АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року у справі позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживачів,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11485/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мальченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі по тексту - ПАТ «Київенерго») про захист прав споживачів.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове. Зазначає, що судом першої інстанції не було повно досліджено обставини, на які він посилався в позові та не було з'ясовано наявність його вини та в чому саме вона полягала. Внаслідок цього суд дійшов безпідставного висновку про недоведеність заявлених ним вимог.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ВласенкоО.В. інтересах ПАТ «Київенерго» проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності від 31 серпня 2007 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 1547-С/ЖБ від 28 серпня 2007 року, ОСОБА_1 є власником жилого будинку АДРЕСА_1, загальною площею 478,7 кв.м. (а.с.51).

10 червня 2014 року підрозділом РЕМ «Західний» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» в присутності ОСОБА_1 складено акт порушення № 32247, в якому зазначено, що останній при користуванні електричною енергією за адресою АДРЕСА_1 допустив порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 9, 18, 32, 23 Правил користування електричною енергією для населення, а саме має місце самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі (а.с.38).

Відповідно до протоколу комісії вищезазначеного підрозділу № 4322 від 09 вересня 2014 року прийнято рішення про нарахування споживачу ОСОБА_1 вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення за період з 11 грудня 2013 року по 29 липня 2014 року, що відповідно до наданого ПАТ «Київенерго» розрахунку та вищезазначеного протоколу склало 76 432 грн. 05 коп. (а.с.7, 8).

04 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київенерго» про захист прав споживача, в якому просив скасувати протокол комісії підрозділу РЕМ «Західний» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» по розгляду акта про порушення № 4322 від 09 вересня 2014 року та зобов'язати відповідача поновити електропостачання до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що підключення вказаного будинку до електричної мережі здійснювалось будівельною фірмою «Дарниця», яка здійснювала будівництво вищезазначного будинку та яка в подальшому була оголошена банкрутом. Протягом 2007-2010 pоків ним здійснювалась оплата за спожиту електроенергію та у 2012 році він звертався до РЕМ «Західний» на предмет опломбування лічильника. Вважає дії відповідача не законними та такими, що порушують його права споживача.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями ст. 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частинами 1 та 2 ст. 27 вказаного Закону передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Положеннями пункту 3 Правил користування електричною енергією для населення встановлено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем електричної енергії та енергопостачальником.

Відповідно до першого розділу Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - це надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Згідно з п.7 Правил користування електричною енергією для населення для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов'язує.

Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією.

З матеріалів справи вбачається, що актом порушення № 32247 від 10 червня 2014 року виявлено факт порушення ОСОБА_1 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі (встановлення трьохфазної електроустановки та приладу обліку), відсутня пломба електропередавальної організації на клемній кришці електролічильника (відсутня пломба електропередавальної організації на приладах призначених для опломбування до облікових автоматів). Вказаний акт складений трьома представниками ПАТ «Київенерго» в присутності споживача ОСОБА_1 та підписаний без зауважень (а.с.38).

Згідно з п. 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 Норми розділів «Загальні положення», «Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» та «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів» поширюються на всіх споживачів без винятку. Згідно розділу «Загальні положення» підключення - це виконання операцій комутації в місцях контактних з'єднань електропроводки з метою подачі напруги на електроустановку (електроустановки).

Відповідно до пункту 2.2 Правил користування електричною енергією для населення, підключення електроустановки замовника до електричної мережі здійснюється власником мереж (електропередавальною організацією або основним споживачем) у відповідності до договору про приєднання, з повідомленням постачальника електричної енергії за регульованим тарифом, на території ліцензованої діяльності якого відбувається підключення.

Таким чином, будь-яке підключення або відключення в установленому порядку електроустановок споживача до електричних мереж електропостачальника, здійснене не її працівниками, є самовільним підключенням.

Згідно з п. 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику затвердженого постановою КМ України № 122 від 08 лютого 2006 року обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що підключення електроустановок останнього до електричних мереж здійснено енергопостачальником ПАТ «Київенерго» чи його структурним підрозділом, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення комісії підрозділу РЕМ «Західний» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» від 09 вересня 2014 року, яке викладено в протоколі № 4322 від 09.09.2014, та відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на невиконання своїх зобов'язань будівельною фірмою «Дарниця» та надання йому ПАТ «Київенерго» квитанції, в якій зазначені реквізити споживача електроенергії - р/р № НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, та адреса: АДРЕСА_1 як безпідставні та такі, що не спростовують правомірності прийняття відповідачем рішення про нарахування позивачу не облікованої внаслідок порушення споживачем вартості електричної енергії.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.В.Соколова