Номер провадження: 22-ц/785/800/15
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Стадніченку А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, Державної реєстраційної служби України, за участю третьої особи ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії, припинення права власності та права користування, виселення за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Про Консалтинг» в особі представника в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі представника ТОВ «Про Консалтинг», звернувшись 30 січня 2014 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 9 вересня 2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за яким передано в кредит 60 000,00 доларів США під 15,50% річних з кінцевим терміном повернення коштів до 9 вересня 2015 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 9 вересня 2008 року, за яким передано в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,1106 га, розташовані по АДРЕСА_1. Посилаючись на невиконання умов договору про надання споживчого кредиту, заборгованість станом на 11 листопада 2013 року в загальній сумі 106 110,27 доларів США, еквівалентних 848139,38грн., ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами, укладеного 8 грудня 2011 року з ПАТ «УкрСиббанк», просив в рахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в загальній сумі 106 110,27 доларів США, еквівалентних 848 139,38 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки як то житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, розташовані по АДРЕСА_1, шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки; зобов'язати

Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію за ПАТ «Дельта Банк» права власності на житловий будинок та земельну ділянку; припинити право власності ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку; припинити право користування житловими приміщенням будинку осіб, які в ньому зареєстровані; виселити з житлового будинку ОСОБА_3 та осіб, які зареєстровані та проживають в будинку; стягнути судові витрати (а.с.3-9).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав (а.с.113-115).

Відповідач Державна реєстраційна служба України вимоги не визнав, просив закрити провадження в частині вимог до служби (а.с.126--128).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2014 року в позові відмовлено (а.с.160-163).

В апеляційній скарзі ТОВ «Про Консалтинг» в особі представника в інтересах ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду апелянт мотивував порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір №0 від 9 вересня 2008 року про надання споживчого кредиту, за яким передано в кредит 60 000,00 доларів США під 15,50% річних на строк до 9 вересня 2015 року (а.с.12-17).

Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 9 вересня 2008 року, за яким в порядку забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 за договором №0 від 9 вересня 2008 року передано ОСОБА_3. в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,1106 га, розташовані по АДРЕСА_1. За умовами договору іпотеки іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором (п.4.1.1), у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки (п.4.1.2), в інших випадках відповідно до діючого законодавства (4.1.3). Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду (п.4.2.1), виконавчого напису нотаріуса (п.4.2.2), позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку» (п.4.2.3), з інших передбачених законодавством України підстав (п.4.2.4). Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю (п.4.3). Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України (п.4.4). Звернення на предмет іпотеки із застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку» (п.4.5). Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання (п.5.1). Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (п.5.2.1), отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку встановленому Законом України «Про іпотеку» (п.5.2.2). Позасудове врегулювання може бути застосовано сторонами в будь-який момент звернення стягнення на предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (п.5.3) (а.с.27-32).

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «Дельта Банк» придбав право вимоги за кредитним договором №1 від 9 вересня 2008 року (а.с.59-62).

Станом на 11 листопада 2013 року заборгованість по кредитному договору №1 від 9 вересня 2008 року склала 106110,27 доларів США, еквівалентних 848139,38 грн. (а.с.36).

В рахунок погашення кредитної заборгованості ПАТ «Дельта Банк» пред'явлено до суду вимогу, зокрема, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем (а.с.3-9).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки у заявлений позивачем спосіб.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що договір іпотеки не містить такого способу звернення на предмет іпотеки як набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем. За умовами договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду та виконавчого напису нотаріуса відповідно до законодавства, поряд з цим договір іпотеки не містить застереження про можливість визнання за банком права власності на предмет іпотеки в судовому порядку.

Висновки суду першої інстанції повністю узгоджуються з роз'ясненнями пункту 39 постанови № 5 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Апелянт не спростував ту обставину, що в іпотечному договорі відсутнє застереження про можливість визнання в судовому порядку за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Відмова в позові з підстав неправильно обраного способу захисту не позбавляє ПАТ «Дельта Банк» права звернення до суду з вимогами про звернення стягнення на іпотечне майно в інший спосіб чи з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Про Консалтинг» в особі представника в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 червня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, Державної реєстраційної служби України, за участю третьої особи ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії, припинення права власності та права користування, виселення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков