АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Левенця Б.Б.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11563/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта судом було неправильно застосовано ст. ст. 28, 41 Закону України «Про виконавче провадження». Постановляючи ухвалу, суд дійшов помилкового висновку про те, що скасування накладеного арешту на майно боржника позбавить державного виконавця можливості скористатися правом здійснити заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду та стягнення витрат на проведення виконавчих дій, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутня постанова про стягнення з боржника виконавчого збору. Також за весь час виконавчого провадження з 15 лютого 2010 року до 11 грудня 2014 року державним виконавцем не було здійснено заходів для своєчасного і повного виконання рішення суду. Крім того, зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання особисто ОСОБА_1, представник ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, ОСОБА_2 не зявилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в суд апеляційної інстанції, зясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2009 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 31 900,00 грн.

26 січня 2010 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-4397 (а.с.21).

15 лютого 2010 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Думою Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 22 лютого 2010 року (а.с.22).

З метою виявлення за боржником рухомого та нерухомого майна державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було направлено запити до Управління ДАІ м. Києва, Державної податкової інспекції, Департаменту земельних ресурсів, Головному Управлінню ПФУ в м. Києві, а також до Адресного бюро м. Києва з метою встановлення місця реєстрації боржника (а.с.25, 24).

03 березня 2010 року на адресу ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві надійшла заява представника стягувача про накладення арешту на майно боржника (а.с.26-27).

Згідно відповіді Головного управління земельних ресурсів за боржником зареєстрована земельна ділянка АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 599 кв.м., на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 21 серпня 2000 року № 90-2-05323 (а.с.32).

11 березня 2010 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Думою Ю.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «BMW 730», 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, та автомобіль марки «ГАЗ 33021», 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.33).

24 березня 2010 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Думою Ю.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 599 кв.м. (а.с.39).

Згідно відповіді Управління ДАІ станом на 28 квітня 2010 року за боржником транспортних засобів в м. Києві не зареєстровано (а.с.49).

06 травня 2010 року на адресу ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві надійшло повідомлення Головного управління земельних ресурсів про внесення до автоматизованої системи ПК «Кадастр» постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.50).

Згідно відповіді Державної комісії цінних паперів та фондового ринку від 15 березня 2010 року № 13/01/15-ДСК станом на 31 грудня 2009 року боржник володів 90 шт. простих іменних акцій емітента ЗАТ «Індустрія» номінальною вартістю 3 600,00 грн., що становить 90,0000% від статутного капіталу емітента (а.с.60).

15 липня 2010 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Думою Ю.М. винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на 90 шт. простих іменних акцій емітента ЗАТ «Індустрія» номінальною вартістю 3 600,00 грн. (а.с.63).

11 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.93).

12 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, в якій просила зобовязати Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві скасувати арешт, накладений постановою від 24 березня 2010 року на земельну ділянку АДРЕСА_1 в м. Києві та арешт усього нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_3, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 12 квітня 2010 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1, проте, вважає, що суд неправильно визначився із підставами для відмови в задоволенні скарги.

Так, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає наслідки закінчення виконавчого провадження, та з того, що скасування накладеного арешту на майно боржника позбавить державного виконавця можливості скористатися правом здійснити заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду та стягнення на проведення виконавчих дій.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що положення ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» поширюються лише на випадки закінчення

виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ст. ст. 48, 49 Закону України «Про виконавче провадження»), що в сукупності охоплюється поняттям завершення виконавчого провадження, та не можуть бути застосовані у випадку повернення виконавчого листа стягувачу (ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, натомість повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності дій державного виконавця є безпідставними, оскільки апелянт помилково ототожнив повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», та закінчення виконавчого провадження внаслідок повернення виконавчого документа до суду або іншого органу(посадовій особі), який його видав ( ст.ст.48,49 Закону).

Таким чином, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року скасувати та постановити нову.

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Б.Б.

Левенець