19 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 1 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 14 січня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 2 травня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, сторони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на утриманні позивача. Оскільки відповідач грошових коштів на утримання дітей добровільно не надає, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 аліменти на двох дітей в розмірі половини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що на дату предʼявлення позовних вимог становило 1 286 грн, щомісячно до досягнення ними повноліття.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від

1 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 жовтня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 14 січня 2015 року рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 1 грудня

2014 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_6,

ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 жовтня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні матері, а відповідач має спроможність надавати допомогу на утримання дітей в розмірі 500 грн на кожну дитину щомісячно.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру суми аліментів, суд апеляційної інстанції виходив із того, що сума аліментів в розмірі 643 грн не є завищеною в нинішніх умовах проживання та є обґрунтованою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від

20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого частково погодився суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в силу положення ст. 180 СК України. При цьому суд апеляційної інстанції змінюючи рішення суду першої інстанції в частині суми розміру аліментів, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обовʼязку батьків щодо утримання дітей, майнове становище відповідача, дійшов правильного висновку про збільшення суми розміру аліментів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 1 грудня

2014 року в незміненій його частині та рішення апеляційного суду Рівненської області від 14 січня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від

1 грудня 2014 року в незміненій його частині та рішення апеляційного суду Рівненської області від 14 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко