Справа № 413/2607/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю секретаря Хазієвої Т.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпустки.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.06.2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4», за заявою представника позивача, в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги і середнього заробітку за частину часу затримання виплати недоплаченої заробітної плати - залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, ОСОБА_5 уточнив, та підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпустки, в період з 01.01.1995 року по 16.06.2009 року, та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 4364 гривні 86 копійок.

Представник відповідача ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4», в судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 визнала частково , посилаючись на те, що позивач невірно розрахував суму недоплаченої заробітної плати за час відпусток у період 01.01.1995 року по 16.06.2009 року, яка підлягала виплаті за час його відпустки у періоди: з 1 вересня 1995 року по листопад 1995 року, з 02 травня липень 1996 року, з 03 листопада - лютий 1998 року, з 11 січня - лютий 2005 року, та з 12 вересня жовтень 2005 року, та з урахуванням Спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року Генерального директора ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» та профспілкового комітету, та з урахуванням порушення позивачем строку позовної давності.

Дослідивши надані суду письмові докази, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку про те, що позов ОСОБА_3 до ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпустки підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 працював у ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» у період з 22.12.1992 року по 16.06.2009 року, що підтверджено записами у його трудовій книжці.

В судовому засіданні встановлено, що за час роботи позивача ОСОБА_3 у відповідача у ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4», наказами по підприємству: згідно до постанови КМУ № 720 від 20.10.1994 року і наказу відповідача № 758 від 25.10.1994 року № 191 від 28.02.1995 року, № 462 від 28.06.1996 року, № 522 від 29.07.1997 року, № 312 від 25.04.2000 року, № 1252 від 19.12.2001 року, № 637 від 29.07.2003 року, № 717 від 20.08. 2003 року, № 391 від 21.04. 2004 року, № 952 від 15.09.2004 року, № 83 від 24.01.2005 року, № 331 від 21.032005 року, № 92 від 31.012006 року, № 367 від 05.04.2006 року, № 1117 від 02.10.2006 року, № 23 від 05.01.2007 року, № 624 від 08.05.2007 року, № 1432 від 10.10.2007 року, № 103 від 22.01. 2008 року, № 614 від 18.04.2008 року, № 1269 від 30.07.2008 року, № 1705 від 13.10.2008 року, та № 7 від 04.012010 року, неодноразово було підвищено тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства.

В період з 01.01.1995 року по 16.06.2009 року, позивач неодноразово перебував у відпустках, отримував заробітну плату за час відпусток, але відповідачем ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» невірно розраховував а виплачував позивачу заробітна плата за час його відпусток, а саме, без коригування його заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної платні, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів у відповідних розрахункових періодах за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення, що призвело до недоплати позивачу за весь період роботи у відповідача заробітної плати за час відпусток.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. «а» п.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 цей порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до п. 2 цього Порядку - обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні дванадцять календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до п.10 цього Порядку у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення; на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей (тобто зазначена норма передбачає можливість госпрозрахункового підприємства у випадку скрутного фінансового стану дещо зменшити коефіцієнт коригування, але не позбавляє ці підприємства від коригування).

Положення Порядку обовязкові для виконання підприємствами усіх форм власності та господарювання на підставі п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», а таким чином, зазначені дії відповідача суперечать Закону України «Про відпустки» і Закону України «Про оплату праці», оскільки відповідач за зазначений період недоплачував позивачу частину заробітної плати в розмірах, зазначених у додатку до цієї позовної заяви.

Сам факт зазначених порушень відповідач ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» визнав у Спільній постанові Генерального Директора та голів профспілкових комітетів ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» від 06.02.2012 року № 3, яка не передбачена Статутом відповідача і не має статусу розпорядчого документу, який видає керівник підприємства в межах своєї компетенції від імені підприємства - наказу, або розпорядження Генерального Директора Відповідача п.п. 1.1 і 1.2 цієї постанови визначено здійснити фізичним особам, в тому числі, і позивачу відповідні виплати.

Разом з тим, визначений цією постановою підстава та порядок виплати заборгованості (п.1.3) позивача не задовольняє, так як це на його думку суперечить вимогам ст. 15, 20, 24 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до розяснень Мінсоцполітики України (лист від 24.10.2008 року № 696/13/84-08) зменшення коефіцієнтів коригування можливе лише у випадку скрутного фінансового стану підприємства шляхом видання наказу або розпорядження про застосування коефіцієнта коригування нижчого, ніж встановленого відповідним наказом коефіцієнту підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

За спірний період і пізніше відповідачем ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» не видано жодного наказу або розпорядження про застосування коефіцієнта коригування нижчого, ніж встановлений відповідним наказом коефіцієнту підвищення тарифних ставок і посадових окладів, і тому зменшення суми виплати недоплаченої заробітної плати позивачу на 29% на підставі Спільної постанови від 06.02.2012 року є неправомірним і безпідставним.

Крім того, позивач на момент прийняття зазначеної Спільної постанови від 06 лютого 2012 року не був членом трудового колективу підприємства і не уповноважував голів профспілкових комітетів відповідача виступати від його імені і вирішувати питання недоплаченої йому заробітної плати.

Спір між сторонами виник з приводу невірного визначення розміру середньої заробітної плати підприємством при нарахуванні відповідачем сум оплати за час відпусток без застосування відповідних коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів по підприємству, що призвело до недоплати заробітної плати за час відпусток позивача у період з 01.01.1995 року по 16.06.2009 року.

Відповідач ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4», визначаючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково, зробив власні розрахунки сум недоплаченої заробітної плати за час відпусток позивача, за період з 01.01.1995 року по 16.06.2009 року (у розмірі, для порівняння 100% та 71% відсотків), з яким позивач частково погодився, і який долучено до матеріалів цивільної справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці у період з 01 вересня листопад 1995 року (62 днів), з урахуванням коефіцієнту 2.0 (КМУ № 720 від 20.10.1994 року і наказ відповідача № 758 від 25.10.1994 року), коефіцієнту 1.15 (наказ № 522 від 24.07.1997 року) середній заробіток 2628 грн. 60 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить - 459 грн.08 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 404 грн. 08 коп., (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить - 55 грн. 00 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 02 травня - липень 1996 року (62 дні), з урахуванням коефіцієнту 2,5 (Спільної постанови адміністрації та профкому № 1982 від 28.12.1995 року), коефіцієнту 1,5 (наказ №462 від 28.06.1996 року), середній заробіток 7212 грн. 73 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить - 1686 грн.36 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки 816 грн. 70 коп., (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить - 869 грн. 66 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 03 листопада 1997 року - лютий 1998 року (63 дні), з урахуванням коефіцієнту 1.15 (наказ № 522 від 24.07.1997 року), заробітна плата складає 3704 грн. 77 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної пата за час відпустки становить - 657 грн. 47 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 602 грн.91 коп., (кількість днів у періоді 354), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить - 54 грн.56 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 04 жовтня грудень 1998 року (62 дні), з урахуванням коефіцієнту 1.15 (наказ № 522 від 24.07.1997 року), заробітна плата складає 3840 грн. 78 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної пата за час відпустки становить - 672 грн.70 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки -672 грн. 70 коп., (кількість днів у періоді 354), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки відсутня.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 05 вересня-жовтень 2000 року (43 дні), з урахуванням коефіцієнту 1.30 (наказ № 312 від 25.04.2000 року), заробітна плата складає 6388 грн.05 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 776 грн. 15 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 664 грн. 35 коп., (кількість днів у періоді 354), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить - 111 грн. 80 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 06 квітня-травень 2001 року (29 днів), з урахуванням коефіцієнту 1.30 (наказ № 312 від 25.04.2000 року), заробітна плата складає 7542 грн. 32 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 623 грн. 15 коп., при цьому фактично становить та виплачена заробітна плата за час відпустки - 623 грн. 15 коп., (кількість днів у періоді 351), а таким чином, недоплата відсутня.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 07 грудня 2001 року січень 2002 року (15 днів), з урахуванням коефіцієнту 1.61 (наказ № 1252 від 19.12.2001 року), заробітна плата складає 9519 грн. 52 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плата за час відпустки становить 654 грн. 90 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки 406 грн. 80 коп., (кількість днів у періоді 351), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить - 248 грн.10 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 08 вересня - листопад 2002 року (58 днів), з урахуванням коефіцієнту 1.61 (наказ № 1252 від 19.12.2001 року), заробітна плата складає -11983 грн. 86 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 1958 грн. 08 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 1651 грн. 61 коп., (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки - становить 306 грн.47 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 09 квітня 2003 року - червень 2003 року (59 днів), заробітна плата складає 10736 грн.05 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 1784 грн. 16 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 1784 грн.16 коп., (кількість днів у періоді 355), а таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки відсутня.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 10 вересня жовтень 2004 року ( 26 днів), з урахуванням коефіцієнту 1.0584 (наказ № 952 від 15.09.2004 року), коефіцієнту 1,1360 (наказ №391 від 04.2004 року), заробітна плата складає 15623 грн. 57 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 1327 грн. 20 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 1078 грн. 68 коп., (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 248 грн. 52 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 11 січня лютий 2005 року (28 днів), з урахуванням коефіцієнту 1,1360 (наказ №391 від 01.04.2004 року), коефіцієнту 1.0584 (наказ №952 від 15.09.2004 року), коефіцієнту 1,25 (наказ № 83 від 42.01.2005 року) заробітна плата складає 19778 грн. 39 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 1555 грн. 60 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 1156 грн. 40 коп., (кількість днів у періоді 356), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 399 грн.20 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 12 вересня жовтень 2005 року (31 день), з урахуванням коефіцієнту 1,0584 (наказ №952 від 15.09.2004 року), коефіцієнту 1.2014 (наказ №331 від 21.03.2005 року), коефіцієнту 1,25 (наказ №83 від 24.01.2005 року), заробітна плата складає 1810 грн. 99 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 2088 грн. 15 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 1810 грн.09 коп. (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата становить 278 грн. 06 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 13 травня червень 2006 року (28 днів), з урахуванням коефіцієнту 0,6481 (наказ №92 від 31.01. 2006 року), коефіцієнту 1.0269 (наказ №367 від 05.04.2006 року), заробітна плата складає 27847 грн. 02 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 2196 грн. 32 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 2057 грн. 16 коп., (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 139 грн.16 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 14 жовтня листопад 2006 року (31 день), з урахуванням коефіцієнту 0,6481 (наказ №92 від 31.01. 2006 року), коефіцієнту 1.0269 (наказ №367 від 05.04.2006 року), коефіцієнту 1.0181 (наказ №1117 від 02.10.2006 року), заробітна плата складає 27299 грн. 28 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 2377 грн. 08 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 2253 грн. 70 коп., (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 123 грн.38 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 15 лютого березень 2007 року (29 днів), з урахуванням коефіцієнту 1,0181 (наказ №1117 від 02.10.2006 року), коефіцієнту 1,1 (наказ №23 від 05.01.2007 року), коефіцієнту 1,0269 (наказ №367 від 05.04.2006 року), заробітна плата складає 30083 грн. 09 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 2457 грн. 46 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 2221 грн. 40 коп. (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 236 грн.06 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 16 липня серпень 2007 року (30 днів), з урахуванням коефіцієнту 1,0181 (наказ №1117 від 02.10.2006 року), коефіцієнту 1,1 (наказ №23 від 05.01.2007 року), коефіцієнту 1,0269 (наказ №367 від 05.04.2006 року), заробітна плата складає 32099 грн. 17 коп., з чого слід зробити висновок про те, що відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 2712 грн. 60 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 2458 грн. 50 коп. (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 254 грн.10 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 17 січня лютий 2008 року (29 днів), з урахуванням коефіцієнту 1,0686 (наказ №624 від 08.05.2007 року), коефіцієнту 1.0125 (наказ №1432 від 10.10.2007 року), коефіцієнту 1.1144 (наказ №103 від 22.01. 2008 року), заробітна плата складає 37250 грн. 84 коп., де відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 3042 грн. 97 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 2661 грн. 62 коп., (кількість днів у періоді 355), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 381 грн.35 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 18 вересня 2008 року (28 днів), з урахуванням коефіцієнту 1,15 (наказ №1269 від 30.07.2008 року), коефіцієнту 1.0125 (наказ №1432 від 10.10.2007 року), коефіцієнту 1.1144 (наказ №103 від 22.01. 2008 року), коефіцієнту 1.0221 (наказ №614 від 18.04.2008 року), заробітна плата складає 42882 грн. 81 коп., де відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 3372 грн. 88 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 2858 грн. 80 коп., (кількість днів у періоді 356), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 514 грн.08 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період з 19 травня червня 2009 року (28 днів), з урахуванням коефіцієнту 1,15 (наказ №1269 від 30.07.2008 року), коефіцієнту 1.05 (наказ №1705 від 13.10.2008 року), заробітна плата складає 36417 грн. 52 коп., де відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 2955 грн. 68 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 2813 грн. 44 коп., (кількість днів у періоді 345), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 142 грн. 24 коп.

Після коригування заробітку позивача за період, що передував відпустці у період 20 червня 2009 року (1 днів), з урахуванням коефіцієнту 1,15 (наказ №1269 від 30.07.2008 року), коефіцієнту 1.05 (наказ №1705 від 13.10.2008 року), заробітна плата складає 34603 грн. 23 коп., де відкоригована сума заробітної плати за час відпустки становить 100 грн. 01 коп., при цьому фактично виплачена заробітна плата за час відпустки - 96 грн. 89 коп., (кількість днів у періоді 346), і таким чином, недоплата заробітної плати за час цієї відпустки становить 03 грн. 12 коп.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сума недоплаченої відповідачам ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» заробітної плати за час відпусток позивачу ОСОБА_3 за період з 01.01.1995 року по 16.06.2009 року, складає 4364 гривну 86 копійки:

/55.00 грн. + 869.66 грн. + 54.56 грн. + 111.80 грн. + 248.10 грн. + 306.47 грн. + 248.52 грн. + 399.20 грн. + 278.06 грн. + 139.16 грн. + 123.38 грн. + 236.06 грн. + 254.10 грн. + 381.35 грн. + 514.08 грн. + 142.24 грн. + 03.12 грн./

Під час розрахунку недоплати заробітної плати за відпустки вересень - листопада 1995, травень липень 1996 року, листопад 1997 року лютий 1998 року, січень - лютий 2005 року, вересень - жовтень 2005 року суд вважає за необхідне застосувати коефіцієнт 2,5 згідно наказу № 84 від 31.01.1996 року, 1,5 згідно наказу №462 від 28.06.1996 року, 1,15 згідно наказу № 522 від 29.07.1997 року, 1,0584 згідно наказу № 952 від 15.09.2004 року, 1,25 згідно наказу № 83 від 24.01.2005 року, 1,2014 згідно наказу № 331 від 21.03.2005 року, оскільки таке підвищення відбулося відповідно умов Галузевої Угоди на 2005 рік, яка передбачає підвищення посадових окладів, при цьому Наказ стосується всіх працівників підприємства і таке підвищення відповідає положенню п.10 Порядку.

Так, Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА"від 06.02.2012 року № 3 визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ " ЄВРАЗ ОСОБА_4" з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ "Суха Балка" та ПАТ "ЄВРАЗ ОСОБА_4" за вказаний період із застосуванням формули: Корегуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (в частках одиниці) х 0,71)

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача недоплату за спірний період суд враховує положення Спільної Постанови № 3 від 06.02.2012 року Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "ЄВРАЗ ОСОБА_4".

Пунктом 1.3 якої встановлено, що виплата недоплаченої заробітної плати за час відпусток здійснюється з урахуванням фінансових можливостей ПАТ "ЄВРАЗ ОСОБА_4" з корегуванням за вищевказаною формулою.

При цьому враховує, що Спільна Постанова прийнята за згодою роботодавця та профспілок, які діють в інтересах робітників, в межах їх компетенції, не суперечать законодавству, й по суті є погодженням з профспілками дій адміністрації.

На виконання постанови видано Наказ № 295 від 16.02.2012 року, яким визначено порядок здійснення виплат. На час ухвалення рішення по справі Постанова та Наказ є чинними.

Зазначена постанова не є предметом спору по справі, що переглядається. З приводу її незаконності позов не заявлено.

Отже й відсутні підстави визнавати її такою, що не відповідає нормам трудового законодавства в межах розгляду заявлених позовних вимог ОСОБА_3

Отже, з урахуванням положень вказаної Спільної постанови, недоплата заробітної плати за 20 відпусток позивача складає 3099,05 грн ( 4364,86 грн.* 0,71).

Заява представника відповідача про застосування строків позовної давності щодо вимог до 01.08.2001 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, про порушення свого права позивач дізнався зі Спільної постанови № 3 від 06.02.2012 року.

Норми ЦК України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257), а також спеціальну позовну давність (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність. Крім того, частина перша статті 268 ЦК України містить перелік позовних вимог, на які позовна давність взагалі не поширюється, а в частині другій цієї статті зазначено, що законом можуть бути встановлені додатково інші вимоги, на які не поширюється позовна давність.

Згідно положень ст.238 КЗпП України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - до 01.08.2001 року) при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних йому сум без обмеження будь-яким строком.

Частинами 1,2 статті 233 КЗпП України зі змінами, внесеними після 01.08.2001 року, передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного ОСОБА_4 України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

У зв'язку з чим, на думку суду, позивачем не пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведено, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10-11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 21 Закону України Про відпустки, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 недоплачену заробітну плату за час відпусток в сумі 3099 грн 05 копійок без утримання податків та обовязкових платежів.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь держави судовий збір 487 грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис