Справа №568/1142/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Бірука В.О.

при секретарі Дмитришин О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до Добриводської сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання за спадкоємцем права на спадкування на підставі ст.1276 ЦК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Добриводської сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання факту проживання ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю не менше як п'ять років та визнання за ОСОБА_1 права на спадкування на підставі ст.1276 ЦК України усього спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2, яка постійно до дня смерті проживала в АДРЕСА_1.

На день смерті ОСОБА_2 з нею проживали ОСОБА_3, 1934 р.н. - чоловік та позивач по справі ОСОБА_1 - внук.

До спадкового майна ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 5,03 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1, який виданий Радивилівською районною державною адміністрацією 22.08.2000 р.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилами частини 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї.

Ст.1270 ПК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, нормами ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем (так звані «присутні спадкоємці»), встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

В порядку, визначеному ст.1273 ЦК України, протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу для прийняття спадщини, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не заявляв про відмову від прийняття спадщини.

ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, оскільки 12.01.1970 року органом державної реєстрацію актів цивільного стану - Бюро ЗАГС м.Ровно було зареєстровано розірвання шлюбу (актовий запис №8) на підставі рішення суду м.Дубно від 16.06.1969 р., а тому право на спадкування у нього набувається на підставі ст.1264 ЦК України.

За період свого життя його дід - ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 оформити не встиг.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його дід - ОСОБА_3 помер.

Положенням частини 1 ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За період свого життя, 30.03.2004 року ОСОБА_3 склав заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті заповів йому - ОСОБА_1. Заповіт посвідчено Добриводською сільською радою Радивилівського району Рівненської області і зареєстровано в реєстрі за №11.

Він своєчасно, у визначений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. Це підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30588511 від 28.05.2012 р., спадкова справа №52868282.

Він являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори по місцю проживання спадкодавців не зверталися, а тому своє право на спадщину втратили.

Приватний нотаріус Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до ст. 1276 ЦК України, оскільки відсутні документи про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також немає доказів спільного проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).

З таких підстав, він вимушений звернутися до суду щодо захисту своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи викладене просить визнати за ним факт проживання ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю не менш як п'ять років, що дає право на спадкування у відповідності до ст.1264 ЦК України, визнати за ОСОБА_1 право на спадкування, на підставі ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія), усього спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов із підстав викладених в позовній заяві і просив задоволити. Показав, що з 2005 року проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1. Жив разом з бабою ОСОБА_2 та дідом ОСОБА_3. В 2008 році померла баба ОСОБА_2, а в 2011 році помер дід ОСОБА_3. Дід склав заповіт згідно якого все належне йому майно заповів йому позивачу по справі. Про те, що дід з бабою розірвали шлюб йому було не відомо. Інші спадкоємці по закону на спадщину не претендують.

Представник позивача ОСОБА_5 підтримав заявлений позов. Показав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з 12.01.1970 року проживали разом як одна сім'я. ОСОБА_3 мав право на спадкування на підставі ст.1264 ЦК України, але після смерті ОСОБА_2 спадщину оформити не встиг. 30.03.2004 року ОСОБА_3 склав заповіт за яким все належне йому майно заповів внукові ОСОБА_1.

Представник Добриводської сільської ради Радивилівського району Рівненської області в судове засідання не з'явився. 19.11.2015 року до суду надійшов лист за підписом сільського голови Г.Дзьобак, із якого слідує, що сільська рада позовні вимоги визнає і просить розглядати справу без їх участі.

Заслухавши позивача, його представника, свідків та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 (а.с.4).

До спадкового майна ОСОБА_2 належить земельна ділянка розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1, який виданий Радивилівською районною державною адміністрацією 22.08.2000 р. (а.с.16).

На день смерті з ОСОБА_2 проживав її чоловік ОСОБА_3 та внук позивач по справі ОСОБА_1.

ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, оскільки він був розірваний 12.01.1970 року на підставі рішення суду м.Дубно від 16.06.1969 р., а тому право на спадкування у нього набувається на підставі ст.1264 ЦК України.

За період життя ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 оформити не встиг. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Положенням частини 1 ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За період свого життя, 30.03.2004 року ОСОБА_3 склав заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті заповів йому - ОСОБА_1. Заповіт посвідчено Добриводською сільською радою Радивилівського району Рівненської області і зареєстровано в реєстрі за №11.

ОСОБА_1 у визначений законом строк звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30588511 від 28.05.2012 р..

Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Приватний нотаріус Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до ст.1276 ЦК України, оскільки відсутні документи про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також немає доказів спільного проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).

Факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю після розірвання шлюбу не менше п'яти років до часу відкриття спадщини підтверджується довідкою Добриводської сільської ради Радивилівського району Рівненської області №02-14/486 від 03.11.2015 року, а також показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є її батьками. Разом з ними проживав її син ОСОБА_1 позивач по справі. Батько ОСОБА_3 проживав з її матір'ю ОСОБА_2 до дня смерті останньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1. Про те, що батьки були розведені вона навіть не знала.

Спадкоємці першої черги вона та дві її сестри з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталися.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після розірвання шлюбу постійно проживали разом в одному будинковолодінні в АДРЕСА_1, вели спільне господарство, утримували будинковолодіння, обробляли присадибну земельну ділянку.

Всі ці та інші обставини підтверджують факт сімейних відносин, а тому до ОСОБА_3 перейшло право на спадкування в порядку ст.1264 ЦК України усього спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім'єю не менше як п'ять років, що дає право на спадкування у відповідності до ст.1264 ЦК України.

За період свого життя ОСОБА_3 прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст.1264 ЦК України не встиг її оформити.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за заповітом став його внук ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, суд знаходить, що вимоги позивача є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.15, 16, 1264, 1276 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Добриводської сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання за спадкоємцем права на спадкування на підставі ст.1276 ЦК України - задовільнити.

Визнати факт проживання ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю не менше як п'ять років, що дає право на спадкування у відповідності до ст.1264 ЦК України.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування на підставі ст.1276 ЦК України - спадкова трансмісія, усього спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 29.12.2015 року.

Суддя: Бірук В.О.