Провадження № 22-ц/779/443/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Бойчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року по справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, приватного підприємства «Венеда Плюс», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося з позовом до ОСОБА_2, приватного підприємства «Венеда Плюс», ОСОБА_3 та просило стягнути заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 01.04.2008. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СМ-SМЕІ00/003/2008, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 145000 доларів США. Як зазначає позивач, 23.02.2009, 28.12.2009, 28.12.2010, 25.05.2011 та 04.08.2011 між банком та позичальником укладено Додаткові договори відповідно до № № 1, 2, 3, 4, 5 до Кредитного договору № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008, якими внесено зміни та доповнення до Кредитного договору. В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 01.04.2008 між банком та ПП «Венеда Плюс» було укладено договір поруки № СМ-SME100/003/2008/1. А 28.12.2009, 28.12.2010 та 25.05.2011 між банком та поручителем укладено Додаткові договори №№ 1, 2, 3 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/1 від 01.04.2008, яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки. Як вказує позивач, в забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 01.04.2008 між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № СМ-SME100/003/2008/2, а 28.12.2009, 28.12.2010 та 25.05.2011 між банком та поручителем укладено Додаткові договори № № 1, 2, 3 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/2 від 01.04.2008, яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки. Зі слів ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим станом на 02.07.2014 сума заборгованості з урахуванням основного боргу, процентів, пені та штрафів становить 112995,06 доларів США та 40160,62 грн пеня, що всього по курсу НБУ 11,8334 грн за 1 долар США станом на 02.07.2014 становить 1377276,36 грн, з яких: 110151,42 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 2843,64 доларів США - відсотки за користування кредитом; 40160,62 грн - пеня за прострочення зобов'язання.

Як вказує позивач, у зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань, банком надсилались вимоги позичальнику та поручителям про повне дострокове погашення заборгованості, однак станом на момент подання позову така вимога не виконана. Тому просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року позовні вимоги ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Приватного підприємства «Венеда Плюс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008 (далі - Кредитний договір) у розмірі 1377276 (один мільйон триста сімдесят сім тисяч двісті сімдесят шість) грн 36 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008 у розмірі 1377276 (один мільйон триста сімдесят сім тисяч двісті сімдесят шість) грн 36 коп. Стягнуто з ОСОБА_2, Приватного підприємства «Венеда Плюс» та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна витрати по оплаті судового збору у розмірі по 1218 грн з кожного.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, позивач в порушення вимог ст. ст. 516, 517 ЦК України та п. 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України не дав суду документів, які свідчать, що йому дійсно були передані оригінали кредитного договору та додаткових угод до нього, а також усю інформацію про розрахунки між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. Таким чином, на думку апелянта, до надання доказів здійснення заміни кредитора у Кредитному договорі, він мав право не виконувати свої зобов'язання та вважає, що відповідна ситуація повинна розглядатися як прострочення кредитора, яке тягне наслідки, передбачені ст. 613 ЦК України. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що новий кредитор належним чином не повідомив його про перехід до нього права вимоги за Кредитним договором. 05.05.2014 позивач надсилав позичальнику та поручителям досудову вимогу з проханням погашення заборгованості, однак Договір купівлі-продажу кредитного портфелю укладений 20.03.2014, водночас період розрахунку боргу, наданий позивачем визначений датою 19.03.2014. Також апелянт акцентує, що у досудовій вимозі про повернення боргу не вказано найменування банку, на рахунок якого він мав сплачувати кошти. ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції критично оцінені подані копії квитанцій, оскільки у графі «призначення платежу» зазначено «поповнення поточного рахунку», який визначений у кредитному договорі, а не у досудовій вимозі правонаступника. Однак, апелянт вважає, що належним чином виконував умови Кредитного договору і сплачував кошти з метою погашення кредиту, що підтверджується наданими суду квитанціями. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не надано суду належних перевірених документів згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» щодо наявності в нього заборгованості. Крім того, апелянт вважає, безпідставним стягнення з нього судом суми заборгованості двічі: солідарно з нього та ПП «Венеда Плюс» та з нього і ОСОБА_3

Просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити у позові.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши представників сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, 01.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» (далі - Банк), правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є «ОТП Факторинг Україна» відповідно до копії Договору факторингу від 20.03.2014 (а.с.49-57, 58), та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СМ-SМЕІ00/003/2008, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 145000 доларів США. Відповідач зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених кредитним договором (а.с. 8-14, 15, 16, 27).

Відповідно до копії Договору поруки від 01.04.2008, укладеного в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань, між Банком та ПП «Венеда Плюс» було укладено договір поруки № СМ-SME 100/003/2008/1 за яким поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором та відповідає як солідарний боржник (а.с.28-29).

28.12.2009 між банком та поручителем укладено Додатковий договір № 1 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/1 від 01.04.2008р., яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки (а.с.30).

28.12.2010 укладено Додатковий договір № 2 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/1 від 01.04.2008р. (а.с.31).

В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 01.04.2008р. між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № СМ-SME100/003/2008/2 (а.с.33-34).

28.12.2009 між банком та поручителем укладено Додатковий договір № 1 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/2 від 01.04.2008р., яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки (а.с.35).

28.12.2010 укладено Додатковий договір № 2 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/2 від 01.04.2008 (а.с.36).

25.05.2011 між банком та поручителем укладено Додатковий договір № 3 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/2 від 01.04.2008, яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки (а.с.37).

23.02.2009 між банком та позичальником укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008, яким внесено зміни та доповнення до Кредитного договору (а.с. 17-18).

На а.с. 19-20 міститься копія. Додатковий договір № 2 від 28.12.2009 до Кредитного договору № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008.

28.12.2010 між банком та позичальником укладено Додатковий договір № 3 до Кредитного договору № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008, яким внесено зміни та доповнення до Кредитного договору (а.с. 21-22).

25.05.2011р. укладено Додатковий договір № 4 до Кредитного договору № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008 (а.с. 23-24).

На а.с. 32 наявна копія Додатковий договір № 3 від 25.05.2011 до Договору поруки № СМ-SME100/003/2008/1 від 01.04.2008, укладеного між банком та поручителем та яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки.

04.08.2011 між банком та позичальником укладено Додатковий договір № 5 до Кредитного договору № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008, яким внесено зміни та доповнення до Кредитного договору(а.с. 25-26).

На а.с. 174 наявна копія Квитанції № 100Т00ТВ6 від 09.12.2013 ОСОБА_2, банк отримувача - АТ «ОТП Банк» м. Київ з призначенням платежу «поповнення поточного рахунку» на суму 4795,80 грн.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 42) ОСОБА_2 порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував, у зв'язку з чим станом на 02.07.2014 його заборгованість по кредиту становить 112995,06 доларів США, що всього по курсу НБУ 11,8334 грн за 1 долар США станом на 02.07.2014 становить 1377276,36грн, з яких: 110151,42 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 2843,64 доларів США - відсотки за користування кредитом; а також 40160,62 грн пеня за прострочення зобов'язання (а.с. 116-117).

На а.с. 38, 39, 40, 41 наявні копії Досудових вимог від 05.05.2014 про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008, надісланих позивачем (правонаступником Банку) позичальнику та поручителям з проханням про погашення заборгованості та зазначенням номера рахунку та необхідних банківських реквізитів.

На а.с. 149-150 містяться пропозиції ОСОБА_2 від 02.07.2014, направлені рекомендованим повідомленням позивачу щодо проектів додаткових договорів до кредитного договорів від 01.04.2008 № СМ-SМЕІ00/003/2008, де вказано, що позивачем не було зазначено конкретної грошової вимоги, яка підлягає виконанню.

Згідно копії листа ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15.07.2014 доказом відступлення права вимоги за кредитним договором № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008 просить вважати даний лист-відповідь (а.с. 158).

На а.с 122-140 наявні копії квитанцій ОСОБА_2, банк отримувача - АТ «ОТП Банк» м. Київ з призначенням платежу «поповнення поточного рахунку» за період з 13.01.2014 по 01.12.2014 на загальну суму 188 602,04 грн.

Також із матеріалів справи вбачається, що позивачем представлено суду Акт відступлення (приймання-передачі) кредитного портфелю від 20.03.2014, в тому числі і щодо відповідача, підписаний представниками ТзОВ «ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 59), а також Реєстр заборгованостей боржників, які передавалися від ПАТ «ОТП Банк» до ТзОВ «ОТП Факторинг» (а.с. 58).

Задовольняючи позовні вимоги ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», суд першої інстанції враховуючи ст. ст. 526, 530, 611, ч. 1 ст. 543 та ст. 524 ЦК України, а також на основі поданих до суду на підтвердження своїх вимог та заперечень сторонами доказів, дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в грошовому еквіваленті у розмірі 137727,36 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено цим договором або законом.

Відповідно до змісту ст.ст. 516, 517 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, але боржник має право не виконувати обов'язку перед новим кредитором до надання боржникові доказів переходу прав у зобов'язанні. Згідно з приписами ст. 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках встановлених законом.

Враховуючи наведене, позивач, отримавши право грошової вимоги за кредитним договором до боржника - ОСОБА_3, придбав фінансовий актив у юридичної особи.

Факт відступлення права вимоги та доведення цих відомостей до боржника підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Досудових вимог від 05.05.2014 про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008 ТзОВ «ОТП Факторинг» (а.с. 38, 39, 40, 41), а також копією листа ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15.07.2014, яким останній просить вважати даний лист-відповідь доказом відступлення права вимоги за кредитним договором № СМ-SМЕІ00/003/2008 від 01.04.2008 (а.с. 158).

Апелянт посилався на те, що йому ні первісним кредитором ні фактором не було надано доказів переходу права вимоги до позивача і для цього заявляв клопотання про витребування оригіналів таких документів. Клопотання було задоволено, представником позивача надано в судове засідання нотаріально посвідчені копії документів, які вимагав апелянт. Надані в розпорядження суду документи досліджено і констатовано, що вони тотожні тим, які направлялись відповідачеві як доказ переходу права вимоги.

Таким чином є всі підстави для висновку про виконання всіх вимог закону щодо належного інформування відповідача про перехід права вимоги до нового кредитора. Про належне повідомлення відповідача свідчить і той факт, що ОСОБА_2 після отримання зазначених доказів переходу права вимоги, направив позивачеві листа з пропозицією зміни умов договору (а.с.149).

Враховуючи наведене та той факт, що боржник неналежно здійснював погашення кредитної заборгованості кредитору, а також відсутність будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський