09.02.2015 Справа № 363/5378/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до підприємства «Вертикаль» Громадської організації «Творче об»єднання дітей і молоді з фізичними обмеженнями «Студія ДИМФО» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до підприємства «Вертикаль» Громадської організації «Творче об»єднання дітей і молоді з фізичними обмеженнями «Студія ДИМФО» про захист прав споживачів

Позов обґрунтований тим, що переїхавши в Україну для постійного проживання, вона разом з дочкою ОСОБА_2 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та 03.09.2014 року уклала з відповідачем письмовий договір побутового підряду № 03/09/0 (далі Договір) на ремонт вказаної квартири. Згідно умов укладеного Договору підрядник зобов`язався протягом 1 місяця в строк до 01.10.2014 року виконати всі перелічені в додатку № 1 до договору роботи, вартість яких складає 10000 грн. Відповідно до умов Договору позивач передала директору підприємства-відповідача ОСОБА_4 аванс у розмірі 7500 грн. Коли після закінчення узгодженого строку виконання робіт вона зайшла до квартири, то побачила, що роботи виконані лише на 15% від загального обсягу, а передані їй чеки на придбання будівельних матеріалів виявилися не справжніми. 01.10.2014 р. вона разом з директором підприємства-відповідача ОСОБА_4 склала дефектний акт, у якому зазначено, що окрім невиконаних робіт за Договором працівники підрядника нанесли їй ще й збитки шляхом пошкодження майна на суму 2360 грн., а саме: пошкоджені два замки на вхідних дверях та москітна сітка з вікна, викрадена нова ковдра. Однак, в добровільному порядку повернути їй раніше сплачені кошти у вигляді авансу та відшкодувати збитки, спричинені майну, відповідач відмовляється. Позивач стверджує у позовній заяві, що порушенням зобов`язання, яке підпадає під дію Закону України «Про захист прав споживача», відповідач, крім того, ще й спричинив їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5000 грн.

Таким чином, захищаючи у судовому порядку своє порушене право споживача послуг, позивачка просить суд стягнути з підрядника - підприємства «Вертикаль» Громадської організації «Творче об`єднання дітей і молоді з фізичними обмеженнями «Студія «ДИМФО» на її користь: сплачену нею суму авансу в розмірі 7500 грн. як збитки, завдані невиконанням умов договору, 2360 грн. - в якості відшкодування шкоди, завданої псуванням майна у її квартирі, 5000 грн. - у якості відшкодування спричиненої їй моральної шкоди. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача.

В суді позивачка позов підтримала, просить позов задовольнити у повному обсязі заявлених вимог. ОСОБА_1 пояснила, що укладаючи з відповідачем Договір побутового підряду для проведення ремонту у квартирі, вона розраховувала отримати якісну послугу у визначений в Договорі строк, для чого попередньо заплатила аванс у розмірі близько 3500 грн., передавши ці кошти в руки особисто ОСОБА_4, та незабаром на його усну вимогу передавши йому ще й 1700 грн., потім 1200 грн. та ще близько 1000 грн. на придбання підрядчиком необхідних будівельних матеріалів для проведення ремонтних робіт. На підтвердження придбань їй мали бути передані відповідні касові чеки про оплату покупок. Однак, передані їй згодом чеки виявилися фальшивими, а станом на 01.10.2014 р. із передбачених Договором робіт було лише демонтовано ванну та обідрано від стін старі шпалери, тобто виконано 15% робіт на суму всього лише 1500 грн. Позивачка вважає, що її обманули, її довірою скористалися. При цьому вона погоджується з поясненнями представника відповідача щодо того, що нею йому у вигляді первісного авансу та подальших проміжних сум було передано коштів всього на суму 7274 грн., а не 7500 грн., як про це вказано нею у позовній заяві, тобто передано 3500 грн., як це передбачено Договором, та передано на придбання матеріалів 3774 грн., що договором передбачено не було. Крім того, позивачка погодилася з тим, що нею з придбаних за її кошти матеріалів було залишено собі 6 мішків цементу за узгодженою з представником відповідача загальною їх вартістю у розмірі 330 грн. Саме тому решту суми у розмірі 5444 грн. (3500 грн. +3774 грн. - 330 грн.) вона просить стягнути з відповідача на її користь, погодившись у цій частині з розрахунками представника відповідача.

Позивачка також стверджує, що працівниками відповідача, яким було доручення проведення ремонту у її квартирі, у період дії Договору було викрадено нову ковдру вартістю 260 грн., умисно пошкоджено москітну сітку вартістю 500 грн. з нещодавно встановленого нового металопластикового вікна та умисно виведено з ладу два замки з вхідних дверей квартири, через що вона не могла туди потрапити 01.10.2014 р. після закінчення дії Договору, щоб перевірити належність виконання його умов. Таким чином, позивачка спочатку наполягає на стягненні на її користь з відповідача шкоди, завданої псуванням майна у її квартирі та крадіжкою ковдри у загальному розмірі 2360 грн., але в подальшому уточнила, що у цій частині позову вона може обмежитися стягненням лише коштів у розмірі 1100 грн, а тому на такому розмірі відшкодування вона в кінці розгляду справи і наполягає. У питанні заявленої нею позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачка покладається на розсуд суду.

Представник відповідача обставини, якими позивачка обґрунтовувала свої вимоги, практично не оспорював та не спростовував, підтвердивши факт укладання та умови Договору побутового підряду від 03.09.2014 року на ремонт квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 10000 грн. (а.с. 4 - 11).

Представник відповідача підтвердив, що 01.10.2014 року ним разом з позивачкою було складено дефектний акт, в якому було зафіксовано виявлені недоліки робіт, виконаних підрядником відповідно до умов Договору від 03.09.2014 року, та суми коштів, отриманих від ОСОБА_1 Згідно з дефектним актом, виконано 15% робіт від загальної суми договору, тобто на суму всього лиш 1500 грн., а було отримано від позивачки 03.09.2014 року аванс в розмірі 3500 грн., передбачений Договором, та у подальшому отримано ще й 3774 грн. - на придбання будівельних матеріалів. Крім того, у квартирі було виявлено 6 мішків цементу, вартість яких складає 330 грн., та які були залишені позивачці.

Представник відповідача позов ОСОБА_1 визнав частково, а саме в частині відшкодування їй матеріальної шкоди, спричиненої невиконанням Договору, у загальному розмірі 5444 грн. (7274 грн. - 1500 грн. - 330 грн.). Позов же в частині відшкодування їй шкоди, завданої псуванням майна у її квартирі та крадіжкою ковдри у загальному розмірі 2360 грн. ОСОБА_4 не визнав, не дивлячись на те, що таке застереження міститься у дефектному акті від 01.10.2014 року. Він стверджує, що вписано це було в акт під тиском позивачки. Заперечення його проти цієї вимоги ґрунтуються на тому, що ніякої нової ковдри у пустій квартирі, зданій підрядчику під ремонт, не було, він її не бачив, вона йому на зберігання не передавалася, тому підрядчик не може бути за ковдру відповідальний. Двоє замків у вхідних дверях дійсно були виведені з ладу робітником, якого підрядник найняв для проведення ремонту у квартирі позивачки, проте представник відповідача не може погодитись з тим, що вартість пошкоджених замків становить 1800 грн., крім того, один замок було полагоджено. Щодо вимоги відшкодувати вартість пошкодженої віконної москітної сітки, то вона також не визнається представником відповідача, оскільки він вважає, що виявлене пошкодження легко усувається без додаткових витрат, а тому її вимога в частині стягнення 500 грн. за таке пошкодження є, на його думку, також не обґрунтованою та безпідставною.

Під кінець розгляду справи 09.02.2015 року представник відповідача у порядку відшкодування шкоди, завданої невиконанням Договору, добровільно передав позивачці 5500 грн., а вона вказану суму прийняла, про що в матеріалах справи є відповідна розписка. ОСОБА_4 також пояснив у суді, що фактично укладанням договору та організацією виконання ремонтних робіт займався особисто він як фізична особа, а не підприємство, яке позивачка вказала у якості відповідача у справі та яке фігурує в Договорі побутового підряду і директором якого формально рахується саме він. Отримані ним від позивачки кошти у вигляді авансу та у вигляді коштів на будматеріали до каси підприємства не надходили, податки з цих коштів у передбаченому законом порядку до державного бюджету не сплачувалися, спеціалістів, які професійно займаються будівельно-ремонтними роботами у підприємства «Вертикаль» немає. Для виконання робіт, передбачених Договором побутового підряду від 03.09.2014 року та Додатком № 1 до нього у квартирі позивачки він, як фізична особа, за усною домовленістю найняв малознайомого чоловіка і поклався на нього. Однак, той нічого не зробив і зник. Визнаючи свою провину у такій організації робіт, він і прийняв рішення про відшкодування ОСОБА_1 витрачених нею коштів у розмірі 5500 грн., які особисто він позичив.

Вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим та підстав для його задоволення немає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.09.2014 року між ОСОБА_4, який діяв від імені відповідача, та ОСОБА_1 було укладено договір побутового підряду на ремонт квартири № 03/09/0 відповідно до якого підприємство «Вертикаль» Громадської організації «Творче об`єднання дітей і молоді з фізичними обмеженнями «Студія «ДИМФО», як підрядчик, з одного боку, зобов`язалося виконати за завданням замовника ОСОБА_1, з другого боку, ремонтні роботи однокімнатної квартири АДРЕСА_1 площею 33 кв. м на загальну суму 10000 грн. (п. 3.1. Договору) в строк до 01.10.2014 року (п.2.1 Договору) із матеріалів замовника (п.1.4. Договору). Склад та обсяг робіт визначені у кошторисі, що міститься у Додатку № 1 до Договору та є його невід`ємною частиною (п.1.2. Договору). Аванс у розмірі 3500 грн. має бути сплачено замовником не пізніше, ніж за добу до дати початку виконання першого етапу робіт (п.3.2.1. Договору). По мірі виконання робіт замовник проводить поетапну оплату, відповідно до виконаного обсягу робіт (п. 3.3.2. Договору) або шляхом передачі підряднику готівкових коштів, або шляхом перерахування цих коштів на розрахунковий рахунок підрядника (п. 3.5. Договору).

Згідно умов Договору замовник має право відмовитися від Договору у будь-який час і вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не почне роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх в строк, визначений договором, стає неможливим (п. 4.1.4. Договору). Крім того, замовник має право відмовитися від Договору у будь-який час до закінчення виконання робіт, сплативши підряднику вартість виконаних робіт з відшкодуванням йому витрат, здійснених ним до цього моменту з метою виконання Договору (п. 4.1.5. Договору). Замовник має право ініціювати внесення змін в Договір, вимагати розірвання Договору і відшкодування збитків за наявності суттєвих порушень підрядником умов договору (п. 4.1.6. Договору). Крім того, замовник зобов`язаний укласти договір страхування ризиків випадкового знищення або пошкодження об`єкта ремонту (п. 4.2.6. Договору).

Відповідно до умов договору підрядник має право на свій розсуд залучати третіх осіб (субпідрядників для виконання робіт, обумовлених Договором (п. 5.1.2 Договору), зобов`язаний виконати роботи належним чином та у строк, встановлений Договором (п. 5.2.1. Договору), контролювати та координувати діяльність субпідрядників під час виконання відповідних робіт (п. 5.2.3. Договору), приймати заходи по збереженню майна, переданого замовником (п. 5.2.4. Договору), відшкодувати у відповідності з законодавством України і цим договором спричинені замовнику збитки, якщо такі збитки виникли з вини або необережності підрядника (п.5.2.10. Договору).

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що недоліки у виконаних роботах, виявлені у процесі прийому - передачі закінчених робіт, які виникли з вини підрядника, фіксуються сторонами шляхом складання і підписання дефектного акту та підлягають усуненню підрядником протягом розумного строку, узгодженого сторонами.

Відповідно до п. 11.1. Договору він вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору (а.с. 11) підрядник мав виконати роботи загальною вартістю 10000 грн., які складаються із п`яти позицій, а саме: 1. демонтаж шпалер, підлоги; - вартістю 2600 грн.; 2. шпаклювання, вирівнювання стін, стелі - вартістю 3000 грн.; 3. вирівнювання підлоги, укладка ліноліума, плінтусів - вартістю 2100 грн.; 4. установка душової кабіни, сантехніки - вартістю 1200 грн; 5. установка дверей, фарбування вікон - вартістю 1100 грн. При цьому у вказаному Додатку № 1 до Договору побутового підряду на ремонт квартири, який називається «кошторис на ремонтно-обробні роботи» по жодній позиції не зазначені ні обсяги робіт, які мають виконуватися підрядчиком, ні їх ціна. Вартість будівельних матеріалів, інструментів та приладдя даним кошторисом не передбачені, як не передбачені і Договором.

Договір побутового підряду - це договір, за яким підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Цей договір є видом договору підряду, спрямований на задоволення повсякденних споживчих потреб громадян (будівництво та ремонт житлових будинків і квартир, виготовлення предметів домашньої обстановки та вжитку, пошиття, ремонт взуття, одягу та ін.)

Сторони у договорі побутового підряду - підрядник і замовник. В якості замовників виступають громадяни, а в якості підрядників - зазвичай спеціалізовані підприємства та об'єднання побутового обслуговування, спеціальна правоздатність яких спрямована на надання громадянам різного роду послуг та виконання робіт, а також громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до пунктів 3, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари, або пропонує їх до реалізації.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання строк стає неможливим.

Тобто Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини громадянина -споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємство «Вертикаль» Громадської організації «Творче об`єднання дітей і молоді з фізичними обмеженнями «Студія «ДИМФО», керівником якого є ОСОБА_4, основним видом економічної діяльності має такий: «консультування з питань комерційної діяльності й керування». Даних про те, що зазначене підприємство у визначеному законом порядку має право та необхідні дозволи (ліцензії) на заняття таким видом економічної діяльності, як виконання ремонтно-будівельних робіт житла, тобто є спеціалізованим підприємством побутового обслуговування, спеціальна правоздатність якого спрямована на надання громадянам побутових послуг з ремонту житла - суду не надано. Правових підстав для укладання саме підприємством «Вертикаль» Громадської організації «Творче об`єднання дітей і молоді з фізичними обмеженнями «Студія «ДИМФО» Договору побутового підряду від 03.09.2014 року на ремонт квартири - суд не знаходить. Відтак, суд дійшов висновку, що вказаний Договір під прикриттям юридичної особи укладав особисто ОСОБА_4, як фізична особа, яка при цьому не є підприємцем, особисто він приймав від позивачки кошти у вигляді авансу і на будматеріали і обладнання, особисто він самостійно займався організацією виконання замовлених нею робіт, за невиконання яких особисто він і прийняв на себе майнову відповідальність, особисто (а не за рахунок підприємства) відшкодувавши ОСОБА_1 спричинений збиток у розмірі 5500 грн.

Звертаючись до суду за захистом прав споживача, вважаючи, що правовідносини, які виникли між нею та підрядчиком регулюються саме Законом України «Про захист прав споживача», позивачка не врахувала, що фактично правовідносини щодо договору побутового підряду в неї склалися не з підприємством, а з фізичною особою ОСОБА_4. А на правовідносини де виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт і надавачем послуг є громадянин, який не будучи підприємцем, порушив умови договору підряду на ремонт квартири, застосування положень Закону «Про захист прав споживача» є помилковим і не поширюється. Суд вважає, що договір побутового підряду було замовником укладено з неналежним підрядником, через ненадання останнім замовнику належної інформації про себе.

Суд вважає, що добровільне відшкодування особисто ОСОБА_4 позивачці узгодженого з нею розміру шкоди, спричиненої неналежним виконанням Договору, є для неї частковою сатисфакцією.

Відсутні підстави і для задоволення позову у частині відшкодування шкоди від пошкодження майна, оскільки така вимога про стягнення 2600 грн. не обґрунтована позивачкою належними та допустимими доказами, які могли б бути покладені у основу с удового рішення, хоча тягар доказування покладається у даному випадку покладається на позивача.

Щодо позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди у порядку ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки дія цього Закону на спірні правовідносини в силу невідповідності йому суб`єктного складу сторін Договору побутового підряду від 03.09.2014 року не поширюється, доказів про те, в чому виразилась моральна шкода та про розмір моральної шкоди суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, відтак судові витрати у справі слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко