АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

27 серпня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення третейського суду,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року,

встановила:

у липні 2014 р. ОСОБА_1, звернулась до суду із заявою, в якій просила скасувати рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2014 р., посилаючись на порушення вимог закону при розгляді вказаним судом справи за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до неї про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року в задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник заявника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 06.02.2007 р. було укладено Договір кредиту. В п. 6.2 вказаного договору міститься вказівка, про те, що в разі неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони домовились, про те, що спір розглядається третейським суддею Білоконем Ю.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М.Раскової, 15.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2014 р. було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість. Заявниця вважає, що рішення підлягає скасуванню, оскільки умови п. 6.2. Договору кредиту є несправедливими, порушують істотний баланс договірних прав і обов'язків на шкоду позивачу, рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, сторони не укладали третейську угоду щодо передачі справи до третейського суду, третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року в задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для скасування рішення третейського суду немає.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

В ст. 389-5 ЦПК України закріплено обставини, за яких може бути скасоване рішення третейського суду.

Судом першої інстанції було перевірено доводи заявника щодо недійсності третейського застереження, повноваження третейського суду.

Доводи заявника про те, що вказаний спір не підвідомчий третейському суду в силу ст. 6 Закону України «Про третейські суди» були предметом розгляду суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку. Зазначення в п. 6.2 Договору кредиту третейського застереження в момент його підписання не є порушенням вимог закону, оскільки ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» були доповнено п. 14 щодо непідвідомчості третейським судам справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку Законом №2983-IY від 03.02.2011 р., вже після укладення вказаного Договору кредиту.

Також є безпідставними посилання заявника на вирішення третейським судом питання про її права та обов'язки як особи, яка не брала участі у справі, оскільки вона була відповідачем по даній справі і була обізнана про розгляд справи третейським судом.

Таким чином, судом першої інстанції при розгляді заяви було дотримано норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/1205/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7874/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.