Справа № 349/172/15-ц
Провадження № 6/349/20/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Могили Р.Г.

секретаря Матасової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2015 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням, яке погоджено з начальником відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань покладених рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року.

Подання обгрунтовано тим, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа виданого Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 06 квітня 2015 року за № 2/349/110/15, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» 31 168,69 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 849,85 грн., всього 32 018,54 грн.

Боржник від виконання своїх зобов'язань ухиляється, борг згідно з рішенням суду не сплачує. В ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні відкриті рахунки у банківських установах, боржник не працює, пенсії та інших доходів не отримує. Згідно інформаційних довідок за боржником не зареєстровані транспортні засоби, а також немає нерухомого майна. Також, згідно акту державного виконавця боржник за місцем реєстрації не проживає, точне місце його перебування невідоме. Державний виконавець вважає, що єдиним засобом впливу на боржника є обмеження його у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Старший державний виконавець відділу ДВС Рогатинського районного управління юстиції ОСОБА_2І у судовому засіданні подання підтримала , просила задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, вивчивши подання та матеріали, які додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

06 липня 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Рогатинського районного управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/349/110/15 виданого 06 квітня 2015 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» 31 168,69 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір .

З резолютивної частини вказаної постанови вбачається, що боржнику запропоновано добровільно виконати судове рішення до 14 липня 2015 року.

Однак, державним виконавцем не надано суду доказів про отримання ОСОБА_1 вищезазначеної постанови , а отже невідомо, чи боржник знає про відкрите виконавче провадження про стягнення з нього коштів.

Крім цього з акту від 13 липня 2015 року вбачається, що державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак на даний час по місцю реєстрації не проживає, перебуває за межами України.

Згідно з ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Право на свободу пересування закріплене у ст.33 Конституції України, ст.13 Загальної декларації прав людини, ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України".

Пунктом 5 статті 6 цього Закону передбачено, що громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт, відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу до виконання зобовязань.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею обов'язків.

Таким чином, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст.3771 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обовязок доказування. Державним виконавцем в поданні не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобовязання, а також не здобуто таких доказів в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 293, 377,1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання нею зобовязань за судовим рішенням, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: Р.Г. Могила