Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/871/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Андріянов О. В.
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Франко В.А,

Чельник О.І.,

при секретареві Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді ( у режимі відеоконференції) цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Посилався на те, що на даний час у зв»язку із зміною матеріального та сімейного стану не має можливості здійснювати оплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), присуджених рішенням Світловодського міськрайонного суду від 17.04.2013 року, а тому просив змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягувати їх з нього у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця з урахуванням того, що за рішенням суду він зобов»язаний також до сплати на користь відповідача по 300 гривень щомісяця на додаткові витрати по утриманню доньки.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року ОСОБА_5 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими. Вказує на те, що висновок суду про неможливість задоволення позову шляхом зміни способу їх присудження суперечить правовому висновку ВСУ у справі №143цс13 від 05.02.2014 року та положенням ст.192 СК України. Недоведеним є факт отримання ним прибутку від здачі квартири в оренду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача ОСОБА_8, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вирішила, що рішення Світловодського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 17 квітня 2013 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на тримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця стягуються аліменти у розмірі ? частини його заробітку (доходу). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19 липня 2013 року ОСОБА_5 зобов»язаний до сплати на користь ОСОБА_6 щомісяця по 300 гривень на додаткові витрати по утриманню дитини.

14 вересня 2013 року позивач вдруге одружився з ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від шлюбу має сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено також, що позивач не має постійного місця роботи і відповідно не має постійного доходу. Як видно з витягу з його трудової книжки, з червня 2014 року по березень 2015 року він мав статус безробітного, отримував державну допомогу по безробіттю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого права, оскільки фактично ним заявлені вимоги про зміну способу виконання обов»язку утримувати неповнолітню дитину, а не про зміну розміру аліментів, присудженого у частці від заробітку. Суд також висловив припущення щодо наявності у позивача додаткового доходу від здачі належної йому квартири у найм.

Проте, з такими висновками не можна погодитись, оскільки, вирішуючи даний спір, суд неправильно застосував норми матеріального права, вважав встановленими обставини справи, які насправді є недоведеними.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5.02.2014 року у справі №143 цс 13, яку суд першої інстанції безпідставно не врахував.

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт зміни його сімейного стану після ухвалення рішення суду про присудження аліментів, внаслідок чого на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина, та факт значного погіршення матеріального становища, що пов»язано із відсутністю у нього постійного місця роботи, наявністю нерегулярного мінливого доходу, позовні вимоги про зміну способу їх присудження ( зміну розміру аліментів) підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, з урахуванням вимог ст.ст.182, 184 СК України, судом береться до уваги стан здоров»я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої малолітньої дитини. За вказаних обставин, зважаючи на те, що позивач зобов»язаний до сплати на користь відповідача по 300 гривень щомісяця на додаткові витрати на утримання доньки ( у зв»язку із наявністю у неї хронічного захворювання), розмір аліментів слід визначити у сумі 400 гривень.

Належних та допустимих доказів щодо наявності у позивача доходу ( та його розміру) від здачі належної йому квартири у найм відповідачем не надано. Висновок суду про наявність такого доходу ґрунтується на припущенні, що є порушенням ч.4ст.60 ЦПК України.

Таким чином, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, є відповідно до пп.2, 4 ч.1ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову з наведених вище підстав..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду від 26.02.2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, присуджені до стягнення із ОСОБА_5 рішенням Світловодського міськрайонного суду від 17.04.2013 року, шляхом зміни способу їх присудження, у зв»язку з чим

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 гривень щомісяця до її повноліття або до зміни матеріального або сімейного стану.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: