Справа № 355/252/14-ц
Провадження № 6/355/75/15
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження

у праві виїзду боржника за межі України

19 серпня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, 21.08.1978 р. н., проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В поданні зазначено, що на виконанні у ВДВС Баришівського РУЮ Київської області знаходиться виконавче провадження № за ЄДРВП 5579 з примусового виконання виконавчого листа №2-490, виданого 03.07.2007 року Баришівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Заступником начальника ВДВС Баришівського РУЮ ОСОБА_4 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 12.09.2007 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку та у відповідності до вимог Закону, боржника зобов,язано сплачувати аліменти.

Однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконав.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем були вжиті заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме зроблено запити: до державної реєстраційної служби, центру надання послуг пов,язаних з використанням транспортних засобів УДАЇ ГУ МВС України в Київській області, Управління держземагенства та отримано відповіді про те, що за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстроване, земельні ділянки на праві власності за боржником не зареєстровані, відомості про рахунки та джерела доходів, згідно відповіді ДПА України в ДРФО - відсутні.

Майно, що належить боржнику та підлягає опису за місцем проживання не виявлено, про що державним виконавцем складений відповідний акт.

Станом на 01.08.2015 року заборгованість по несплаті аліментів, згідно розрахунку державного виконавця, становить 46081 грн.

Боржник ОСОБА_1 на виклики до державного виконавця не з,являється на роботу не влаштовується, добровільно борг перед стягувачем не сплачує.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження» боржник зобов,язаний:

-утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

-надавати у строк установлений державним виконавцем достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

-своєчасно з,являтися за викликом до державного виконавця;

-письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Враховуючи викладене, і те що протягом тривалого часу рішення суду боржником ОСОБА_1 не виконано, кошти на користь стягувача не сплачені, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання, боржник ухиляється від виконання зобов,язань покладених на нього рішенням суду.

Відповідно до ч. І ст. 11 Закону державний виконавець зобов,язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов,язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов,язань за рішенням суду.

Стягувач у своїй заяві про відкриття виконавчого провадження просить ВДВС звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, як засіб забезпечення позовних вимог з метою належного виконання відповідачем по справі рішення суду.

Згідно ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в,їзду в Україну громадян України», встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні та інші невиконані зобов,язання до виконання зобов,язань, або розв,язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов,язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов,язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу до виконання зобов,язань.

ДВС просить суд винести ухвалу, якою тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, 21.08.1978 р. н., проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області до суду на розгляд справи не зявився, про час і дату розгляду справи повідомлялися належним чином.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд подання не зявився.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. І цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, так як суду не надано відомостей про те, чи має ОСОБА_1 закордонний паспорт, чи виїздив раніше за межі України, в тому числі і щодо безвізових поїздок в держави з якими Україною укладені угоди про безвізові пересування громадян, а тому на переконання суду обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, порушили б таким чином його права, як громадянина України.

Інших переконливих доводів про необхідність обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 ВДВС суду не надав.

Керуючись ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити відділу Державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Київської області в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, 21.08.1978 р. н., проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На ухвалу може бути подано скаргу протягом пяти днів про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_5