Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/566/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М., Суржика М.М.,

при секретарі - Кравченко Я.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської обласної лікарні на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської обласної лікарні про визнання незаконним наказу та його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Кіровоградської обласної лікарні про визнання незаконним наказу та про його скасування.

В обґрунтування позову зазначав, що він працює завідувачем гінекологічним відділенням Кіровоградської обласної лікарні. 17 липня 2014 року в гінекологічне відділення Кіровоградської обласної лікарні була госпіталізована вагітна ОСОБА_3. Черговим лікарем їй було встановлено діагноз: загроза переривання вагітності, призначено лікування. Як лікуючий лікар вагітної ОСОБА_3 , він вранці 18 липня 2014 року оглянув її, з'ясував, що вона бажає зберегти вагітність. Про хвору та її стан було проінформовано на п'ятихвилинці за участі завідуючої перинатальним центром - ОСОБА_4. Також він за зверненням чергового лікаря ОСОБА_5, проконсультував його щодо вагітної та необхідної їй допомоги. Не зважаючи на проведене лікування у ОСОБА_3 стався викидень. Післяабортовий період протікав задовільно, в задовільному стані ОСОБА_3 була виписана з лікарні.

Проте, наказом № 65-п від 06 серпня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_2» йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Підставою для наказу стала службова записка завідуючої перинатальним центром ОСОБА_4, доповідна хворої ОСОБА_3 та його пояснювальна записка.

В наказі зазначено, що ним порушено вимоги посадової інструкції завідуючого гінекологічним відділенням, а саме п.4.7. - забезпечувати комплекс обстеження та лікування хворих відповідно до стандартів; п.4.9. - інформує адміністрацію про наявність тяжких хворих; п.7.1. - несе відповідальність за неналежне виконання покладених на нього функціональних обов'язків.

Вважає даний наказ незаконним, оскільки він не порушував трудову дисципліну. Просив суд визнати незаконним наказ головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 06 серпня 2014 року № 65-п про оголошення йому догани та скасувати цей наказ (а.с.1-3, 24-26).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2015 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 06 серпня 2014 року № 65-п «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_2» за порушення трудової дисципліни у вигляді догани. Стягнуто з Кіровоградської обласної лікарні на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. (а.с.121-124).

В апеляційній скарзі Кіровоградська обласна лікарня просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову (а.с.131-137).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Кіровоградської обласної лікарні підтримала доводи апеляційної скарги, а позивач та його представник заперечили проти них і просили рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Строк і порядок застосування дисциплінарного стягнення передбачено ст. ст. 148, 149 КЗпП України, згідно яких дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з'ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені статтями 147-1,148,149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи не закінчився для цього встановлений строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Судом встановлено, що з січня 1995 року ОСОБА_2 працює у Кіровоградській обласній лікарні завідувачем гінекологічного відділення (а.с.5-7,10).

Посадова інструкція завідувача гінекологічним відділенням затверджена 03 травня 2012 року і в цей же день ОСОБА_2 ознайомлений з нею, що підтверджується його підписом (а.с.47-49).

Наказом головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 06 серпня 2014 року № 65-п «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_2», завідувачу гінекологічним відділенням ОСОБА_2 за порушення трудової дисципліни, яке полягало у невиконанні своїх безпосередніх функціональних обов'язків, передбачених посадовою інструкцією завідувача гінекологічним відділенням, оголошено догану (а.с.15-16).

Із змісту наказу вбачається, що 17.07.2014 року в гінекологічне відділення була госпіталізована вагітна ОСОБА_3 зі скаргами на кров'яні виділення, які тривають в неї вже на протязі тривалого часу. Лікуючим лікарем вагітної був завідувач гінекологічним відділенням ОСОБА_2. На ранок 18.07.2014 року та протягом ночі у вагітної ОСОБА_3 відходили плідні води, про що вона повідомила свого лікуючого лікаря. Дана інформація була підтверджена результатами УЗД тільки 24.07.2014 року, але незважаючи на стан хворої, ніяких дій щодо її подальшого лікування лікуючим лікарем завідувачем гінекологічним відділенням ОСОБА_2 не було вжито. Не проінформував ОСОБА_2 про вагітну високого ступеню ризику й адміністрацію лікарні та свого безпосереднього керівника - завідувача перинатальним центром. Все це призвело до загрози життю вагітної ОСОБА_3, так як, 25.07.2014 року у неї посилилася кровотеча. В цей же день, черговий лікар ОСОБА_5 повідомив по телефону ОСОБА_2 про стан вагітної та викликав його до лікарні для вжиття радикальних заходів для: врятування життя хворої, але ОСОБА_2 повідомив, що він знаходиться за містом. В той день в лікарні він так і не з'явився. При спостереженні та лікуванні вагітної ОСОБА_3 високого ступеню ризику завідувачем гінекологічним відділенням ОСОБА_2 були допущені грубі помилки:

· не був своєчасно встановлений діагноз відходження навколоплідних вод;

· не був проведений консиліум лікарів для призначення подальшої тактики ведення вагітної високого ступеню ризику.

Лікуючий-лікар, завідувач гінекологічним відділенням ОСОБА_2 прийняв таку тактику ведення вагітної ОСОБА_3, що стала загрозливою для життя вагітної та призвела до кровотечі.

Згідно п. 4.7. посадової інструкції завідувача гінекологічним відділенням, завідувач гінекологічним відділенням зобов'язаний «забезпечувати комплекс обстеження та лікування хворих відповідно до стандартів»; п. 4.9. тієї ж інструкції містить положення про те, що завідувач гінекологічним відділенням «інформує адміністрацію про наявність тяжких хворих». Відповідно до п. 4.8, завідувач гінекологічним відділенням зобов'язаний «за вимогою чергового персоналу надавати консультативну чи практичну допомогу в будь-який час доби».

Не виконавши свої безпосередні функціональні обов'язки, передбачені посадовою інструкцією завідувач гінекологічним відділенням ОСОБА_2 допустив порушення трудової дисципліни.

Відповідно до п. 7.1. завідувач гінекологічним відділенням «несе відповідальність за неналежне виконання покладених на нього функціональних обов'язків» . ( а.с. 15-16, 50-54, 61).

Підставою для видачі наказу про оголошення догани стали: службова записка завідувача перинатальним центром ОСОБА_4, доповідна хворої ОСОБА_3, пояснювальна записка ОСОБА_2 (а.с.50-51,54,53).

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що при госпіталізації 17 липня 2014 року в гінекологічне відділення Кіровоградської обласної лікарні, вагітна ОСОБА_3 була оглянута черговим лікарем вищої категорії - ОСОБА_5, який встановив діагноз, призначив лікування у вигляді зберігаючої терапії. 18 липня 2014 року лікуючий лікар - завідуючий гінекологічним відділенням ОСОБА_2, встановив діагноз: загроза переривання вагітності в терміні 16 тижнів. Лейоміома тіла матки.

Лікар ОСОБА_2 врахував вимоги вагітної щодо збереження вагітності (вагітність була бажана), при цьому повідомив при її збереженні про можливі негативні наслідки та фактори ризику, з чим погодилась хвора. Однак, незважаючи на проведене лікування, у хворої стався викидень та 28.07.2014 року після проведення консиліума , який вирішив відмінити терапію, направлену на зберігання вагітності і провести переривання вагітності. ОСОБА_3 було проведено переривання вагітності без ускладнень, та 30.07.2014 року жінка в задовільному стані була виписана додому.

Встановлено, що вагітна ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у гінекологічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні в період з 17 липня 2014 року по 30 липня 2014 року. В цей період нагляд за вагітною здійснювали - з 8 години ранку до 8 години вечора у робочі дні - лікуючий лікар ОСОБА_2, а з 8 години вечора до 8 години ранку наступного дня та у вихідні дні - чергові лікарі.

Як встановлено судом першої інстанції, стан вагітної ОСОБА_3 погіршився 25 липня 2014 року, що було встановлено черговим лікарем ОСОБА_5. В цей час лікуючий лікар ОСОБА_2 після закінчення робочого дня знаходився у м. Вінниця, де проживають його батьки.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 підтвердив, що він повідомив 25 липня 2014 року пізно ввечері про стан вагітної ОСОБА_3 її лікуючого лікаря - завідуючого гінекологічним відділенням ОСОБА_2 та в телефонному режимі обговорив з ним тактику її лікування. Також повідомив про стан вагітної завідувача перинатальним центром ОСОБА_4

Відповідно до п.4.8. посадової інструкції завідувач гінекологічним відділенням зобов'язаний за вимогою чергового персоналу надавати консультативну чи практичну допомогу в будь-який час доби.

Показами свідка ОСОБА_5 підтверджено факт надання 25 липня 2014 року у телефонному режимі завідуючим гінекологічним відділенням ОСОБА_2, який перебував за межами міста, консультативної допомоги у лікуванні вагітної ОСОБА_3.

Докази того, що черговий персонал вимагав від завідуючого гінекологічним відділенням надати практичну допомогу, але він таку вимогу не виконав, у справі відсутні.

Доводи представника відповідача про те, що стан вагітної був тяжким і потребував скликання консиліуму лікарів ще 18 липня 2014 року, спростовуються доказами про те, що про стан вагітної було відомо не лише завідуючому гінекологічним відділенням ОСОБА_2, але й черговим лікарям - ОСОБА_6, ОСОБА_5. ОСОБА_5 особисто ставив до відома про стан вагітної 25 липня 2014 року завідуючу перинатальним центром ОСОБА_4, проте консиліум, як підтверджено матеріалами справи, було скликано 28 липня 2014 року.

Зміст пояснення ОСОБА_3, зазначеного як підстава для видачі наказу про оголошення догани ОСОБА_2, свідчить про те, що будь-які скарги на порушення її прав та інтересів як пацієнта лікарської установи, відсутні.

У справі відсутні беззаперечні докази того, що завідуючий лікар гінекологічним відділенням не виконав свої безпосередні функціональні обов'язки, передбачені посадовою інструкцією, чим допустив порушення трудової дисципліни.

Судом правильно встановлено, що відповідач не надав безспірних, належних та допустимих доказів щодо протиправності дій позивача та порушення ним посадових обов'язків, трудової дисципліни за обставин, зазначених у наказі від 06 серпня 2014 року № 65-п «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_2».

Відповідно до положень ст.ст. 10,60 ЦПК України саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарних проступків.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував обставини справи та надав їм правильну юридичну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки, висновків суду не спростовують, оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому передбачених ст.309 ЦПК України підстав для його скасування не вбачається.

Зазначені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вимоги позивача, інтереси якого представляє його представник, про стягнення з Кіровоградської обласної лікарні витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню, оскільки суд апеляційної інстанції розглядає справи за апеляційними скаргами в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції. В позовній заяві, в межах якої розглянуто справу, такі вимоги відсутні.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кіровоградської обласної лікарні відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: