УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити дій та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити дій та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року, позов задоволено частково. Усунуто ОСОБА_4, яка проживає по АДРЕСА_1 перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, площею 0,10 га по АДРЕСА_2, шляхом зобов'язання ОСОБА_6, ОСОБА_7, які проживають по АДРЕСА_3, не чинити перешкоди у встановленні межових знаків а49, а48, а184, що відображені в абрисі земельних ділянок № НОМЕР_1, НОМЕР_2, виготовленому КП «Київський інститут земельних ресурсів» згідно з актом здачі-приймання відновлених в натурі меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків від 14 серпня 2008 року, складеного вказаним підприємством, знести бетонний стовпчик повністю довжиною 0,52 м, який прилягає до залізних воріт, розташований на земельній ділянці ОСОБА_4 НОМЕР_2 та відповідає межовому знаку а49 у напрямку земельної ділянки ОСОБА_6, знести дерев'яний паркан на земельній ділянці ОСОБА_4 по АДРЕСА_2, знести літній душ із дерев'яних дощок, який розташований на земельній ділянці ОСОБА_4 по АДРЕСА_2. Зобов'язано ОСОБА_6 знести та прибрати зливну яму на земельній ділянці ОСОБА_4 та яка являє собою споруду із залізобетонного виробу (коло для колодязя). Усунуто ОСОБА_5, який проживає по АДРЕСА_1, перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, площею 0,10 га по АДРЕСА_2 шляхом зобов'язання ОСОБА_6, ОСОБА_7, які проживають по АДРЕСА_3, не чинити перешкоди у встановленні твердих меж - межового знаку а226, який визначений у абрисі земельних ділянок № НОМЕР_1, НОМЕР_2), виготовленому КП «Київський інститут земельних ресурсів» згідно з актом здачі-приймання відновлених в натурі меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків від 14 серпня 2008 року, складеного вказаним підприємством, а в решті вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2015 року, рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_8 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Встановивши те, що видані сторонам державні акти на право власності на спірні земельні ділянки визнано недійсними та скасовано їх державну реєстрацію, при цьому судом першої інстанції для вирішення даної справи взято до уваги преюдиційні факти із скасованого судового рішення, апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для усунення перешкод позивачам у користуванні земельною ділянкою та правильно скасував рішення місцевого суду і ухвалив нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338 ЦПК України підстави для скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко