Провадження №2-о/760/294/15
У Х В А Л А

/про залишення позовної заяви без руху/

28 вересня 2015 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2, суддя,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2.

Заява мотивована тим, що у листопаді 1990 року вона з ОСОБА_2 зареєструвала шлюб. А в лютому 1998 року ОСОБА_2 поїхав на роботу в Росію і до позивачки більше не повертався.

За твердженням позивачки вона певний час намагалась розшукати ОСОБА_2, навіть писала його родичам листи, проте її листи залишались без відповіді.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України в заяві повинні бути викладені обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч.4 ст. 119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи та інше.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Разом з цим, заявником не зазначено якими доказами підтверджується кожна обставина, а саме:

-перебування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 1990 року.

-чим підтверджується, що останнім відомим постійним місцем проживання ОСОБА_2 була адреса позивачки: АДРЕСА_1;

- якими доказами підтверджується, що в місці постійного місця проживання ОСОБА_2 відсутні відомості про нього протягом останнього року;

- не зазначено, які саме особи знали ОСОБА_2 і можуть дати свідчення про його місцеперебування в останні роки;

- не зазначено чи працював ОСОБА_2, де саме (з зазначенням назви підприємства, установи, організації та адреси місця роботи) і якими доказами підтверджуються дані обставини;

- не зазначено чи оголошувався розшук ОСОБА_2 , де саме оголошувався розшук і результати розшуку особи, а також докази на підтвердження вказаних обставин;

-в заяві не зазначено з якою метою ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім та докази, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що

повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Усатова