Номер провадження 2/754/2359/15
Справа №754/3488/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ярошенка С.В.,

секретаря Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. У подальшому судом залучено ОСОБА_3 у якості співвідповідача. Мотивувала свої вимоги тим, що ОСОБА_2 отримав від неї за договором позики від 08.11.14 року 1 000 000 грн. строком до 30.11.14 року, що підтверджується розпискою від 08.11.14 року. Вказувала, що відповідачем не виконано зобов'язань за вказаним договором, кошти до цього часу не повернуто. Просила стягнути на її користь суму заборгованості та судові витрати.

Позивач з представником у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_2 з представником проти задоволення позову в частині вимог про стягнення з нього заборгованості заперечували, вказували, що кошти фактично отримано ОСОБА_3

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 за договором позики від 08.11.14 року 1 000 000 грн. строком до 30.11.14 року, що підтверджується розпискою від 08.11.14 року.

В судовому засіданні в позивачем надано оригінал розписки від 08.11.14 року про отримання відповідачем відповідної грошової суми.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення позивача до суду, за відповідачем існує заборгованість у розмірі 1 000 000 грн.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув суму позики на умовах визначених договором позики, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів отримання останнім вказаних коштів та позивачем не заявлено до нього відповідних вимог.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 3 654 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 77, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 545, 611, 625, 1046-1050 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 1 000 000 грн. та судові витрати у сумі 3 654 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий