Справа № 606/203/15-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2015 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з неї заборгованості за додатковим договором (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/0034/63078 від 3 березня 2012 року в розмірі 26405.75 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позові. Зокрема, просить стягнути із відповідача в користь банку 26405.75 грн., з яких 15000- заборгованість за дозволеним овердрафтом, 8574.14 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, 2431.61 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 400 грн. - штраф за порушення виконання кредитних зобов»язань, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з"явилась і не повідомила про причини своєї неявки.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону та згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

3 березня 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції та ОСОБА_2, як фізичною особою-підприємцем, укладено письмовий договір про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки НОМЕР_1 та додатковий договір(на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки НОМЕР_1 (надалі кредитний договір).

Відповідно до п.1.1,2.1 вказаного додаткового договору кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30 % річних із терміном користування кредитом до 3 березня 2014 року.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору ОСОБА_2 взяла на себе обов»язки повертати кредит та сплачувати банку проценти, комісії, штрафи та інші платежі до 15 числа включно кожного місяця шляхом зарахування на рахунок щомісячного обов»язкового внеску в сумі не менше 15-ти відсотків від залишку заборгованості за кредитом на день розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами кредитора, або суми залишку заборгованості, якщо вона менше за зазначену фіксовану суму. При цьому, залишок заборгованості, що береться до розрахунку щомісячного обов»язкового внеску, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості та не включає суму невнесеного позичальником щомісячного обов»язкового внеску попередніх періодів.

У випадку прострочення виконання грошових зобов»язань за цим договором ОСОБА_2 зобов»язалась сплачувати штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 100 грн. (п.11.2 кредитного договору).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зі змісту ст.546,549 ЦК України випливає, що виконання зобов"язання може забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею).

Судом з"ясовано, що у терміни, встановлені договором, отримані відповідачем кредитні кошти, нараховані відсотки за користування кредитом не повернуто, а тому позивач має право на стягнення основного боргу, сплати належних йому відсотків, а також штрафу.

На день звернення позивача до суду заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 26405.75 грн., з яких 15000- заборгованість за дозволеним овердрафтом, 8574.14 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, 2431.61 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 400 грн. - штраф за порушення виконання кредитних зобов»язань.

Добровільно повернути зазначену суму боргу за вказаним договором ОСОБА_2 не бажає.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 13 жовтня 2014 року провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 26405.75 грн. припинено у зв»язку із тим, що остання на дату подання позову вказаним публічним акціонерним товариством (11 серпня 2014 року) втратила статус суб»єкта підприємницької діяльності і не може бути стороною (відповідачем) у справі, що розглядається в рамках господарсько-процесуального судочинства.

Зі змісту правової позиції Верховного Суду України, викладеній у його постанові від 4 грудня 2013 року (справа № 6-125цс13), випливає, що однією із особливостей підстав припинення зобов»язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб»єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з Реєстру суб»єктів підприємницької діяльності) її зобов»язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Аналізуючи докази у справі, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2, як фізичною особою, порушені права публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у повному обсязі.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 179, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 554, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції заборгованість за додатковим договором (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки НОМЕР_1 в розмірі 26405.75 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції 264.06 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя