Справа № 141/486/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого - судді Слісарчука О.М.

при секретарі Симоненко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за участю сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 проживає в частині приватного будинку №2 по вул. В.Деркач в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області. По сусідству із ним, у другій частині приватного будинку №2 по вул. В.Деркач в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області проживає разом із сімєю відповідач ОСОБА_2. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №700801 від 30.10.2006 року земельна ділянка площею 0,674 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована по вул. В.Деркач, 2 в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області належить позивачу та межує із земельною ділянкою площею 0,0936 га. що належить ОСОБА_2 Відповідач порушивши межові знаки власної земельної ділянки, самовільно зайняла частину земельної ділянки ОСОБА_1, яку він використовує для проїзду до своєї частини житлового будинку. Через двір позивача прокладеного проходу немає, дозволу на проїзд через територію позивача ОСОБА_2 не надавався. Рекомендованого Оратівською селищною радою прокладення окремого заїзду зі свого двору відповідач не робить, обґрунтовуючи це наявністю сервітуту, якого не існує. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач не може користуватися своєю приватною земельною ділянкою, а постійно проїжджаючий автотранспорт по самовільно зайнятій земельній ділянці порушує спокій позивача та створює його життю та здоровю загрозу. На зауваження та прохання позивача щодо припинення самовільного використання земельної ділянки відповідач не реагує, внаслідок чого між сторонами виникають сварки та скандали. Просить усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою площею 0,067 га, розташованої по вул. В. Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області шляхом зобовязання ОСОБА_2 припинити прохід та проїзд до свого двору через земельну ділянку ОСОБА_1; зобовязати ОСОБА_2 влаштувати окремий проїзд до свого двору поза межами його земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити та усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою площею 0,067 га, розташованої по вул. В. Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області шляхом зобовязання ОСОБА_2 припинити прохід та проїзд до свого двору через його земельну ділянку та зобовязати ОСОБА_2 влаштувати окремий проїзд до свого двору поза межами його земельної ділянки.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просить в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 по сусідству із ОСОБА_1. Раніше ці два домогосподарства були розташовані на одній земельній ділянці, а в подальшому його розділили. В її приватній власності перебуває земельна ділянка біля будинку площею 0,0936 га, яка межує із земельною ділянкою позивача площею 0,067 га. Для того, щоб їй заїхати у двір, щоб завезти у двір паливні матеріали, сіно, а також користуватись автотранспортом їй потрібно переїздити по частині земельної ділянки ОСОБА_1, яка як вважає відповідач, належить до земельної ділянки загального користування і на ній дозволене право проїзду. Вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_1 виготовлений з порушенням вимог законодавства, однак з позовом про визнання його недійсним до суду не зверталася. В 2011 році зверталася до суду з позовом про встановлення земельного сервітуту, в задоволення якого їй відмовлено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що працює директором ПП «Поділляземдокумент». Йому відомо, що між сторонами з приводу користування земельними ділянками постійно виникають конфлікти. На земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 самовільно створено проїзд, яким користується ОСОБА_2. На земельній ділянці ОСОБА_1 сервітуту не встановлено.

Суд вислухавши сторони, свідка, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Нормами ч. 2 ст. 90 вказаного Кодексу передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

У відповідності із ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад.

За нормами ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності це право володіти. Користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю також набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно статей 125, 126, 158 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Як передбачено ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист права на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом запобіганню вчинюваних дій, що порушують права або створюють небезпеку порушених прав.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживають по сусідству по вул. В. Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №700801 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0674 га за адресою вул. В.Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області. Земельна ділянка межує із земельними ділянками ОСОБА_2, землею загального користування та землею селищної ради.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 10.04.2015 року земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0100, для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,0674 га, яка розташована по вул. В.Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 0,0674 га за адресою вул. В.Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області для власних потреб, зокрема проїзду автотранспорту, оскільки окремого заїзду до житлового будинку ОСОБА_2 не існує. Між сторонами постійно виникають конфлікти у звязку із чим, у 2010 році комісія селищної ради по земельних питаннях рекомендувала ОСОБА_2 зробити окремий заїзд до свого будинку по вул. В. Деркач в смт. Оратів Вінницької області. Однак на час розгляду справи окремого заїзду не існує.

Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 07.06.2011 році у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту у задоволенні позову відмовлено.

Ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно ст. ст. 15, 16, 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник,який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

У ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Оцінюючи докази по даній справі, які були добуті та досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що між позивачем і відповідачем існує спір відносно користування земельною ділянкою площею 0,0674 га за адресою вул. В. Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області, яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №700801 від 30.10.2006 року належить ОСОБА_1. ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу в користуванні його земельною ділянкою шляхом проїзду автотранспортом по земельній ділянці позивача.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання відповідача влаштувати окремий заїзд до свого двору поза межами земельної ділянки ОСОБА_1 слід відмовити, враховуючи положення ст. 319 ЦК України, на підставі вищенаведеного висновку.

У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

На підставі ст. ст. 12, 120, 124, 125, 126, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 15, 16, 319, 386 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 60, 30, 88, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0674 га, розташованою по вул. В.Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області шляхом зобовязання ОСОБА_2 припинити прохід та проїзд до свого двору через земельну ділянку ОСОБА_1, розташовану по вул.. В.Деркач, 2 в смт. Оратів Вінницької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 121 грн. 80 коп. (сто двадцять одну гривню вісімдесят копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ О.М. Слісарчук

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2015 року.