ЄУН№ 337/1263/15-ц
Провадження № 2/337/750/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Осінь», ОСОБА_2, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина на усе належне йому майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1. Заповіт батько не складав. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька проживала із спадкодавцем за однією адресою. Дружина батька від прийняття спадщини відмовилась, інших спадкоємців немає. Вона у встановлений законом строку звернулась до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки її батько при житті не отримав правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру.

Вказує, що квартира АДРЕСА_1 була надана батькові як члену Житлово-будівельного кооперативу «Осінь» на підставі ордеру №117 від 06.01.1974 р. Пай за квартиру сплачений батьком в 1991 році, таким чином він став власником квартири.

На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надала заяву з проханням слухати справу без її участі, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ЖБК «Осінь» до початку судового засідання надали суду заяви, просять слухати справу за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Представники третіх осіб: Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів.

Суд, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру №117 від 06.01.1974 року, виданого на підставі рішення загальних зборів виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих від 19.01.1974р., ОСОБА_3, як члену ЖБК «Осінь», було надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в ЖБК «Осінь».

Відповідно до довідки, виданої ЖБК «Осінь», вартість вищевказаної квартири в розмірі 8040,50 руб. була виплачена ОСОБА_3 в 1991 році повністю. Право власності на квартиру не оформлялось.

Згідно вимог діючого законодавства, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, відповідно до раніше діючого Закону України «Про власність» № 697-XII від 07.02.1991 року, право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. Так, в силу вимог ст. 15 Закону України «Про власність», член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно із статтею 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно із ст. 22 КпШС України, якій діяв на час придбання квартири, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю останнього. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 31 грудня 1981 року. Розірвання шлюбу зареєстровано Ленінським відділом ЗАГС м.Запоріжжя, актовий запис №1241.

З урахуванням того, що пай за квартиру членом ЖБК ОСОБА_3 був виплачений повністю у 1991 році, він набув право власності на квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому квартири АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складав, а тому спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його донька - ОСОБА_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про укладання шлюбу та про народження.

Згідно положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шістьох місяців, встановлених ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На час відкриття спадщини позивач була зареєстрована та мешкала разом зі спадкодавцем.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №38-2015, ОСОБА_1 10 лютого 2015 року звернулась до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 28 лютого 2015р. постановою державного нотаріуса Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Таким чином, вирішити питання про оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливо у зв'язку із тим, що за життя ОСОБА_3 не отримав правовстановлюючий документ на спірну квартиру.

Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, будучі спадкоємцем першої черги, реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після свого померлого батька ОСОБА_3, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не здійснювала відмову від прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом оформити право власності неможливо.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 384, 393, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В. Сидорова

02.04.2015