overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Ïðîâàäæåííÿ ¹ 2-ð/202/25/15
04 âåðåñíÿ 2015 ðîêó ²íäóñòð³àëüíèé ðàéîííèé ñóä ì. Äí³ïðîïåòðîâñüêà
ó ñêëàä³: ãîëîâóþ÷îãî ñóää³: Ìîðîçà Â.Ï.,
ïðè ñåêðåòàðåâ³: Îâå÷êî À.Ñ.,
ðîçãëÿíóâøè ó â³äêðèòîìó ñóäîâîìó çàñ³äàíí³ â çàë³ ñóäó ì. Äí³ïðîïåòðîâñüêà çàÿâó Æîâòíåâîãî â³ää³ëó äåðæàâíî¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Äí³ïðîïåòðîâñüêîãî ì³ñüêîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ Äí³ïðîïåòðîâñüêî¿ îáëàñò³ ïðî ðîçÿñíåííÿ ð³øåííÿ ñóäó ïî öèâ³ëüí³é ñïðàâ³ çà ïîçîâîì Ìîêðÿêà Þð³ÿ Âàñèëüîâè÷à äî Ïóáë³÷íîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà êîìåðö³éíèé áàíê «ÏðèâàòÁàíê», Ïóáë³÷íîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà «Àêöåíò-Áàíê» ïðî çàõèñò ïðàâ ñïîæèâà÷à áàíê³âñüêèõ ïîñëóã òà ñòÿãíåííÿ ãðîøîâèõ ñóì çà áàíê³âñüêèìè âêëàäàìè,-
Çàî÷íèì ð³øåííÿì ²íäóñòð³àëüíîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Äí³ïðîïåòðîâñüêà â³ä 11 áåðåçíÿ 2015 ðîêó ïîçîâí³ âèìîãè Ìîêðÿêà Þ.Â. çàäîâîëåíî â ïîâíîìó îáñÿç³.
Ó ñåðïí³ 2015 ðîêó Æîâòíåâèé ÂÄÂÑ ÄÌÓÞ Äí³ïðîïåòðîâñüêî¿ îáëàñò³ çâåðíóâñÿ äî ²íäóñòð³àëüíîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Äí³ïðîïåòðîâñüêà ç çàÿâîþ ïðî ðîçÿñíåííÿ ð³øåííÿ ñóäó â³ä 11 áåðåçíÿ 2015 ðîêó, â çàÿâ³ ïðîñèòü ñóä ðîçÿñíèòè: îá÷èñëåííÿ áîðãó çà âèêîíàâ÷èì äîêóìåíòîì çã³äíî ðåçîëþòèâíî¿ ÷àñòèíè ð³øåííÿ ñóäó ââàæàòè â ³íîçåìí³é âàëþò³ ÷è â íàö³îíàëüí³é âàëþò³; ÿêùî ïðèìóñîâå ñòÿãíåííÿ áîðãó ïðîâîäèòè â ³íîçåìí³é âàëþò³, òî ÿêèé íåîáõ³äíî óðàõîâóâàòè êóðñ ãðèâí³ ïî â³äíîøåííþ äî äîëàðà ÑØÀ.
Â³äïîâ³äíî äî ñò. 221 ÖÏÊ Óêðà¿íè ÿêùî ð³øåííÿ ñóäó º íåçðîçóì³ëèì äëÿ îñ³á, ÿê³ áðàëè ó÷àñòü ó ñïðàâ³, ñóä çà ¿õíüîþ çàÿâîþ ïîñòàíîâëÿº óõâàëó, â ÿê³é ðîçÿñíþº ñâîº ð³øåííÿ, íå çì³íþþ÷è ïðè öüîìó éîãî çì³ñòó.
Îäíàê, ñóä ìîæå â³äìîâèòè ó ðîçÿñíåíí³ ð³øåííÿ, ÿêùî âîíî íå ïðèïóñêàº ð³çíîãî òëóìà÷åííÿ, íåçðîçóì³ë³ñòü ð³øåííÿ çóìîâëåíà íåóâàæí³ñòþ ïðî÷èòàííÿ òåêñòó ð³øåííÿ, ïðàâîâîþ áåçãðàìîòí³ñòþ, ùî âëàñòèâî äëÿ çàÿâè ïðî ðîçÿñíåííÿ ð³øåííÿ, ïîäàíî¿ ïîçèâà÷êîþ.
Êð³ì òîãî, ñóä çâåðòàº óâàãó íà òå, ùî â ðåçîëþòèâí³é ÷àñòèí³ ð³øåííÿ çàçíà÷åíî ãðèâíåâèé åêâ³âàëåíò ñóìè, ùî ï³äëÿãàº ïðèìóñîâîìó ñòÿãíåííþ.
Ç îãëÿäó íà âèùåâèêëàäåíå, ñóä íå âáà÷àº çàêîííèõ òà îá´ðóíòîâàíèõ ï³äñòàâ äëÿ çàäîâîëåííÿ çàÿâè Æîâòíåâîãî â³ää³ëó äåðæàâíî¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Äí³ïðîïåòðîâñüêîãî ì³ñüêîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ Äí³ïðîïåòðîâñüêî¿ îáëàñò³ ïðî ðîçÿñíåííÿ ð³øåííÿ ñóäó.
Íà ï³äñòàâ³ âèêëàäåíîãî, êåðóþ÷èñü ñò. 221 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóä, 
Ó çàäîâîëåíí³ çàÿâè Æîâòíåâîãî â³ää³ëó äåðæàâíî¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Äí³ïðîïåòðîâñüêîãî ì³ñüêîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ Äí³ïðîïåòðîâñüêî¿ îáëàñò³ ïðî ðîçÿñíåííÿ ð³øåííÿ ñóäó ïî öèâ³ëüí³é ñïðàâ³ çà ïîçîâîì Ìîêðÿêà Þð³ÿ Âàñèëüîâè÷à äî Ïóáë³÷íîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà êîìåðö³éíèé áàíê «ÏðèâàòÁàíê», Ïóáë³÷íîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà «Àêöåíò-Áàíê» ïðî çàõèñò ïðàâ ñïîæèâà÷à áàíê³âñüêèõ ïîñëóã òà ñòÿãíåííÿ ãðîøîâèõ ñóì çà áàíê³âñüêèìè âêëàäàìè  â³äìîâèòè.
Óõâàëà ìîæå áóòè îñêàðæåíà â àïåëÿö³éíîìó ïîðÿäêó äî Àïåëÿö³éíîãî ñóäó Äí³ïðîïåòðîâñüêî¿ îáëàñò³ ÷åðåç ñóä ïåðøî¿ ³íñòàíö³¿ øëÿõîì ïîäà÷³ ïðîòÿãîì 5 äí³â ç äíÿ ïðîãîëîøåííÿ àïåëÿö³éíî¿ ñêàðãè.
Ó ðàç³ ÿêùî óõâàëó ïîñòàíîâëåíî áåç ó÷àñò³ îñîáè, ÿêà ¿¿ îñêàðæóº, àïåëÿö³éíà ñêàðãà ïîäàºòüñÿ ïðîòÿãîì 5 äí³â ç äíÿ îòðèìàííÿ êîï³¿ óõâàëè ñóäó.
Справа № 752/3693/15-ц
Провадження №: 2-з/752/127/15
УХВАЛА

01.04.2015 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П., з участю секретаря Литвиненко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ Фінансова ініціатива» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів.

27.03.2015 надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПАТ «КБ Фінансова ініціатива» в межах заявленого позову.

В судове засідання ніхто не з"явився, однак їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий спосіб забезпечення позову не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти Публічного акціонерного товариства «КБ Фінансова ініціатива», в сумі 207845 (двісті сім тисяч вісімсот сорок п»ять) гривень.

Стягувачем за цією ухвалою є ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1).

Боржником за цією ухвалою є Публічне акціонерне товариство «КБ Фінансова ініціатива» ( м. Київ, вул. Щорса, 7/9, МФО 380054, ).

Ухвала може бути пред"явлена до виконання протягом одного року.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Номер провадження 2-о/754/130/15
Справа №754/3486/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіКлочко І.В.
з участю секретаряЩедрікової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про надання права на шлюб, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулись до суду з заявою, в якій просять надати їм право на шлюб.

Свою вимогу мотивують тим, що в 2013 році вони познайомились, одразу між ними склались теплі стосунки, мають взаємні міцні почуття любові та поважають один одного. На даний час ОСОБА_3 завагітніла і має намір народити дитину. Заявники мали і мають намір на даний час створити сім'ю, бажають офіційно зареєструвати шлюб, але це неможливо, оскільки не досягли шлюбного віку, а тому просять надати таке право в судовому порядку.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Заявник ОСОБА_4 зазначив, що має намір створити сім'ю та дбати про неї.

Зацікавлені особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо реєстрації шлюбу.

Зацікавлені особи ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в судовому засіданні також не заперечували щодо реєстрації шлюбу.

Відділ РАЦС Деснянського РУЮ про розгляд справи повідомлений належним чином, керівник відділу просив проводити розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши думки учасників процесу, оцінивши обставини справи виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час розгляду справи мають не повних 18 років.

У відповідності до положень ст. 22 СК України заявники не досягли встановленого 18-річного шлюбного віку.

Разом з тим, ст. 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зустрічаються з січня 2013 року, бажають створити сім'ю. Про серйозність стосунків свідчить також і те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку з приводу вагітності в жіночій консультації поліклініки Деснянського району в м. Києві. (а.с.13)

Вище викладене дає підстави для висновку, що укладення шлюбу буде відповідати інтересам заявників щодо реєстрації шлюбу юридично та створення повноцінної сім'ї.

Керуючись ст. ст. 15, 29, 234, 235 ЦПК України, ст.ст. 21-23 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4,задовольнити.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на шлюб.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва І.В. Клочко
Справа № 755/5751/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

Головуючого судді Ластовки Н.Д.

При секретарі Фузік Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2013 року.

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через різні інтереси та погляди на життя, між ними припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства з жовтня 2014 року, подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Сім"я існує формально, поновити нормальні шлюбні відносини між ними неможливо і недоцільно, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам їх малолітнього сина.

Позивач та відповідач до суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечують.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося через різні інтереси та погляди на життя, між позивачем та відповідачем припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства з жовтня 2014 року, подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Сім"я існує формально, поновити нормальні шлюбні відносини між сторонами неможливо і недоцільно, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам їх малолітнього сина.

Сторони в своїх письмових заявах наполягають на розлученні, оскільки вважають, що примирення між ними неможливо.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки судом достовірно встановлено, що між сторонами з жовтня 2014 року, припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства, то суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася і збереження її неможливо, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 58, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 20 грудня 2013 року, запис № 1986- розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ:
Справа № 190/1391/15-ц
Провадження №2/190/652/15
УХВАЛА

11 вересня 2015 року м. П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Легкошерст Ю.В., розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8878,80 грн.

Оскільки позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України ухвалою суду від 03 вересня 2015 року вона залишена без руху, позивачу надавався термін строком п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення виявлених недоліків з наступних підстав.

В силу п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач, якими можуть бути фізичні та юридичні особи.

Враховуючи вимоги ст.ст. 28, 29 ЦПК України відповідач повинен мати цивільну процесуальну правоздатність та цивільну процесуальну дієздатність.

Виходячи з норм ст.ст. 25, 30 ЦК України фізична особа наділяється цивільною правоздатністю та цивільною дієздатністю, які припиняються у момент смерті особи.

Виходячи з вищенаведеного, відповідачем не може бути померла особа.

З інформації наданої суду П'ятихатським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто на день звернення до суду відповідач-фізична особа втратила цивільну правоздатність і не може бути стороною у спорі.

Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивачу необхідно з'ясувати коло спадкоємців, уточнити правові підстави позову та обґрунтування позовних вимог до спадкоємців, в зв'язку з чим привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України.

ПАТ КБ «Приватбанк» копію ухвали отримали 04 вересня 2015 року, проте у встановлений судом строк недоліки не усунули.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, у разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява вважається не поданою і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и л а:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною і повернути позивачу.

Зобов`язати Управління Державної казанчейської служби України в П`ятихатському районі Дніпропетровської області повернути публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк»сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. відповідно до платіжного доручення № PROM1BQWWR від 31.07.2015 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Дніпропетровської області через Пятихатський районний суд.

Суддя Ю.В. Легкошерст
Справа № 2/756/597/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ „Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем - ПАТ „Дельта банк" та відповідачем ОСОБА_1 14.11.2011 р. було укладено кредитний договір № К-4117259. У відповідності до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300000 грн., з розрахунку 18,6% річних за користування кредитом на строк до 13.11.2016 р. Станом на 08.08.2014 р. відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем у сумі 313870,41 грн. Тому представник позивача просить суд стягнути дану заборгованість та судовий збір у сумі 3130,78 грн.

У судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги та просить суд стягувати тільки судовий збір у сумі 3138,70 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання з'явився і такі позовні вимоги не визнав вказавши, що він усе сплатив.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем - ПАТ „Дельта банк" та відповідачем ОСОБА_1 14.11.2011 р. було укладено кредитний договір № К-4117259. У відповідності до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300000 грн., з розрахунку 18,6% річних за користування кредитом на строк до 13.11.2016 р.

Судом було з'ясовано, що відповідач ОСОБА_1 станом на лютий 2015 р. виконав свої зобов'язання та сплатив , чим порушив умови кредитного договору у частині погашення заборгованості згідно з графіком погашення кредиту, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 24.02.2014 р. відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 3651,85 грн., яка складається із 3651,78 грн. за сумою кредиту та заборгованості за відсотками 0,07 грн.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідачка згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України була зобов'язана виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У встановлений договором строк відповідач договірних зобов'язань не виконав.

Судовий збір та витрати на оголошення у ЗМІ необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 525-526, ст. 530, ст. 1050 ЦК України, ст. 10, 60, ст.. 84, 88, 213-215, ст. 224 - 233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ „Дельта Банк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) на користь ПАТ „Дельта Банк" (р/р 8365, МФО 380236, ) судовий збір у розмірі 3138,70 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 діб з дня отримання його копії.

Суддя К.А Васалатій
Справа № 404/2261/15-ц
Номер провадження 2/404/1837/15
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

02 квітня 2015 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда - Бершадська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Форма і зміст позовної заяви відповідають вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України.

Підстави для відмови в прийнятті позову, які зазначені в ч.2 ст.122 ЦПК України відсутні .

Керуючись ст. ст. 122 , 127, ч.7 ст. 130 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі №404/2261/15-ц (номер провадження 2/404/1837/15) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, призначивши судове засідання на 20 травня 2015 року на 16 годину 00 хвилин в приміщенні Кіровського районного суду м. Кіровограда, зал № 26.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно ч.1 ст.128 ЦПК України запропонувати відповідачу в строк до 20 травня 2015 року подати до суду письмові заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх заперечення.

Розяснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач предявити зустрічний позов.

Розяснити відповідачу, що відповідно до ч.1 ст. 123 ЦПК України він має право предявити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Роз'яснити сторонам, що згідно ст. 131 ЦПК України зобовязані подати свої докази суду до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених ч.1 ст. 131 ЦПК України не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подані несвоєчасно з поважних причин. Сторони до початку розгляду справи по суті, зобовязані відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження , що стосуються предмету спору

Відповідно до ч.3 та 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. У разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3
Справа № 755/5811/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

Головуючого судді Ластовки Н.Д.

При секретарі Фузік Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2011 року.

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через різні інтереси та погляди на життя, між ними припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства, подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Сім"я існує формально, поновити нормальні шлюбні відносини між ними неможливо і недоцільно, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам їх малолітнього сина.

Позивач та відповідач до суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечують.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося через різні інтереси та погляди на життя, між ними припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства, подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливо. Сім"я існує формально, поновити нормальні шлюбні відносини між сторонами неможливо і недоцільно, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам їх малолітнього сина.

Сторони в своїх письмових заявах наполягають на розлученні, оскільки вважають, що примирення між ними неможливо.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки судом достовірно встановлено, що між сторонами припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства, то суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася і збереження її неможливо, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 58, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, 14 травня 2011 року, запис № 656- розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: