РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року Провадження №2/425/1511/15

Справа №425/4246/15-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря- Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лізингової компанії Товариство з обмеженою відповідальністю "ІГК+" про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів - ,

встановив:

В обґрунтування позову позивач вказав, що 22.10.2015 року між ним та відповідачем був укладений договір майнового лізінгу, відповідно до якого предметом лізінгу є автомобіль KIA Sportage 2.0 MT 4WD Luxe (помаранчовий).

При підписанні договору, за вказівкою консультанту команії „ТОВ „ІГК+, він сплатив нібито 20% від вартості автомобілю, а саме- 56600 гривень.

Повернувшись додому, він більш детально ознайомився з умовами зазначеного вище договору та виявив, що консультант команії відповідача ввів його в оману, оскільки консультація, надана йому в офісі команії відповідача, не відповідає вимогам, зазначеним у договорі.

Як вбачається з договору, сума, сплачена ним у розмірі 56600 гривень, не входить у вартість автомобіля, а є „вартістю фінансування, тобто фактично оплатою за роботу консультанта.

Відповідно до договору, „вартість фінансування- це одноразова плата за організацію та оформлення договору.

Якби консультант команії відповідача повідомив йому про цей факт, він нізащо не погодився укладати договір на таких умовах.

Таким чином, під час укладання договору, було порушено п.4 ст.4 Закону України „Про захист прав споживачів, відповідно до якого, споживачі мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про послугу, яка надається.

Крім того, порушені вимоги ч.3 ст.12 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, яка передбачає, що інформація, що надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги без нав,язування її придбання.

Зателефонувавши до центрального офісу компанії, йому стало відомо, що консультант компанії невірно роз,яснив умови договору, і йому необхідно сплатити авансовий платіж у розмірі 50% вартості, і тільки після сплати, буде доставлено автомобіль.

Нещодавно, йому стало відомо, що ТОВ „ІГК+ не має права надавати послуги з фінансованого лізінгу, оскільки не перебуває на обліку у Нацкомфінпослуг.

Вважає, що відповідач не мав законного права укладати з ним угоду та ввів його в оману при укладанні договору майнового лізінгу.

Просить визнати договір майнового лізінгу №805328, укладений 22 жовтня 2015 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю „ІГК+ недійсним. Стягнути з відповідача на його користь збитки в сумі 5660 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень.

У судовому засіданні представник позивача, підтримала заявлені позовні вимоги, надала суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заперечень на позов не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою: м.Київ, вул. Фрунзе, 82, які були повернуті на адресу суду з позначкою „за закінченням терміну зберігання (а.с.35-36, 37-39).

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року позивач передав відповідачу 56600,00 грн. в рахунок купівлі автомобіля KIA Sportage 2.0 MT 4WD Luxe (помаранчовий), а відповідач (лізінгодавець) зобов,язався придбати та передати на умовах майнового лізінгу у користування автомобіль (предмет лізінгу), а позивач (лизингоотримувач) зобов,язався прийняти предмет лізінга (автомобіль) та сплачувати лазінгові платежі та інші платежі згідно з умовами договору (копія договору- а.с.12-23).

Відповідно до квитанції №50 від 22 жовтня 2015 року позивач сплатив на користь відповідача вартість фінансування згідно договору № 805328 в сумі 56600,00 гривень.

Згідно відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №7840/16-12 від 16.11.2015 року, Інформація про Товариство з обмеженою відповідальністю ІГК+ до Державного реєстру фінансових установ, що веде Нацкомфінпослуг, не вносилась. Товариство статусу фінансової установи не набувало, ліцензії та/або інші дозволи на надання фінансових послуг у Нацкомфінпослуг не отримувало. Довідка про взяття на облік юридичної особи з право надання послуги з фінансового лізінгу Товариству Нацкомфінпослуг не видавалась (а.с.41-42).

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними , правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Таким чином, судом встановлено,що відповідач навмисно ввів позивача в оману, отримавши від нього грошові кошти за надання фінансового лізінгу, не маючи статусу фінансової установи, ліцензії та/або інші дозволи на надання фінансових послуг, в результаті чого позивач не отримав необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про послугу, яка йому була надана.Грошові кошти отримані від позивача відповідач не повернув.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 до Лізингової компанії Товариство з обмеженою відповідальністю "ІГК+" про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ,224,225 ЦПК України ,суд

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Лізингової компанії Товариство з обмеженою відповідальністю "ІГК+" про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів задовольнити.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу № 805328 від 22.10.2015р., укладений між ОСОБА_1 та Лізинговою компанією Товариство з обмеженою відповідальністю «ІГК+»

Стягнути з Лізингової компанія Товариство з обмеженою відповідальністю «ІГК+», на користь ОСОБА_1 грошові кошти ,сплачені за договором фінансового лізінгу в розмірі 56600(пятдесят шість тисяч шістсот гривень) та витрати на правову допомогу в сумі 700(сімсот гривень ).

Стягнути з Лізингової компанія Товариство з обмеженою відповідальністю «ІГК+» на користь держави судовий збір в сумі 849 (вісімсот сорок девять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя В.В. Москаленко