Провадження № 6/761/111/2015
У Х В А Л А

23 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2014р. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2011р. було видано виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суми заборгованості по несплаченій частині кредиту і відсотків у розмірі 18986,63 центів США, що за курсом НБУ на час звернення з позовом складало 151431,66 грн.; 92731,23 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; 58700,43 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків; 1700,0 грн. - судового збору; 120,0 грн. - збору на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи. Строк пред'явлення виконавчих листів до виконання - до 20 квітня 2013р.

03 травня 2012р. уповноважений представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» отримала виконавчі листи по справі №2-12350/11 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, у зв'язку із недобросовісним виконанням співробітником філії ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит» своїх службових обов'язків, було пропущено строк для пред'явлення до виконання зазначених виконавчих листів, а тому заявник був вимушений звернутися до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Представник заявника у судовому засіданні подану заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду оповіщались у встановленому законом порядку, поважності причин неявки суду повідомлено не було, при цьому, враховуючи положення ч. 2 ст. 371 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутність учасників процесу, так як їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2011р. у справі №2-12350/11 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, набрало законної сили 20 квітня 2012р.

Службовою перевіркою у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було встановлено, що у зв'язку із недобросовісним виконанням співробітником філії ЦРУ АТ «Банк «Фінанси та кредит» своїх службових обов'язків було пропущено строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів, виданих 03 травня 2012р. Шевченківським районним судом м. Києва по справі №2-12350/11. Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, досі залишається невиконаним.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання рішення суду, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для пред'явлення зазначених вище виконавчих документів до виконання може бути поновлено.

Керуючись ст. 209, 210, 293,294, 371 ЦПК України; ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» пропущений строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання, виданих Шевченківським районним судом м. Києва по справі №2-12350/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: