РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15236/15-ц

Провадження № 2/643/5681/15

14.12.2015 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства завод «Електроважмаш» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про визнання незаконним та скасування припису, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: визнати неправомірним та незаконним наказ №1299-к від 16.07.2015року про накладення на нього дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, у вигляді догани за невиконання функціональних посадових обовязків та скасувати даний наказ; визнати неправомірним та незаконними посилання на відповідальність ОСОБА_1 у пунктах 4, 5, 6, б/н припису №176 від 02.07.2015 року, та скасувати вказаний припис; стягнути з Державного підприємства заводу «Електроважмаш» на його користь компенсацію за нанесену моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він працює на посаді майстра дільниці, обмотування роторів №2, турбогенераторного цеху №12, Державного підприємства завод «Електроважмаш» з 01.02.2015 року. Наказом № 1299-к від 16.07.2015 року на нього накладено дисциплінарне стягнення - догану, за порушення трудової дисципліни ( п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку). За доповідними записками посадових осіб ДПЗ «Електроважмаш» він нібито не виконав свої функціональні обов'язки, які передбачені п. 2.1.13, 2.1.19, 2.1.24 посадової інструкції майстра, а саме: не виконав заходи п. 4,6 припису служби охорони праці № 176 від 02.07.2015 року щодо усунення порушень виявлених на дільниці № 2. Накладення дисциплінарного стягнення вважає необґрунтованим і незаконним, та таким, що підлягає скасуванню. Вказане дисциплінарне стягнення не відповідає нормам Кодексу Законів про охорону праці, та Кодексу Законів про працю України, оскільки дані порушення не відносяться до порушень трудової дисципліни. Не виконання посадових обов'язків не є порушенням трудової дисципліни. У порушення вимог, передбачених ст. 149 КЗпП України у нього не було відібрано письмові пояснення по суті порушення трудової дисципліни. Крім того у наказі про накладення дисциплінарного стягнення не вказано чітко за яке саме порушення трудової дисципліни накладено стягнення. Вважає щоб приховати справжніх винуватців, та унеможливити його заперечення та перевірку фактичних обставин справи, йому своєчасно не надали копій припису, доповідних записок, наказів про дисциплінарне стягнення, тому він звернувся з відповідними заявами до керівництва та у комісію з трудових спорів, керівництво відсторонило його від роботи, а комісія з трудових спорів залишила його скаргу без задоволення. Сам припис вважає сфабрикованим та незаконним. Так, при виявленні порушень складаються акти, а вже потім за актом робиться припис на відповідального керівника цеху та дільниць, за приписом повинні розроблятись та затверджуватись належні заходи. Працівникам за спеціальностями видається завдання, необхідні матеріали, та видаються конкретні інструкції з усунення недоліків, які заздалегідь погоджуються з відповідними службами, та посадовими особами, готується технічна документація та інше, чого не було зроблено. Відповідач не призначив наказом відповідального працівника за охорону праці на дільниці №2, це мав бути начальник дільниці ОСОБА_2 Вважає накладене на нього дисциплінарне стягнення незаконним, оскільки порушення трудової дисципліни він не допускав, так як перевіряти чуже обладнання, та контролювання начальників дільниць не входило у його обов'язки і начальник цеху та його заступники не мали права вимагати від нього виконання вищезазначеної роботи, тобто в приписі вказувати його прізвище. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що порушення його законних прав, яке полягало в незаконному дисциплінарному стягненні, відстороненні від роботи, несплаті (доплат, премій) належної заробітної плати, що призвело до матеріальних втрат та моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, він оцінює моральну шкоду у розмірі 10000,00грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача ДПЗ «Електроважмаш» - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Відповідно до наказу №1634-к від 17.11.2014року ОСОБА_1 поновлено на посаді майстра стрижневої дільниці цеху сталевого литва та термообробки (обл.шифр 111) з 26.03.2013року року Державного підприємства завод «Електроважмаш» /а.с.7/.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 переведено на посаду майстра дільниці, обмотування роторів №2, турбогенераторного цеху (обліковий шифр 12), Державного підприємства завод «Електроважмаш» з 01.02.2015 року.

Із припису №176 від 02.07.2015року відповідно Закону України «Про охорону праці» з ціллю утворення належних безпечних та здорових умов праці запропоновано усунути порушення та недоліки, зокрема ОСОБА_1: на дільниці №2 розміщені знімні вантажозахоплювальні пристрої (стропи) поза певного місця зберігання в кількості 2 шт. (термін 03.07.2015року); на дільниці №2 відкритий приямок преса гідравлічного для запресовки волів; на дільниці №2 використовується тара інших підрозділів (термін 10.07.2015рік); на дільниці №2 розмічальна плита не має вказівки щодо гранично допустимого навантаження (термін 10.07.2015рік) даний припис виданий інженером відділу охорони праці ОСОБА_4, отриманий начальником турбогенераторного цеху ОСОБА_5 /а.с.10/.

Наказом № 1299-к від 16.07.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, майстру турбогенераторного цеху (обліковий шифр 12) ОСОБА_1 оголошено догану. Підстава: доповідна записка начальника цеху 12 № 09 від 13.07.2015року, доповідні записки в.о. заступника начальника цеху з технічної частини від 06.07.2015року та 10.07.2015року, доповідна записка механіка цеху 12 від 30.06.2015року, доповідна записка ОСОБА_1 від 13.07.2015року, припис №176 від 02.07.2015року /а.с.8/. В наказі зазначено, що майстер дільниці обмотування роторів №2 турбогенераторного цеху (обліковий шифр 12) ОСОБА_1 не виконав заходи п.п.4,6 припису служби охорони праці №176 від 02.07.2015року, щодо усунення порушень в зазначений термін, а саме: на дільниці №2 розміщені знімні вантажозахоплювальні пристрої (стропи) поза певного місця зберігання в кількості 2 шт. (термін 03.07.2015року); на дільниці №2 використовується тара інших підрозділів (термін 10.07.2015рік); на дільниці №2 розмічальна плита не має вказівки щодо гранично допустимого навантаження (термін 10.07.2015рік), що може призвести до створення виробничої ситуації, яка загрожує життю і здоровю працівників. Таким чином ОСОБА_1 не виконав свої функціональні обовязки, які передбачені п.п. 2.1.13, 2.1.19, 2.1.24 Посадової інструкції майстра дільниці турбогенераторного цеху, що підтверджується доповідною запискою №09 від 13.07.2015року начальника турбогенераторного цеху.

Згідно протоколів засідання комісії по трудовим спорам від 07.08.2015року та 20.08.2015року більшістю голосів прийнято рішення про залишення заяви ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування Наказу №1299-к від 16.07.2015р. без задоволення, та залишення вказаного наказу в силі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з посадової інструкції майстра дільниці турбогенераторного цеху №12, майстер: п.2.1.13- здійснює технічне керівництво роботою зміни (на дільниці, в цеху) і забезпечує безпечне ведення технологічного процесу, надійну, безаварійну експлуатацію обладнання, засобів контролю та автоматичного управління, технологічних трубопроводів, комунікацій, транспортних засобів і т.д .; дотримання персоналом зміни вимог правил, норм та інструкцій з охорони праці. Негайно припиняє порушення безпечних прийомів і методів праці, виробничої дисципліни. Усуває від роботи осіб, які не виконують вказівок, пов'язаних з дотриманням дисципліни і безпечних методів праці, повідомляє про це начальника цеху (ділянки); п.2.1.19. - здійснює виконання у встановлені терміни заходів з охорони праці, пожежної безпеки та охорони навколишнього середовища, передбачених планами, актами, приписом, наказами, розпорядженнями. Підготовляє пропозиції до планів робіт з охорони праці та до колективного договору; п.2.1.24. - виконує вимоги інструкцій з охорони праці та пожежної безпеки, знання і виконання яких є обов'язковим за його робочим місцем (професії або виду робіт); додержувати зобов'язань щодо охорони праці, передбачені колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства /а.с.142-148/.

Як вбачається з посадової інструкції начальника дільниці турбогенераторного цеху №12, начальник відповідно до п.2.1.4. повинен розроблювати та встановлювати завдання майстрам і дільниці; п. 2.1.25. здійснює виконання у встановлені терміни заходів з охорони праці, передбачених планами, актами, приписом, наказами, розпорядженнями. Підготовляє пропозиції до планів робіт з охорони праці та до колективного договору; п.2.1.32. виконує вимоги інструкцій з охорони праці та пожежної безпеки, знання і виконання яких є обов'язковим за його робочим місцем (професії або виду робіт); додержувати зобов'язань щодо охорони праці, передбачені колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства /а.с.135-141/.

Відповідачем не надано жодного доказу, щоб підтверджував факт невиконання позивачем п.п. 2.1.13, 2.1.19, 2.1.24 Посадової інструкції майстра дільниці турбогенераторного цеху, та не надано жодного документу щоб роз'яснював яким чином ОСОБА_1 мав виконати припис №176 від 02.07.2015року.

Крім того, відповідачем не надано жодного доказу, на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 відповідальний за порушення, вказані в приписі №176 від 02.07.2015року.

Крім іншого, журнали змінно-добових завдань не містять переліку робіт зазначених у приписі, які б ставились на виконання ОСОБА_1, як то вбачається з посадової інструкції начальника дільниці турбогенераторного цеху №12.

Також, в статті 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Відповідачем вимоги вказаного Закону виконано не було, про що свідчать відсутність письмових пояснень позивача та відсутність відповідного акту про відмову останнього про надання письмових пояснень на вимогу відповідача.

Отже, суд дійшов до висновку, що наказ №1299-к від 16.07.2015року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за невиконання функціональних обов'язків, які передбачені п.п. 2.1.13, 2.1.19, 2.1.24 Посадової інструкції майстра дільниці турбогенераторного цеху, винесений незаконно та підлягає скасуванню.

За змістом диспозиції ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд враховує твердження позивача щодо втрати ним нормальних життєвих звязків, у звязку із незаконними діями відповідача (незаконному дисциплінарному стягненні), як підставу для відшкодування моральної шкоди, що повністю узгоджується з приписами ст. 237-1 КЗпП України та ст.23 ЦК України. Суд вважає справедливою сатисфакцією для позивача стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання неправомірним та незаконними посилання на відповідальність ОСОБА_1 у пунктах 4, 5, 6, б/н припису №176 від 02.07.2015 року, та скасування вказаного припису, суд відмовляє у її задоволенні з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 3, 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, в тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебували з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

Статтею 232 КЗпП України визначено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами:

1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються;

2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у ч. 3 ст. 221 і ст. 222 цього Кодексу;

3) керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб, митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого та регіонального самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян, з питань звільнення, зміни дати і формулювання причини звільнення, переведення на іншу роботу, оплати за час вимушеного прогулу і накладання дисциплінарних стягнень, за винятком спорів працівників, вказаних у ч. 3 ст. 221 і ст. 222 цього Кодексу;

4) власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації;

5) працівників у питанні застосування законодавства про працю, яке відповідно до чинного законодавства попередньо було вирішено власником або уповноваженим ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації (підрозділу) в межах наданих їм прав.

Безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються також спори про відмову у прийнятті на роботу.

Отже, такого способу захисту прав та інтересів фізичних та юридичних осіб як звернення до суду за вирішенням трудового спору із заявою про визнання неправомірним та незаконними посилання на відповідальність ОСОБА_1 у пунктах 4, 5, 6, б/н припису №176 від 02.07.2015 року, та скасування вказаного припису не передбачено законом.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства завод «Електроважмаш»

про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної

відповідальності, про визнання незаконним та скасування припису, стягнення моральної шкоди

задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 1299-к від 16.07.2015року Державного

підприємства завод «Електроважмаш» у відношенні ОСОБА_1 про

накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнути із Державного підприємства завод «Електроважмаш» на користь ОСОБА_1

Михайловича 500 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства завод «Електроважмаш» на користь держави суму

судового збору в розмірі 243грн.60коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської

області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.М.Довготько