Справа № 468/1772/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

29.12.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, що 06 липня 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Баштанського районного суду від 21 січня 2014 року. За час перебування в шлюбі ними було придбано наступне майно: мопед «MOTOLIDER», вартістю 4700 грн., стінку дитячу вартістю 1700 грн., м'який куток вартістю 4700 грн., телевізор «Сатурн» вартістю 3200 грн., шафу купе вартістю 3200 грн., трюмо вартістю 730 грн., супутникову тарілку та тюнер вартістю 1100 грн., DVD«ВВК» вартістю 380 грн., мікрохвильову піч «Самсунг» вартістю 670 грн., кухонний куток вартістю 720 грн. ліжко Ромашка вартістю 2400 гривень. За час шлюбу вони здійснили ремонт будинку, а саме замінили 4 євровікна та вхідні металеві двері загальною вартістю 5000 грн. Кошти на придбання вікон та дверей вони позичали, які згодом він (позивач) повертав. Також на спільні потреби сімї ним було отримано кредитні кошти в банківських установах в сумах 12160 грн., 16 264 грн. та 38130 грн. (з урахуванням процентів та повного погашення). Після розірвання шлюбу він (позивач) продовжував сплачувати вищевказані кредити. Відповідач відмовляється в добровільному порядку погашати дані кредити. Крім того, він для спільних потреб позичав кошти у ОСОБА_3 в сумі 3200 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється поділити спільне майно. А тому позивач просить винести рішення, яким провести поділ спільного сумісного майна та виділити йому власність: м'який куток вартістю 4700 гривень, трильяж вартістю 730 гривень, мопед «MOTOLIDER», вартістю 4700 гривень, телевізор «Сатурн» вартістю 3200 гривень, супутникову антену вартістю 620 гривен, а всього майна на суму 13950 гривень. Відповідачу виділити у власність: стінку дитячу вартістю 1700 гривень, шафу купе вартістю 3200 гривень, тюнер «Опен Бокс» вартістю 480 гривень, DVD«ВВК» вартістю 380 гривень, мікрохвильову піч «Самсунг» вартістю 670 гривень, кухонний куток вартістю 720 гривень, ліжко «Ромашка» вартістю 2400 гривень, євро вікна та вхідні металеві двері вартістю 5000 гривень, а всього майна на суму 14550 гривень. Також стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію в розмірі 34877 гривень, до рівності часток у спільному сумісному майні подружжя та витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив також виділити йому у власність човен вартістю 500 грн., що був придбаний у період шлюбу. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити уточнивши, що з відповідача необхідно стягнути виплачений позивачем борг по кредитам в сумі 24 630 гривуень 50 копійок (згідно наданого розрахунку).

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково. Заперечувала щодо стягнення з неї коштів, отриманих позивачем в кредит, оскільки дані кошти позивачем витрачались для власних потреб та жодним чином не на потреби сімї. Лише визнала суму кредиту в розмірі 5000 грн., що були витрачені позивачем на сімю. Після розірвання шлюбу вони добровільно поділили майно. Вищевказані вікна та двері не є їх спільним сумісним майном, оскільки були придбані на кошти її батьків під час проживання у будинку останніх. Крім того просила вилучити зі списку спільного майна тюнер вартістю 480 гривень, так як вони з позивачем взяли його у знайомого, а кошти за нього у 2015 році віддав її батько, коли власник почав вимагати оплату вартості тюнера.

Заслухавши сторін, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши наявні у справі письмові докази (акт опису майна, що знаходиться у спільній власності подружжя від 18.07.2013 року; копію акту про встановлення факту та умов проживання від 17.07.2013 року; опис майна в будинку за адресою м. Баштанка вул.. Горького 29 від 14.07.2014 року; копію специфікації до кредитного договору; копію товарних чеків від 14.05.2012 року, 30.05.2012 року, 20.05.2012 року, 24.12.2012 року, 08.08.2010 року, 20.08.2010 року, 28.07.2011 року; копію накладної від 22.07.2010 року; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 10.01.2014 року; копію квитанцій від 07.02.2013 року, 28.08.2013 року, 04.10.2013 року, 04.11.2013 року, 04.12.2013 року, 01.04.2013 року,. 04.09.2013 року, 08.07.2013 року, 30.07.2013 року, 07.05.2013 року, 07.08.2013 року, 04.04.2014 року, 03.03.2014 року, 03.02.2014 року, 30.09.2014 року, 24.06.2014 року, 03.01.2014 року,07.08.2014 року, 07.07.2014 року, 06.10.2014 року, 30.04.2014 року, 02.06.2014 року, 01.12.2014 року, 11.11.2014 року, 10.04.2015 року, 02.02.2015 року, 04.03.2015 року, 31.12.2014 року, 26.06.2015 року, 13.07.2015 року, 20.08.2015 року, 06.07.2015 року, 23.09.2015 року; копію повідомлення ПАТ ПУМБ від 28.09.2015 року; виписку АТ «ОТП Банк»; копію виписки з особового рахунку на імя ОСОБА_1; договір від 15.08.2012 року; копію реєстрів документів по кредиту; розписки від 27.07.2013 року; виписку по рахунку №8023), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і можливість часткового задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

В силу ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ст.ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 06.07.2010 року по 10.01.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було придбано наступне майно: м'який куток вартістю 4700 гривень, трильяж вартістю 730 гривень, мопед «MOTOLIDER», вартістю 4700 гривень, човен, вартістю 500 грн., мікрохвильову піч «Самсунг» вартістю 670 гривень, шафу купе вартістю 3200 гривень, DVD«ВВК» вартістю 380 гривень, кухонний куток вартістю 720 гривень, ліжко «Ромашка» вартістю 2400 гривень, телевізор «Сатурн» вартістю 3200 гривень, супутникову антену вартістю 620 гривен.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружя.

Вартість вищевказаного майна, наведена в позовній заяві, визнається сторонами та не заперечується ними.

Однак, суд вважає, що майно, а саме стінка дитяча вартістю 1700 гривень не підлягає поділу між сторонами, оскільки була придбана сторонами для потреб спільної дитини та на умовах, що вона (стінка) буде особистою власністю дитини. Також на думку суду не є обєктом спільного сумісного майна вищевказані євро вікна та вхідні металеві двері, оскільки встановлені судом обставини свідчать, що вони були придбані та вмонтовані в будинок батьків відповідачки в період, коли сторони проживала в даному будинку та лише з метою поліпшення своїх житлових умов. Крім того не підлягає поділу і тюнер вартістю 480 гривень, так як із пояснень сторін в судовому засіданні було встановлено, що його вартість була сплачена батьком відповідачки у 2015 році, а під час спільного проживання сторін вони ним лише користувались.

Вимоги позивача, щодо стягнення суми кредитних коштів підлягають задоволенню частково, як доведені, виходячи з визнанням відповідачем суми п"ять тисяч гривень, які позивачем було витрачено на потреби сім"ї. Щодо стягнення кредитних коштів в іншій частині, позов не підлягає задоволенню, оскільки є недоведеним стосовно того, що кошти отримані позивачем витрачались на потреби сімї.

За таких умов сума коштів, що підлягає сплаті відповідачем позивачу становить 2500 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що поділити майно між подружжям слід таким чином:

- позивачу необхідно виділити у власність: м'який куток вартістю 4700 гривень, трильяж вартістю 730 гривень, мопед «MOTOLIDER», вартістю 4700 гривень, човен, вартістю 500 грн., мікрохвильову піч «Самсунг» вартістю 670 гривень, а всього майна на загальну суму 11300 грн.

- відповідачці необхідно виділити у власність: шафу купе вартістю 3200 гривень, DVD«ВВК» вартістю 380 гривень, кухонний куток вартістю 720 гривень, ліжко «Ромашка» вартістю 2400 гривень, телевізор «Сатурн» вартістю 3200 гривень, супутникову антену вартістю 620 гривен, а всього майна на загальну суму 10520 грн.

Сума частки позивача більша на 780 грн. (11300 10520 = 780), а тому сума кредитних коштів з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за виключенням даних коштів та становить: 2500 грн. 780 грн. = 1720 грн.

В силу статті 88 ЦПК України, вирішуючи питання щодо судових витрат, суд приходить до висновку щодо необхідності їх поділу між сторонами в рівних частках (у співвідношенні до рівних часток майна сторін), а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 491 грн. 27 коп. (982 грн. 54 коп : 2 = 491 грн. 27 коп.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,62,212, 213, 215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1:

м'який куток вартістю 4700 гривень, трильяж вартістю 730 гривень, мопед «MOTOLIDER», вартістю 4700 гривень, човен вартістю 500 гривень, мікрохвильову піч «Самсунг» вартістю 670 гривень, а всього майна на суму 11300 (одинадцять тисяч триста) гривень

Виділити у власність ОСОБА_2:

шафу купе вартістю 3200 гривень, DVD«ВВК» вартістю 380 гривень, кухонний куток вартістю 720 гривень, ліжко «Ромашка» вартістю 2400 гривень, телевізор «Сатурн» вартістю 3200 гривень, супутникову антену вартістю 620 гривень, а всього майна на суму 10520 (десять тисяч п"ятсот двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені ним по справі в розмірі 491 (чотириста девяносто одна) гривна 27 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий по справі суддя