Справа №489/2056/15-ц 26.08.2015 26.08.2015 26.08.2015
Провадження №22-ц/784/2076/15 У Х В А Л А
26 серпня 2015 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючого: Буренкової К.О.,
суддів: Маляренко І.Б., Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання: Гордійчук С.С.,
за участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника
на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2015 року у справі за її позовом до ОСОБА_3, третя особа - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису,
В С Т А Н О В И Л А:
В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису.
Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого відрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1. Окрім неї спадкоємцем першої черги також є ОСОБА_3 - дочка померлого від іншого шлюбу.
ОСОБА_1 зазначала, що її мати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю. ОСОБА_5 за життя визнавав своє батьківство стосовно неї (позивачки).
Проте, вона позбавлена можливості оформити спадкові права, оскільки у свідоцтві про її народження матір`ю записана ОСОБА_6, а відомості щодо батька відсутні.
Посилаючись на викладене, та на положення ст.ст. 128-130 СК України, ст. 50, 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України, позивачка просила суд встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є її батьком та внести відповідні зміни в актовий запис про її народження.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2015 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, мати позивачки, з 01 вересня 1960 року перебувала в шлюбі із ОСОБА_5

Рішенням народного суду Веселинівського району Миколаївської області від 04 травня 1961 року шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 був визнаний недійсним у зв'язку з тим, що останній вже перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою особою (а.с.17).

Згідно свідоцтва про народження позивачки та виписки з державного реєстру актів цивільного стану про народження вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві. Її матір'ю записана ОСОБА_6, а запис про батька відсутній (а.с. 7).

Наполягаючи на задоволення позову, ОСОБА_1 зазначала, що її мати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 після визнання шлюбу недійсним продовжували проживати однією сім'єю, а останній за життя визнавав її дочкою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1. Окрім неї спадкоємцем першої черги також є ОСОБА_3 дочка померлого від іншого шлюбу, яка не визнає її спадкові права.

ЦПК України, СК України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення. Однак це можливо за певних умов, зокрема: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За наведених обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що встановлення юридичного факту без вирішення спору про право на спадкування суперечить змісту позовного провадження, предметом якого має бути спір про право. Тому правильно відмовив в позові.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки є наслідком помилкового тлумачення норм процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді