Справа № 466/3155/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/5846/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Бохонко Е.Р.

З участю представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Шевченківського РВ ГУДМСУ у Львівській області, третя особа Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області «Про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації»,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що 10.06.2013 року йому як основному квартиронаймачу видано ордер на заселення однокімнатної службової квартири, що знаходиться в смт. Брюховичі вул.Незалежності. В отриманому ордері зазначена відповідачка ОСОБА_3, яка на час отримання ордеру мала статус його дружини та їхній спільний син.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2014 року шлюб між ним та відповідачкою розірваний, а тому вважає, що відповідач втратила право на користування житлом, оскільки квартира є службовою, а шлюб між ними розірваний. Стверджує, що відмовляючи в позові, суд дійшов помилкового висновку про те, що розірвання шлюбу не є підставою для визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а також те, що ремонт у квартирі проводився за спільні кошти сторін, оскільки з часу отримання ордеру по липень 2015 року відповідачка жодного разу не з»являлася у квартирі, не цікавилася та не брала участі у проведенні ремонту та оплаті за нього. У квартирі ніколи не було її особистих речей, вона не оплачувала комунальні послуги та не виконувала інших обов»язків як член сім»ї основного квартиронаймача. Стверджує, що у зв»язку з відсутністю позивачки у квартирі протягом двох років є всі підстави для задоволення позову.

Вважає, що помилковим є посилання суду на те, що оскільки не оспорюється право дитини на проживання у спірному житловому приміщенні, а тому відповідачка має право на проживання так як малолітня дитина не може бути розлучена з матір»ю, оскільки закон прив»язує місце проживання дитини до місця проживання батьків, а не навпаки. Крім цього, судом не враховано, що спірне житло є службовим, а також те, що відповідачка втратила статус члена його сім»ї.

Враховуючи вище наведене та те, що відповідачка сама ствердила, що вибула на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі колишнє подружжя.

Шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2014 року.

Рішенням колегії Головного територіального управління МНС України у Львівській області від 28 грудня 2012 року №4 позивачу ОСОБА_4 надано у користування службове житло у АДРЕСА_1. ( а.с.7-8).

Згідно ордеру на жиле приміщення № 0002082 від 10.06.2013 року в склад сім»ї на право вселення у службову квартиру вписані відповідачка ОСОБА_3 та малолітній син ОСОБА_5

З пояснень відповідачки ОСОБА_3 вона змушена була знятися з реєстрації 23.07.2013 року у квартирі 21 на вул. Макарова,6 у м. Рівне, де втратила право постійного користування житлом.

Так як квартира була непридатна для проживання і в ній проводився ремонт, то можливість вселення у квартиру настала у травні 2015 року, однак позивач не надав їй ключів до квартири, поселився один, а вона з дитиною проживає у орендованій квартирі.

Вважає, що її право порушене, оскільки квартира, хоч і службова, була виділена на склад сім»ї із трьох чоловік. Те, що шлюб розірваний не вважає перешкодою для проживання у квартирі, незважаючи, що така є службовою, оскільки право на житло гарантоване Конституцією України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд підставно виходив із вимог ст.ст.71,72 ЖК України та встановив, що позивач не довів факту не проживання відповідача у спірній квартирі понад встановлені строки без поважних причин. Саме по собі розірвання шлюбу між сторонами не є причиною та підставою для визнання відповідачки втратившою право на житло та зняття з реєстрації. Тривале проведення ремонту у квартирі є поважною причиною для непроживання у ній матері з малолітньою дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потребує постійного догляду та уваги.

Статус службових житлових приміщень та користування ними передбачені ст. 118, ч.2 ст.123 ЖК України.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в і д х и л и т и.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А .В.Ніткевич

ОСОБА_6