РІШЕННЯ

іменем України

"25" лютого 2015 р. 145/33/15-ц

2/145/188/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, 1977 року народження, жителем смт Сутиски, Тиврівського району.

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. у них народився син ОСОБА_3.

Шлюб, укладений між нею і відповідачем, розірваний. 08.09. 2007 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 в виконкомі Гніванської міської ради, актовий запис №93.

Син ОСОБА_3 проживає із нею, що стверджується довідкою сільської ради і перебуває на її утриманні. Відповідач в утриманні сина участі не бере, тому була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Постановою від 17.04.2003 року ОСОБА_2 1977 р.н. стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на її користь, на утримання сина ОСОБА_3

На даний час відповідач сплачує аліменти в сумі 260 грн. Даних коштів недостатньо для створення належних умов проживання та утримання сина ОСОБА_3.

У неї на утриманні, крім сина ОСОБА_3, перебуває дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження.

Вона не працює, перебуває на обліку, як безробітна в Тиврівському РЦЗ, з 16.12.2014 року.

Відповідач є працездатним, але їй невідомо чи має він постійну роботу та стабільний дохід тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України .

На її думку відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 600 гривень щомісячно .

Такий розмір аліментів надасть їй можливість створити сприятливі умови для проживання та розвитку їх дитини і становить половину прожиткового мінімуму для дитини даного віку.

Вважає, що такий розмір аліментів суттєво не погіршить матеріального становища відповідача.

Просить змінити порядок стягнення аліментів присуджених з відповідача ОСОБА_2 на її користь постановою Тиврівського районного суду від 17 квітня 2003 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі, а саме по 600 (шістсот) грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу згідно наданої до позовної заяви квитанції.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої вимоги змінила, просить збільшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 до 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача, так як він має постійне місце роботи, її матеріальне становище погіршилося, так як вона не працює і має на утриманні ще одну дитину .

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина по 1/4 від його заробітної плати, як і платив раніше. Пояснив, що у нього мінімальна заробітна плата, інших утриманців не має, він не одружений .

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановою Тиврівського районного суду від 17.04.2003 року з відповідача ОСОБА_2 присуджено на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них, та в інших випадках, передбачених СК України .

Позивачка доводить, що її матеріальний стан погіршився, оскільки вона перебуває на обліку в Тиврівському РЦЗ з 16.12.2014 р. як безробітна. Має на утриманні окрім сина ще неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, а відповідно і погіршився її матеріальний стан.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років, яким є син сторін по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, становить на даний час 1286 грн. на місяць.

Аліменти, які присуджені з відповідача є недостатніми для забезпечення нормальних умов для проживання, виховання та розвитку дитини.

Відповідач ОСОБА_2 працездатний, має постійне місце роботи, інших утриманців не має.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, що суттєво не погіршить його матеріального становища .

Як вбачається із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 -215 ЦПК України, 180, 182, 183, 192 СК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково .

Змінити розмір аліментів присуджених постановою судді Тиврівського районного суду від 17.04.2003 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до його повноліття.

Постанову Тиврівського районного суду від 17.04.2003 року повернути до суду після завершення її виконання, для приєднання до справи.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на юридичну допомогу в сумі 300 гривень .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя Ліщишина М. Ю.