Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/517/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах Кабінету Міністрів України, Національного університету біоресурсів і природокористування України до Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_49, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсними рішення, державних актів, скасування рішень реєстратора та витребування земель, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах Кабінету Міністрів України, Національного університету біоресурсів і природокористування України звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, щопроведеною прокуратурою Київської області перевіркою виявлені порушення земельного законодавства при наданні Бобрицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області земельних ділянок у власність громадянам для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд в селі Бобриця.

Так, рішенням XIV сесії III скликання Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.2004 № 243, припинено право користування земельною ділянкою Боярської лісової дослідної станції Національного аграрного університету (вказане рішення оскаржується в Києво-Святошинському суді прокуратурою Київської області).

Рішенням XVI сесії III скликання Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.11.2004 № 277, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в приватну власність 35 громадянам, що є членами Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Кінний двір», для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд в селі Бобриця.

Також встановлено, що підставі рішення від 18.11.2004 № 277 управлінням Держкомзему в Києво-Святошинському районі Київської області видано 35-и громадянам та одночасно зареєстровано державні акти на земельні ділянки, зокрема: 1. ОСОБА_10 надано у власність земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,2500 га та видано державний акт серії НОМЕР_3; 2. ОСОБА_11 - НОМЕР_2, 0,2500 га, НОМЕР_4; 3. ОСОБА_12 - НОМЕР_5, 0,2500 га, НОМЕР_6; 4. ОСОБА_13 - НОМЕР_7, 0,2500 га, НОМЕР_8; 5. ОСОБА_14 - НОМЕР_9, 0,2500 га, НОМЕР_10; 6. ОСОБА_15 - НОМЕР_11, 0,2500 га, НОМЕР_12; 7. ОСОБА_16 - НОМЕР_13, 0,2500 га, НОМЕР_14; 8. ОСОБА_3 - НОМЕР_15, 0,2500 га, НОМЕР_16; 9. ОСОБА_17 - НОМЕР_17, 0,2500 га, НОМЕР_18; 10. ОСОБА_18 - НОМЕР_19, 0,2500 га, НОМЕР_20; 11. ОСОБА_19 - НОМЕР_21, 0,2500 га, НОМЕР_22; 12. ОСОБА_20 - НОМЕР_23, 0,2500 га, НОМЕР_24; 13. ОСОБА_21 - НОМЕР_25 0,2500 га, НОМЕР_26; 14. ОСОБА_22 - НОМЕР_27, 0,2500 га, НОМЕР_28; 15. ОСОБА_23 - НОМЕР_29, 0,2500 га, НОМЕР_30; 16. ОСОБА_24 - НОМЕР_15, 0,2500 га, НОМЕР_31; 17. ОСОБА_25 - НОМЕР_32, 0,2500 га, НОМЕР_33; 18. ОСОБА_26 - НОМЕР_34, 0,2500 га, НОМЕР_35; 19. ОСОБА_27 - НОМЕР_36, 0,2500 га, НОМЕР_37; 20. ОСОБА_5 - НОМЕР_38, 0,2500 га, НОМЕР_39; 21. ОСОБА_43 - НОМЕР_40, 0,2500 га, НОМЕР_41; 22. ОСОБА_29 - НОМЕР_42, 0,2500 га, НОМЕР_43; 23. ОСОБА_30 - НОМЕР_44, 0,2500 га, НОМЕР_45; 24. ОСОБА_31 - НОМЕР_46, 0,2500 га, НОМЕР_47; 25. ОСОБА_32 - НОМЕР_48, 0,2500 га, НОМЕР_49; 26. ОСОБА_44- НОМЕР_50, 0,2500 га, НОМЕР_51; 27. ОСОБА_45 - НОМЕР_52, 0,2500 га, НОМЕР_53; 28. ОСОБА_35 - НОМЕР_54, 0,2500 га, НОМЕР_55; 29. ОСОБА_46 - НОМЕР_56, 0,2500 га, НОМЕР_57; 30. ОСОБА_37 - НОМЕР_58, 0,2500 га, НОМЕР_59; 31. ОСОБА_42 - НОМЕР_60, 0,2500 га, НОМЕР_61; 32. ОСОБА_38 - НОМЕР_62, 0,2500 га, НОМЕР_63; 33. ОСОБА_39 - НОМЕР_64, 0,2500 га, НОМЕР_65; 34. ОСОБА_40 - НОМЕР_66, 0,2500 га, НОМЕР_67; 35. ОСОБА_9 - НОМЕР_68, 0,1551 га, НОМЕР_69.

Нормативно-грошова оцінка за 1 м2 спірних земельних ділянок, які знаходяться за адресою: вулиця Заозерна с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, складає 39,81 грн. В свою чергу, нормативна грошова оцінка 8,6551 га становить 3445595,31 грн. (лист управління Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області від 12.12.2014 № 01-21/10410).

Надалі частина спірних земельних ділянок відчужена. Зокрема, власниками спірних земельних ділянок за кадастровими номерами: НОМЕР_5, НОМЕР_7, НОМЕР_9, НОМЕР_11 (земельні ділянки об'єднані, яким присвоєно кадастровий номер НОМЕР_70), НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_50 є ОСОБА_47; НОМЕР_13, НОМЕР_25 НОМЕР_48 - ОСОБА_48; НОМЕР_71, НОМЕР_34 - (земельні ділянки об'єднані, яким присвоєно кадастровий номер НОМЕР_72), НОМЕР_29, НОМЕР_32, НОМЕР_36 - (земельні ділянки об'єднані, яким присвоєно кадастровий номер НОМЕР_73), НОМЕР_17 - ОСОБА_4; НОМЕР_21 - ОСОБА_49; НОМЕР_19, НОМЕР_23, НОМЕР_27 - (земельні ділянки об'єднані, яким присвоєно кадастровий номер НОМЕР_74) ПАТ «Дельта Банк»; НОМЕР_40, НОМЕР_44 - ОСОБА_6; НОМЕР_54, НОМЕР_75, НОМЕР_58, НОМЕР_60, НОМЕР_62, НОМЕР_64, НОМЕР_66 - (земельні ділянки об'єднані, яким присвоєно кадастровий номер НОМЕР_76), НОМЕР_42, НОМЕР_46 - (земельні ділянки об'єднані, яким присвоєно кадастровий номер НОМЕР_77) - ОСОБА_7; НОМЕР_52 ОСОБА_8 (вказане підтверджується інформаційними довідками, додатками до листів Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 24.12.2014 № 01-21/11501 та від 12.11.2014 № 9453).

Поряд з цим, ряд спірних земельних ділянок обтяжені іпотекою. Зокрема, іпотекодержателем земельних ділянок є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру іпотек.

Проведеною прокуратурою Київської області перевіркою установлено, що прийняття вищевказаного рішення щодо передачі земельних ділянок у власність громадян проведено незаконно.

За змістом ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини, що виникають зокрема, при використанні лісів, регулюються цим Кодексом. Інші нормативні акти застосовуються у випадку, якщо вони не суперечать останньому.

За загальним правилом, визначеним у ст. 84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, серед іншого, землі закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності та лісогосподарського призначення, крім випадків, визначеним цим Кодексом.

А єдиний можливий такий випадок передбачений ч. 2 ст. 56 даного Кодексу, згідно якої, громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.

В той же час, ч. 1 ст. 57 даного Кодексу, передбачено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Інших випадків, які б передбачали можливість передачі земель лісогосподарського призначення та земель, які закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності у власність громадянам та юридичним особам законодавство не місить.

Таким чином, в даному випадку спірне рішення прийнято всупереч вимогам ст. ст. 56, 84 Земельного кодексу України, оскільки ними передано у власність землі, які заборонено передавати у власність.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Враховуючи вказані норми закону, у висновку державної землевпорядної експертизи відсутні дані щодо погодження переведення лісових земель до нелісових органом лісового господарства.

Таким чином, зміна цільового призначення земельних ділянок лісового фонду відбулася з порушення процедури встановленої законом.

Таким чином, не зважаючи на викладені факти та в порушення вказаних норм Земельного, Лісового кодексів України Бобрицькою сільською радою перевищено власні повноваження при розпорядженні спірними земельними ділянками.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним на підставі ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України.

Відтак вказане рішення Бобрицької сільської ради повинно бути визнане недійсним.

Тому, перший заступник прокурора Київської області, з врахуванням уточненої позовної заяви просив визнати недійсним рішення XVІ сесії ІІІ скликання Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в приватну власність 35 громадянам, що є членами громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Кінний двір», для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд в селі Бобриця» від 18.11.2004 № 277. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_50 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_50 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_50 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_70 площею 1,0000 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_48 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_13 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_16, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_15 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_17 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_49 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_21 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_48 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_78 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_73 площею 0,7500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_72 площею 0,5000 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_39, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_38 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_77 площею 1,5000 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_48 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_48 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_50 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_50 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_8 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_52 площею 0,2500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_76 площею 1,7500 га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_69, виданий ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_68 площею 0,1551 га. Скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень державного реєстратора реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Шостак Володимира Миколайовича, індексний номер: 13473956 від 02.06.2014 10:39:27, на підставі якого зареєстровано право приватної власності публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_74. Скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ОСОБА_51, індексний номер: 8338473 від 26.11.2013 13:34:40, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_40. Скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ОСОБА_51, індексний номер: 13976386 від 23.06.2014 17:58:10, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_44. Витребувати із незаконного володіння на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного університету біоресурсів і природокористування України земельні ділянки загальною площею 8,6551 га (грошова вартість 3445595,31 грн.) із незаконного володіння: ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,2500 га; ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,2500 га; ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_70 площею 1,0000 га; ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_13 площею 0,2500 га; ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_15 площею 0,2500 га; ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_17 площею 0,2500 га; ОСОБА_49 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_21 площею 0,2500 га; ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_78 площею 0,2500 га; ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_73 площею 0,7500 га; ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_72 площею 0,5000 га; ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_38 площею 0,2500 га; ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_77 площею 1,5000 га; ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_48 площею 0,2500 га; ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_50 площею 0,2500 га; ОСОБА_8 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_52 площею 0,2500 га; ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_76 площею 1,7500 га; ОСОБА_9 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_77 площею 0,1551 га; публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_74; ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_40 площею 0,2500 га; ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_44 площею 0,2500 га.

Судові витрати по справі покласти на відповідачів.

В судовому засідання прокурор прокуратури Києво-Святошинського району Київської області позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представники позивачів Кабінету Міністрів України, Національного університету біоресурсів і природокористування України позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_50., представник відповідача ОСОБА_6., представник відповідача ОСОБА_4., представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» та представник третьої особи ОСОБА_41., проти вимог позову заперечували, просили у позові відмовити та застосувати строки позовної давності.

Інші учасники розгляду справи, в чудове засідання не з'явились, про день, час та міце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням XIV сесії III скликання Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29.09.2004 № 243, припинено право користування земельною ділянкою Боярської лісової дослідної станції Національного аграрного університету.

Рішенням XVI сесії III скликання Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.11.2004 № 277, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в приватну власність 35 громадянам, що є членами Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Кінний двір», для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд в селі Бобриця.

На підставі рішення XVI сесії III скликання Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.11.2004 № 277 наступним громадянам були видані державні акти на право власності не змельні ділянки, а саме: ОСОБА_10. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, ОСОБА_11. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, ОСОБА_52. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5, ОСОБА_13. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_7, ОСОБА_14. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_9, ОСОБА_15. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_11, ОСОБА_16. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_13, ОСОБА_3. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_15, ОСОБА_17. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_17, ОСОБА_18. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_19, ОСОБА_19. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_21, ОСОБА_20. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_23, ОСОБА_21. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_25 ОСОБА_22. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_27, ОСОБА_23. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_29, ОСОБА_24. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_71, ОСОБА_25. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_32, ОСОБА_26. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_34, ОСОБА_27. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_36, ОСОБА_5. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_38, ОСОБА_43. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_40, ОСОБА_29. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_42, ОСОБА_30. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_44, ОСОБА_31. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_46, ОСОБА_32 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_48, ОСОБА_4. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_50, ОСОБА_45. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_52, ОСОБА_35. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_54, ОСОБА_46. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_75, ОСОБА_37. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_58, ОСОБА_42. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_60, ОСОБА_53. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_62, ОСОБА_39. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_64, Шамордіну В.П. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_66, ОСОБА_9. на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_68.

Згідно із постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2010 № 1-15/10 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_54, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, вбачається що в матеріалах даної кримінальної справи в якості речових доказів знаходились 244 державних актів на право приватної власності на земельні ділянки по вул. Заозерній в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області та матеріали перевірки № 209 пр-05 щодо законності виділення земельних ділянок Бобрицькою сільською радою.

Тобто про можливе порушення прав позивачів рішенням XVІ сесії ІІІ скликання Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в приватну власність 35 громадянам, що є членами громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Кінний двір», для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд в селі Бобриця» від 18.11.2004 № 277 та видачею спірних державних актів на право власності на земельні ділянки, прокуратурі Київської області було відомо починаючи з 23 червня 2010 року.

Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адімінстартивне праовопрушення обвоязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої увалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до положень пункту 3 розділу Х Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року за № 55-XII, яка належить до актів конституційного законодавства, та положень статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року за № 1906-IV, в Україні закріплено принцип пріоритету загальновизнаних норм міжнародного права перед нормами внутрішньодержавного права, відповідно до яких, в разі, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, - то застосовуються правила міжнародного договору.

07.07.1997 року Верховною Радою України прийнято закон України за N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», які відповідно до положень статті 9 Конституції України стали частиною національного законодавства України.

В свою чергу, відповідно до положень Протоколу № 1 до цієї Конвенції, не можуть застосовуватися норми внутрішньодержавних нормативно-правових актів (за винятком норм конституційних актів), що суперечать цим положенням.

Крім того, відповідно до положень статті 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, до якої Україна приєдналась згідно указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про приєднання Української Радянської Соціалістичної Республіки до Віденської конвенції про право міжнародних договорів» від 14 квітня 1986 року за № 2077-XI, яка також є частиною внутрішнього законодавства України, не можна посилатись на положення внутрішнього права України, як на виправдання для невиконання умов Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року і протоколів до неї.

Згідно положень статті 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, юрисдикція Європейського суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування цієї Конвенції та протоколів до неї.

Вищезазначені тлумачення містяться у рішеннях, що постановляє Європейський суд з прав людини. Відповідно до положень статті 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Україна, як сторона цієї Конвенції, зобов'язалась виконувати рішення Європейського суду з прав людини.

Положеннями статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов'язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

В положеннях пункту 53 Рішення по справі «Сичов проти України» (справа за заявою № 4773/02), Європейський суд з прав людини зазначає, що держава несе відповідальність за недотримання своїх обов'язків, передбачених положеннями статті 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, щодо забезпечення збереження, закріплених цією Конвенцією та Протоколом № 1 до неї, прав та свобод на національному рівні для кожного, хто знаходиться під їх юрисдикцією.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина „судового розгляду".

Тобто, суд, приходить до висновку що позивачем було пропущено строки позовної давності, оскільки за захистом прав держави прокурор звернувся 15 січня 2015 року, в той же час про можливість порушення даних прав прокуратурі було відомо починаючи з 23.06.2010 року. А отже, позовні вимоги не підлягають до задоволення, з підстав спливу трьохрічного строку позовної давності.

Суд, не приймає до уваги посилання прокуратури на Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-ІV від 20.12.11, оскільки цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, офіційно опублікований в газеті «Голос України» № 6 від 14.01.12, в той же час закон зворотної сили не має, а отже його положення не можливо застосувати в даному випадку, оскільки про можливе порушення прав прокураті було відомо до набрання чинності даного закону.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261, 267 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», практики рішення Європейського суду з прав людини та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові першого заступника прокурора Київської області в інтересах Кабінету Міністрів України, Національного університету біоресурсів і природокористування України до Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_49, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсними рішення, державних актів, скасування рішень реєстратора та витребування земель - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.