Справа № 450/557/15-ц
Провадження № 4-с/450/8/15
УХВАЛА

судового засідання

16 березня 2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Микитів Н.С.

з участю: скаржника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області, на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

05.03. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_1, заінтересована особа ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області, на дії державного виконавця. У зазначеній скарзі субєкт звернення просить суд: визнати дії державного виконавця протиправними; зобовязати державних виконавців Пакош О.О., Нагребецького А.А. усунути порушення та надати дозвіл на видачу закордонного паспорта. Скаргу скаржник обґрунтовує тим, що державний виконавець Пакош О.О. звернулася із листом до начальника УГІРФО ГУ МВСУ у Львівській області у якому просила не видавати скаржнику закордонний паспорт. Зазначені дії вважає протиправними.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав із підстав викладених у скарзі, просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги скарги ОСОБА_1 заперечила, оскільки вважає такі безпідставними.

Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 40833674, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

із листа головного державного виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області Пакош О.О. від 28.02. 2013 року (а.с. 12), що крім інших адресатів, адресований начальнику УГІРФО ГУ МВС України у Л/о. слідує, що головний державний виконавець ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області Пакош О.О. просила тимчасово заборонити видачу закордонного паспорта ОСОБА_1

Відповідно до ст.33 Конституції кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, визначених законом. Згідно з ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в конвенції та в Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, окрім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права визначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи власну. Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом. Це право віднесено в ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн.2), а саме до таких, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл.21 кн.2). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно повязані з фізичною особою. Остання не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд із країни та вїзд у неї, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд за кордон, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються законом «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України». Положеннями ст.6 цього акта встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виданні паспорта або громадянинові України, який має паспорт, можуть тимчасово заборонити виїзд за кордон, зокрема, в таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п.2); якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням; до виконання зобовязань (п.5); якщо щодо нього подано позов до суду до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно до ст. 8 «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» закону відмова в оформленні паспорта чи продовженні терміну його дії або тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання. У разі заборони на виїзд за кордон з підстав, передбачених пп.1, 2 і 6 ч.1 ст.6 цього документа, особа може оскаржити її в судовому порядку за місцем свого проживання громадянинові України, який має паспорт, можуть тимчасово заборонити виїзд за кордон, зокрема, в таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п.2); якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням; до виконання зобовязань (п.5); якщо щодо нього подано позов до суду до закінчення провадження у справі (п.8).

Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки, Державної прикордонної служби, військовими комісаріатами та консульською службою.

Пунктом 8 ст. 19 закону «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на ДПС покладається, зокрема, завдання щодо запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з неї осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено в праві виїзду з країни, у тому числі згідно з дорученням правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень судів покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції. Умови й порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені в законі «Про виконавче провадження».

З набранням чинності з 9 березня 2011 р. законом «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» від 4.11.2010 №2677-VI та деякими іншими законодавчими актами щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплено право державного виконавця, в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду з метою встановлення тимчасового обмеження в праві виїзду боржника за кордон. У звязку із цим суди розглядали відповідні подання державних виконавців у виконавчому провадженні. ЦПК доповнено ст.377 - 1, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст.3771 ЦПК, яка міститься в гл.VI ЦПК «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)». За змістом цієї статті, питання про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон вирішується в порядку, передбаченому ЦПК щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 закону «Про виконавче провадження», примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Таким чином, обмеження особи у праві виїзду за кордон чи виготовлення закордонного паспорту є виключно компетенцією суду та правоохоронних органів та такі обмеження здійснюються на підставі рішення суду.

Оскільки, головним державним ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області ОСОБА_2 не представлено суду копію рішення суду, яке набрало законної сили про обмеження ОСОБА_1 в праві виїду за кордон чи виготовлення та отримання закордонного паспорту, суд прийшов до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 підставні, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 209, 210, 383 389 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1, - задоволити.

Визнати неправомірними дії державних виконавців ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області Пакош О.О., Нагребецького А.А.

Зобовязати головно державного виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області Пакош О.О. надати дозвіл на видачу ОСОБА_1 закордонного паспорта.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_3