли домовленості щодо строків та порядку дії договору, сплати процентів та повернення кредитних коштів, а також сплати інших платежів та відповідальність сторін за порушення зобов'язання тощо.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст.625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.
Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 не виконала умови договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а тому вимога про повернення витрат на сплату судового збору в розмірі 481,59 грн. підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 525,526,611,625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 169, 212-215, 224-233, 293 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) жительки с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області судові витрати у розмірі 481,59 грн. .
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з часу отримання копії рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом 10 днів з часу проголошення

Суддя