Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.,

при секретарі: Козлачковій Ю.В.

з участю: представника позивача Поліщук М.О., відповідачкеи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2014 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2014 року, яким задоволено позов Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 9440,00 грн. надміру виплачених бюджетних коштів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт вказує на незаконність оскаржуваного рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування усіх фактичних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що власником квартири АДРЕСА_1 є мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1994 року. Апелянт стверджує, що договір дарування від 10.11.2006 року, яким ОСОБА_3 подарувала їй вищевказану квартиру є недійсним на підставі ч.2 ст.215 ЦК України, оскільки таким договір укладений в період, коли ОСОБА_3 була визнана недієздатною згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.11.2006 року, а тому відсутні підстави для стягнення з апелянта надміру виплачених бюджетних коштів, що були надані її матері у вигляді субсидії для відшкодування витрат на оплату за житлово-комунальні послуги, що надавались з квітня 2007 року по липень 2013 року.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишити без змін законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 3 статті 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з квітня 2007 року ОСОБА_4 при зверненні до позивача за призначенням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг не мала права на їх призначення, оскільки з 25.04.2007 року власником квартири АДРЕСА_1 стала ОСОБА_2, що підтверджується договором дарування від 10.11.2006 року.

Проте, з таким висновком суду не може погодитись апеляційний суд, оскільки суд першої інстанції належним чином не визначився з характером спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про те, що спір між сторонами має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Звертаючись до суду з позовом, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради просило стягнути з ОСОБА_2 9440,00 грн. надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії за період з 01.04.2007 року по 31.07.2013 року.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як роз'яснено в п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», частиною четвертою статті 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 2 та частини першої статті 11 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено суб'єктів здійснення місцевого самоврядування, до яких належить й виконавчі органи ради.

Згідно з підпунктом 25 пункту 4 Типового положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790, таке управління відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Отже, спір між сторонами з приводу здійснення органом владних повноважень (управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету районної ради), делегованих йому законом, щодо контролю за розподілом бюджетних коштів, спрямованих на виплату субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення надміру виплачених коштів, що були спрямовані на виплату відповідачці субсидії для оплати житлово-комунальних послуг.

Зважаючи на те, що даний спір є публічно-правовим, так як виник з приводу здійснення Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові наданих йому чинним законодавством владних управлінських функцій щодо контролю над розподілом бюджетних коштів, спрямованих на виплату субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, то даний спір підлягає вирішенню в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, рішення суду відповідно до ст. 310 ЦПК України підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, з роз'ясненням позивачу права на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 303, 307, 310, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2014 року скасувати, провадження у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів закрити.

Роз'яснити Управлінню праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: