Справа № 188/1440/14-ц
Провадження № 2/188/22/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року

Петропавлівський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю - позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу " Петропавлівська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради про усунення перешкод у виконанні трудових обов"язків та стягнення матеріальних , моральних збитків

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позов до відповідача та зазначає, що вона перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем і на теперішній час працює на посаді лікаря - педіатра консультаційної поліклініки з 01.10.2013 р.

До 01.10.2013 р. окрім виконання трудових обов"язків нею , як і лікарями інших спеціалізацій здійснювалося цілодобове чергування лікаря-педіатра вдома , відповідно до графіку , який щомісячно складався начальником медичного закладу та затверджувався головним лікарем медичного закладу . Такий графік складався за письмової заяви лікарів відповідної спеціалізації до кінця поточного року на послідуючий робочий рік .

В грудні 2012 р. нею була написана чергова заява про чергування лікаря-педіатра на дому. До 01.10.2013 р. вона щомісячно працювала черговим лікарем-педіатром на дому , приблизно щомісячно до 280 годин. Таким чином , її додатковий заробіток складася біля 1500 грн. Більш точніше обчислення проводить бухгалтерія . Але , з 01.10.2013 р. її безпідставно було усунуто від таких чергувань . Так , вона з 02.10.2013 р. до 27.01.2014 р. була на лікарняному , але за весь цей період головний лікар КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" ОСОБА_2 жодного разу не поцікавилася моїм станом здоров"я , а тільки всім розповідала : " Із з яким там вона ще діагнозом на лікарняному ? " . Адмін впливом перешкоджала написанню посильного листа для МСЕК і зовсім не планувала , щоб вона виходила на роботу. Після огляду на МСЕК та виходом її на роботу переконала головного економіста та начальника відділу кадрів , що треба згідно " Закону?" виконати всі рекомендації МСЕК у відношенні до неї , сказано було це в образливій формі , ніби головний лікар ОСОБА_2 проводить особисту помсту. Що в подальшому привело до конфлікту її з начальником відділу кадрів та головного економіста ( до червня 2014 р. у неї були доброзичливі стосунки ) .

30.01.2014 р. нею була написана заява чергування на дому лікаря- педіатра. Заява зареєстрована секретарем вхідний номер " 169" . На цю заяву відповіді не отримала і до теперішнього часу . Всі ургентні часи були віддані педіатру ОСОБА_3 Хоча він не може постійно знаходитися вдома в очікуванні виклику до лікарні.

В лютому , березні 2014 р. ОСОБА_3 доводилося на певний час відлучатися із дому , для цього він просив її приїхати по першому виклику в лікарню до хворих дітей . Що вона і виконала , але ургентні години не зараховувались до її зарплати , як і оплата за самий виклик. Вона в усній формі напомнила про несправедливе рішення , відмови їй в чергуванні на дому , головного лікаря ОСОБА_2 , так вона просто заборонила ОСОБА_3 просити на час його відсутності їй чергувати на дому.

З 02.06.2014 р. по 15.06.2014 р. та з 20.07.2014 р. по 10.08.2014 р. ОСОБА_3 перебував в черговій відпустці. Він працював в дитячому відділенні лікарем-ординатором на 1.0 ставку. На час чергової відпустки ОСОБА_3 в дитячому відділені фактично не було лікаря , хоча у відділення поступали і виписувалися вилікувані діти.

Два накази головного лікаря ОСОБА_2 в образливій формі було показано начальником відділу кадрів 02.06.2014 р. після 10 год. ранку та 22.07.2014 р. теж після 10 год. ранку.

З наказом головного лікаря ЦРЛ , який їй показувала начальник відділу кадрів вона повністю незгодна , бо в ньому було зазначено , що вона обов"язково має працювати на 0.75 ставки за висновком МСЕК?, 0.5 ставки у дитячому відділені та 0.25 ставки поліклініки. А чергування на дому їй можна і не оплачувати , тільки платити по факту виклику. При цьому ОСОБА_2 грозиться їй в усній формі , що з неї зніме групу інвалідності . Ці погрози передали одночасно дві особи начальник відділу кадрів та головний економіст . Після чого з 02.072014 р. по 10.07.2014 р. вона перебувала на лікарняному з гіпертонічним кризом.

16.06.2014 р. нею була написана заява , щоб їй оплатили чергування на дому лікаря- педіатра , вхідний № 917 , повторно заява 18.07.2014 р. вхідний № 204 відповіді на них не отримала і по даний час.

Незважаючина незаконні переведення її в дитяче відділення та чергування на дому , взагалі на 35 діб , вона сумлінно виконувала свою роботу , згідно кваліфікованим вимогам , приїзджала до хворих дітей по першому виклику , як і в денний час та і в нічні години, незважаючи на вихідні та свята . Проаналізувавши записи в журналі ургентації - перше місце по викликам під час її чергування , у педіатра.

При реалізації свого Конституційного права на працю , інваліди стикаються з штучними перешкодами , що встановлені законними та підзаконними правовим актами .

Великим бар"єром для реалізації права на працю з інвалідністю стає індивідуальна програма реабілітації інвалідів , що видають лікарі МСЕК , не компетентні у питаннях , пов"язаних з працею , яку може собі знайти інвалід.

Індивідуальна програма реабілітації видається разом з встановленням групи інвалідності і вона не обов"язкова для виконання самим інвалідом і несе рекомендований характер. Важко доказувати своє право на працю , коли лікарі не розуміють і не визнають робочого потенціалу людини з особливими потребами .

В її випадку некваліфіковані лікарі МСЕК взагалі змінили діагноз захворювання ( замість Д-з : Поліміозіт МКХ-10 М-33.2 супутній Д-з : Остеоартроз МКХ-10 М-15 , в ІПР зазначено МКХ-10 М-62.5 , що відповідає Д-з : Виснаження та атрофія м"язу не класифікована в інших рубриках , та МКХ-10 М13 , що відповідає Д-з : Інші артрити. Інший діагноз , принципово інше лікування та прогноз захворювання. Тому і індивідуальна програма реабілітації буде іншою , а також група інвалідності.

На її численні скарги ОблМСЕК реагує банальною відпискою.

Згідно ст. 32 КЗпП України : переведення на іншу роботу , зміна істотних умов праці . Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці , пільг , режиму роботи , встановлення або скасування неповного робочого часу , суміщення професій , зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

В її випадку примусово головним лікарем ОСОБА_2 вона змушена була написати заяву про переведення її на 0.75 ставки лікаря-педіатра консультативно- діагностичної поліклініки. Заява від 29.01.2014 р. . Переведена 01.02.2014 р.

Згідно ст. 33 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу , не обумовлену трудовим договором , без його згоди , якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров"я .

Згідно наказів керівника КЗ Петропавлівська ЦРЛ , які оформлені юридично неграмотно , її просто зобов"язали безкоштовно виконувати роботу , за яку лікар- педіатр без категорії ОСОБА_3 отримує зарплату у повному обсязі. Вона атестована 27.12.2011 р. отримала першу кваліфікаційну категорію , термін дії закінчується 28.12.2016 р. Тому , вважає , що ОСОБА_2 використовуючи адмінресурс в особистих цілях повністю дискридитує її як лікаря , як людину , що має гостру потребу в додаткових коштах.

Таким чином , протягом 9 місяців ( починаючи з жовтня 2013 р. ) її незаконно позбавили додаткового заробітку у розмірі 16000 грн. , які вона мала витратити на ліки та благоустрій своєї оселі. Адміністрації ЦРЛ зовсім не цікаво , що за загострення її хвороби сильно впливає холод та сирість.

Згідно неправомірних дій керівника КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" у неї тепер виник конфлікт між начальником відділу кадрів та головним економістом , що суттєво впливає на її душевний стан . Також ОСОБА_2 під загрозою звільнення забороняє медичним сестрам приймального відділення надавати їй інформацію про відпрацьовані нею ургентні дні. Взагалі в ЦРЛ заборонено їй надавати будь-яку інформацію. Таким неправомірними рішеннями адміністрація медичного закладу , з яким вона перебуває у трудових відносинах ,їй спричнено моральну шкоду., яка полягає у моральних переживаннях у зв"язку незаконними рішеннями керівника закладу , порушені стосунки з оточуючими людьми , погіршенням стану здоров"я .

Тому загальна сума принесеної їй матеріальної та моральної шкоди складає 20000 грн.

Просить суд :

1. Визнати дії відповідача КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" у відмові їй виконувати свої трудові обов"язки неправомірними.

2. Визнати наказ керівника закладу КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" щодо переведення її на час чергової відпустки в дитяче відділення та чергування на дому лікаря-педіатра - неправомірним .

3. Зобов"язати відповідача зробити перерахунок заробітної плати , лікарняних , відпускних , з урахуванням чергувань на дому , роботи в дитячому відділенні , згідно чинного законодавства .

4. Стягнути з відповідача КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок матеріальної та моральної шкоди 20000 грн.

4. Під час попереднього судового засідання вирішити питання щодо витребування у відповідача документи:

- належно завірену копію колективного договору , який діє з 01.10.13 р. і по теперішній час ;

- належним чином завірену копію її посадової інструкції;

- належним чином завірену копію її трудової книжки;

- належно завірену копію наказу КЗ Петропавлівська ЦРЛ "ДОР" " Про організацію поліклінічної та стаціонарної допомоги дітям Петропавлівського району ;

- належно завірену копію штатного розкладу КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" структурного розділу " Педіатричне відділення" ;

- належно завірену копію штатного розкладу КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" структурного розділу № Консультативно-діагностичної поліклініки " ;

- належно завірену копію Наказу КЗ Петропавлівська ЦРЛ "ДОР" про чергування на дому лікарів-педіатрів , згідно Наказу МОЗ України № 308/519 від 05.10.05 " Про впорядження умов оплати праці закладів охорони здоров"я " , який діє з 01.10.13 р. по теперішній час ;

- належним чином завірений Наказ по КЗ Петропавлівська ЦРЛ "ДОР" " Про переведення ОСОБА_1 в Педіатричне відділення на час чергової відпустки ОСОБА_3

- належним чином завірений Наказ по КЗ Петропавлівська ЦРЛ "ДОР" " Про відсторонення ОСОБА_1 від чергувань на дому лікаря-педіатра з 01.10.2013 р.

В доповненій позовній заяві від 19.02.2015 р. позивач зазначає , що з 28.08.2014 р. по 22.09.2014 р. в зв"язку з хворобою підіатра ОСОБА_3 вона змушена , по виробничій необхідності вийти із чергової відпустки . Вона написала заяву - згоду , на яких умовах погоджувалася працювати , вхідний № 2251 від 28.08.2014 р.

Але , головний лікар ,незважаючи на її прохання , написала свій наказ від 28.08.2014 № 14-к , який повністю принижує її право на працю , а також особисто її ображає.

Сперечатися з керівником закладу це даремне заняття , так як керівник , взагалі не відповідає вимогам для головного лікаря ЦРЛ . Вона сумлінно виконувала всі свої обов"язки лікаря-педіатра , згідно кваліфікаційної категорії та досвіду роботи. Працювала в дитячому відділенні на 1 ставку лікаря-педіатра , проводила прийом в поліклініці , в ургентний час ( вночі , вихідні , святкові ) надавала допомога хворим дітям. Але , отримала оплату 75 ставки лікаря-педіатра , а чергування на дому їй не оплачували. Оплата була тільки по факту виклику , тобто за весь період чергування на дому їй оплатили декілька годин. Тому завдана їй матеріальна шкода складає :

- серпень - 136 грн. за прийом і роботу в дитячому відділенні , 588.24 грн. на дому ;

- вересень - 1010 грн. за прийом і роботу в дитячому відділенні , 2822.4 грн. чергування на дому .

Всього - 4556.64 грн.

Вважає за справедливе , що моральна шкода , яку завдав їй керівник складає також 4556 грн. , це за період з 28.08.2014 р. по 22.09.2014 р. Про те , що вона хворіє , має 3 групу інвалідності керівник закладу дуже добре знав.

Але , вона від керівника закладу не отримала ні моральної , ніякої матеріальної підтримки , навпаки до неї стали погано ставитися деякі працівники лікарні. Кошти їй вкрай необхідні для постійного лікування амбулаторного , стаціонарного . Санаторно-курортним лікуванням керівництво закладу не забезпечує протягом 3-х років , хоча маж першочергові показання .

В жовтні 2014 р. вона зверталася з проханням до головного лікаря КЗ Петропавлівська ЦРЛ " ДОР" ОСОБА_4 , щоб їй було виплачено заробітну плату за період з 28.08.2014 р. по 22.09.2014 р в повному обсязі , згідно заяви від 28.08.2014 р. , вхідний № 2539 від 10.10.2014 р. , але отримала відмову , вихідний № 2258 від 25.11.2014 р.

20.11.2014 р. вона зверталася до головного лікаря ЦРЛ , щоб надав слідуючи документи ( належним чином завірені ):

- копію - договір головних лікарів ЛПЗ , які мали б обслуговувати дитяче населення Петропавлівського району в ургентний час ;

- копію штатного розкладу дитячого відділення та поліклінічного відділення КЗ " Петропавлівська ЦРЛ ДОР" ;

- копію її посадової інструкції ;

- копії лікарняних листів лікаря-педіатра ОСОБА_3 ;

- копію наказу КЗ " Петропавлівська ЦРЛ ДОР " про чергування на дому лікарів педіатрів , згідно наказу МОЗ України № 308/519 від 05.10.05 р. " Про впровадження умов оплати праці закладів охорони здоров"я ..." , який діє по теперішній час ;

- копію журналу чергування на дому на період з 28.08.2014 р. по 22.09.2014 р.

На що отримала категоричну відмову у надані цих документів , вих. № 2258 від 25.11.2014 р.

Просить суд витребувати у відповідача вищезазначені документи.

В ході судового розгляду справи позивач підтримала свої позовні вимоги . Дала пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення аналогічні вищезазначеним обставинам.

Доповнила, що в результаті неправомірних дій відповідача їй спричинено моральну шкоду. Дана шкода виразилася в тому, що незаконний наказ негативно позначився на її і так слабкому стані здоров'я. За медичними показниками їй недопустимо будь-яке нервове перенапруження та навіть найменше хвилювання. Вона втратила спокій, сон та відчуває душевний дискомфорт , стала дратівливою , втратила впевненість в майбутньому. Крім того, неправомірні дії відповідача принижують її честь та професійну гідність.

Просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала . Вважає , що всі викладені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності. У справі є письмові заперечення і вона підтримує дані заперечення. Просить суд у позові відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач дійсно працює на посаді лікаря-педіатра Комунального закладу Петропавлівської ЦРЛ " ДОР" .

Наказом відповідача № 9-к від 31.11.2014 р. позивача було переведено за її згодою з посади лікарі-педіатра консультативно-діагностичної поліклініки з неповним робочим днем ( 0.75 ст.) у зв"язку з висновком МСЕК з 20.11.2014 р.

Згідно заяви позивача від 29.01.2014 р. вбачається , що вона зверталася до головного лікаря відповідача та просить її перевести на неповний робочий день ( 0.75 ставки ) з 29.01.14 р. у зв"язку з висновком МСЕК .

Іншим наказом відповідача № 65 від 22.07.2014 р. ( щодо особового складу ) в п.1 зазначається : " У зв"язку з виробничою необхідністю ( з 21.07.2014 р. по 09.08.23014 р. лікар-педіатр педіатричного відділення ОСОБА_3 у черговій щорічній відпустці) наказую :

- ОСОБА_1 , лікаря-педіатра консультативно-діагностичної поліклініки перевести лікарем-педіатром педіатричного відділення на 0.5 ставки та лікарем- педіатром консультативно-діагностичної поліклініки на 0.25 ставки.

- виклики у лікарню для надання медичної допомоги оплачувати згідно відпрацьованих годин та згідно чинного законодавства .

- з наказом ознайомити ОСОБА_1

Наказом відповідача № 25-в від 23.07.2014 р. ( щодо відзову з чергової відпустки ) , зазначається - згідно п. 10. ОСОБА_1 , лікарю-педіатру КДП на 33 к.днів : на 26 к.днів основної та 7 днів додаткової за роботу з підвищенним нервово-емоційним навантаженням : з 11.08.2014 р. по 11.09.2014 р. за робочий період з 11.09.2013 по 10.09.2014 .

Наказом відповідача № 80-к від 28.08.2014 р. зазначається :

- ОСОБА_1 відізвати з чергової щорічної відпустки з 28.08.2014 р. на час тимчасової непрацездатності ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_1 перевести на 0.5 ставки лікарем - педіатром педіатричного відділення та на 0.25 ставки лікарем-педіатром консультативно-діагностичної поліклініки з 28.08.2014 р. ;

- ОСОБА_1 за виклики для надання медичної допомоги проводити оплату за фактично відпрацьовані години ( виклики ) з розрахунку її посадового окладу . Лікар-педіатр ОСОБА_1 має третю групу інвалідності , згідно якої заклад не має права залучати до роботи працівника в нічні чергування та на повний робочий день.

З наказом ознайомити ОСОБА_1 ( у наказі є підпис ОСОБА_1 - " з наказом ознайомлена. 29.08.14 ).

Довідкою МСЕК АВ № 0239321 ( Кіровська МСЕК ) ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності , загальне захворювання , інвалідність встановлена на строк до 01.02.2015 р.

Згідно графіків чергувань вдома і по лікарні лікарів і середніх спеціалісті за період за лютий 2013 р. ОСОБА_1 значиться з 25 по 28 , за січень - листопад 2014 р.

Згідно ст. 94, 98, 233 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ) та іншими нормативно-правовими актами.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до п.5.2. «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров"я та установ соціального захисту населення», затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, |Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 № 308/519, заклади охорони здоров'я, які мають стаціонари, належать до безперервно діючих закладів, медична допомога в яких надається цілодобово. Чергування у стаціонарах здійснюються за рахунок місячної та понад місячної норми робочого часу працівника. Робочий час медичних працівників ураховується помісячно. Місячна норма робочого часу визначається, виходячи з установленої для даного працівника щоденної тривалості робочого часу, передбаченої для шестиденного робочого тижня, та кількості робочих днів у даному місяці. У місячну норму робочого часу включаються всі види робіт, які виконуються працівниками (тобто основна робота, чергування, виклик для надання допомоги хворим вдома тощо).

Залучення працівників до чергувань понад місячну норму робочого часу можливе тільки в тих випадках, коли в закладі відсутні вакантні посади за цією спеціальністю.

Як вбачається із довідки - заперечення відповідача , що ОСОБА_1 (позивач) згідно висновку про умови та характер праці працевлаштована лікарем в кабінетних умовах з неповним робочим днем без нічних змін ( копія довідки Кіровської МСЕК серії АВ № 0239321 від 28.01.2014 р. додається ) та згідно наказу № 9-к від 31.01.2014 р. по КЗ " Петропавлівська ЦРЛ ДОР" переведена за її згодою на неповний робочий день - 0.75 ставки ( копія наказу та заяви додається ).

За відпрацьований час - з жовтня 2013 р. по жовтень 2014 р. зазначається кількість відпрацьованих днів та кількість лікарняних .

Так як лікар-педіатр ОСОБА_1 не була включена в графік чергувань вдома ( відповідно до висновку МСЕК та довготривалим перебуванням на лікарняних ) за відсутності наказів по закладу та табелів робочого часу , не було підстав для нарахування ОСОБА_1 за чергування вдома.

Згідно наказу № 65 -к від 22.07.14 по КЗ " Петропавлівська ЦРЛ ДОР" виклики для надання медичної допомоги оплачувати згідно відпрацьваних годин та згідно чинного законодавства , тому лікарю -педіатру ОСОБА_1 за виклики медичної допомоги нараховано та сплачено за фактично відпрацбовані години в повному обсязі.

Про те, що такі нарахування позивачу не нараховувалися та не оплачувалися , остання не надала суду належних та достатніх доказів у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України .

Таким чином, з огляду на викладене суд не визнає такою, що підлягає задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з установи-відповідача сум додаткової заробітної плати за чергування на дому та за виклики до хворих в понад робочий час ( ургентація ) .Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд враховує, що згідно положень ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У такому випадку обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте, як в позовній заяві, так і в особистих поясненнях позивача факт заподіяння йому моральної шкоди не доведено, посилання на те, у чому вона полягає та яким чином розраховано суму її відшкодування - відсутні. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача в частині стягнення моральної шкоди також необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 57 , 88, 212 - 214 , 218 ЦПК України, ст.23-1 , 1167 ЦК України , Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та ст. 94, 98, 233 КЗпП України ,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунального закладу " Петропавлівська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради про усунення перешкод у виконанні трудових обов"язків та стягнення матеріальних , моральних збитків- залишити без задоволення .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2015 року.

Суддя М. П. Полубан