АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1513/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1119/15Головуючий у 1-й інстанції Личковаха О. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Чічіля В.А., при секретарі:ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 20 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 01.02.2015 року в сумі 42 342, 39 гривні.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 204,52 грн.

Додатковим рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2015 року стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 218,90 грн.

З рішенням суду не погодилась ОСОБА_3 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає рішення місцевого суду таким, що постановлено з порушенням норм матеріального права, а також посилається на те, що суд не встановив та не перевірив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Судове засідання проводилось в присутності представника апелянта, за відсутності сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилися.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до необхідності часткового задоволення апеляційної скарги та внесення змін до рішення з підстав, визначених п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України - невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони по справі мають неповнолітню спільну дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що доводиться копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_3. Згідно рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02 березня 2005 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі ? частки всіх видів заробітку, але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян починаючи з 16 лютого 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.04.2008 року по 01.02.2015 року, яка станом на 01.02.2015 року становить 42 342,39 грн., що доводиться довідкою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ №5012 від 04.02.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки наданими доказами доведено факт наявності заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла з вини відповідача, вимоги позивача в цілому підлягають до задоволення, проте зважаючи на матеріальний і сімейний стан відповідача розмір неустойки (пені) підлягає зменшенню до розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при вирішенні питань щодо наявності підстав для задоволення заявлених позивних вимог, в цілому правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

За результатами перегляду справи по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з врахуванням ст. ст.20, 72, 129 СК, ст.ст. 180, 196 СК України правильно відмовив у задоволенні заяви відповідача, щодо застосування спеціальної позовної давності в 1 рік.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

При цьому стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

При розгляді справи в районному суді було встановлено, що відповідачем доказів щодо наявності незалежних від нього причин, з яких утворилась заборгованість, не надано, а тому зроблено висновок про винність відповідача у несплаті аліментів.

В підтвердження неспроможності сплачувати аліменти відповідач посилається на відсутність постійного місця роботи, наявність другої дитини в іншому шлюбі та хворобу батька. Однак ці обставини самі по собі не звільняють платника аліментів від відповідальності, передбаченої ст.196 СК України. Відповідач будучи молодою особою працездатного віку, не надав будь-яких доказів наявності об'єктивних причин неможливості виконувати обов'язок по утриманню дитини в розмірі, визначеному рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки, зобов'язання із сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватись щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1ст.196 СК України пені від суми не сплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір не сплачений аліментів, по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми не сплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати.

Отже, районний суд правильно не погодився з розрахунком неустойки, який надала представник позивача у заяві від 09.02.2015 року, оскільки він не ґрунтується на законі. Не можна приймати до уваги і розрахунок відповідача оскільки він не охоплює весь період стягнення неустойки і також не ґрунтується на законі.

Розрахунок, здійснений районним судом в цілому проведено відповідно до вимог чинного законодавства, проте, він також має помилки, які підлягають уточненню. Не правильною є позиція суду першої інстанції, щодо не проведення розрахунку за весь період прострочення аліментів, чим порушено права позивача. На думку колегії суддів розрахунок розміру пені за прострочення аліментів, повинен бути виконаний наступним чином:

2008 рікБорг по аліментахПеняКількість днівСума неустойки
Квітень 1212,751%248630148,96
Травень1561,751%245538340,96
Червень1301,751%242531567,43
Липень1204,371%239428832,62
Серпень1204,371%236328459,26
Вересень454,371%233310600,45
Жовтень1638,771%230237724,49
Листопад1638,771%227237232,85
Грудень 1638,771%224136724,84
2009 рікБорг по аліментахПеняКількість днівСума неустойки
Січень1899,581%221041980,72
Лютий1899,581%218241448,84
Березень1899,581%215140859,97
Квітень1333,751%212128288,84
Травень1333,751%209027875,38
Червень1333,751%206027475,25
Липень210,31%20294266,69
Серпень210,31%19984201,79
Вересень210,31%19684138,70
Жовтень366,661%19377102,20
Листопад366,661%19076992,20
Грудень366,661%18766878,54
2010Борг по аліментахПеняКількість днівСума неустойки
Січень 270,31%18454987,04
Лютий270,31%18174911,35
Березень270,31%17864827,56
Квітень275,11%17564830,76
Травень275,11%17254745,48
Червень275,11%16954662,95
Липень 276,31%16644597,63
Серпень276,31%16334511,98
Вересень276,31%16034429,09
Жовтень282,31%15724437,76
Листопад 282,31%15424353,07
Грудень287,11%15114338,08
2011Нарахована сума аліментівПеняКількість днівСума неустойки

Січень 293,11%14804337,88
Лютий293,11%14524255,81
Березень293,11%14214164,95
Квітень299,11%13914160,48
Травень299,11%13604067,76
Червень299,11%13303978,03
Липень 299,11%12993885,31
Серпень -100,9---
Вересень - 100,9---
Жовтень -93,4---
Листопад6,61%117777,68
Грудень12,61%1146144,37

2012Нарахована сума аліментівПеняКількість днівСума неустойки
Січень 33,61%1115374,64
Лютий -66,4---
Березень -66,4---
Квітень340,21%10253485,21
Травень340,21%9943381,59
Червень340,21%9643279,53
Липень 343,21%9333202,06
Серпень -656,8---
Вересень343,21%8722992,70
Жовтень348,31%8412929,20
Листопад348,31%8112824,71
Грудень359,11%7802800,98

2013Нарахована сума аліментівПеняКількість днівСума неустойки
Січень 3631%7492718,87
Лютий3631%7212617,23
Березень3631%6902504,70
Квітень3631%6602395,80
Травень3631%6292283,27
Червень3631%5992174,37
Липень 3631%5682061,84
Серпень3631%5371949,31
Вересень -637---
Жовтень3631%4761727,88
Листопад3631%4461618,98
Грудень-114,2---
2014Нарахована сума аліментівПеняКількість днівСума неустойки
Січень 385,81%3841481,47
Лютий385,81%3561373,45
Березень385,81%3251253,85
Квітень385,81%2951138,11
Травень385,81%2641018,51
Червень385,81%234902,77
Липень 385,81%203783,17
Серпень385,81%172663,58
Вересень 385,8 1% 142 547,84
Жовтень 385,8 1% 111 428,24
Листопад 385,8 1% 81 312,50
Грудень 385,8 1% 50 192,90

2015Нарахована сума аліментівПеняКількість днівСума неустойки
Січень -14,2 - - -

Всього:663265,56 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо наявності підстав для часткового зменшення розміру неустойки (пені), керуючись ч.2 ст.196 СК України, згідно якої, розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального на сімейного стану платника аліментів. Проте сума неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача в сумі - 42 342, 39 грн., є заниженою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що сума неустойки, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, повинна становити подвійний розмір суми самої заборгованості, а саме 84684,78 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення доводів апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20 лютого 2015 року змінити, збільшивши суму пені за прострочення аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача до 84684,78 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 423,42 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин