БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/209/15
Справа № 356/791/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2015 Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Капшученко І. О.,

за участю секретаря Мамей Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором позики в розмірі 300000 грн., та 3% річних від суми боргу у розмірі 7495,00грн., суми інфляційних з урахуванням індексів інфляції 126 000,00 грн., всього 433495, 00грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2014 сторони уклали договір позики, відповідно до якої позивач передав відповідачу 300000грн. Відповідач зобов'язувався повернути борг 01.10.2014. Але в установлений термін свої зобов'язання не виконав; посилався на ст.ст.207, 1046, 1047, 526, 610, 625 ЦК України просив стягнути заборгованість 433495, 00грн., що складається в розмірі 300000 грн., та 3% річних від суми боргу у розмірі 7495,00грн., суми інфляційних з урахуванням індексів інфляції 126 000,00 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовільнити.

Представник позивача також просив позов задовільнити.

Відповідач позов визнав у повному обсязі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 01.03.2014 між громадянином ОСОБА_1 Мокхтар (позикодавець ) та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено договір позики (далі - Договір), у відповідності до якого позикодавець передає у власність позичальнику 300000 грн. (п.1.1.Договору).

У відповідності до умов договору позика передається позичальнику при підписанні Договору готівкою в гривнях у сумі 300000грн., що підтверджується розпискою; позика є безпроцентною; позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у повному обсязі в термін до 01.10.2014 (п.2,3,4).

Згідно розписки позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти у розмірі 300000 грн., у присутності свідків, що підтверджує факт виконання зобов'язань позивачем (а.с.13).

Відповідач в установлений строк до 01.10.2014 грошові кошти не повернув. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу, зокрема 01.10.2014; 31.12.2014 (а.с.16-19).

Натомість, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує заборгованість не повертає.

Згідно із розрахунком заборгованості за договором позики, борг складається з 300000 грн. за договором, 7495 грн. три відсотки річних, 126000 грн. інфляційні витрати, усього 43495,00 грн.(а.с.14).

Згідно із положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум задоговором позикиу зв'язку з порушенням умов договору є наслідкомневиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави длявисновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України. (Правова позиція ВСУ постанова №6-37цс15).

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договорами позики виконав. Проте відповідач, в порушення умов договору, суму заборгованості сплачує.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики у розмірі 433495, 00грн., що складається основного боргу у розмірі 300000 грн., та 3% річних від суми боргу у розмірі 7495,00грн., 126 000,00 грн. суми інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 232, 294 ЦПК України; ст. ст. 525, 526, , 625, 1046, 1049 ЦК України суд,-

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) заборгованість у сумі 433495,00 (чотириста тридцять три тисячі чотириста дев'яносто п'ять ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 зареєстрованого за адресою вул. АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. О. Капшученко