Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа - ОСОБА_4, про скасування наказу про звільнення із посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він із 31 серпня 2007 року перебував у трудових відносинах із приватним акціонерним товариством «Київстар» (далі - ПрАТ «Київстар»), наказом від 31 жовтня 2013 року № 1836-ос був переведений на посаду інженера 1 категорії сектору планування мережі регіонального технічного центру (м. Дніпропетровськ) технічного департаменту Київської філії ПрАТ «Київстар». Наказом від 16 червня 2014 року № 122/Дн-ос його звільнено із роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників.

ОСОБА_3 посилається на незаконність такого звільнення, зазначає, що у січні 2014 року було створено новий підрозділ ПрАТ «Київстар», до якого було переведено частину працівників Київської філії, у тому числі тих, які займають таку ж посаду інженера 1 категорії, як він. Посади у новоствореному підрозділі йому не запропоновано, а процедуру вивільнення його з роботи порушено лише після того, як штат нового підрозділу був укомплектований. При звільненні не враховано його переважне право на залишення на роботі, відповідачем надані неправдиві відомості про його кваліфікацію.

Враховуючи те, що Київську філію ПрАТ «Київстар» ліквідовано, а звільнений він був до реорганізації та ліквідації, ОСОБА_3 просив поновити його на посаді інженера 1 категорії відділу планування мережі доступу східного регіону департаменту планування систем передач бізнес-підрозділу планування мережі технічної дирекції ПрАТ «Київстар» з місцем знаходження у

м.Дніпропетровську (новоутворений підрозділ); скасувати наказ про припинення трудового договору з ним від 16 червня 2014 року № 122/Дн-ос; скасувати лист-попередження про наступне вивільнення від 25 березня 2014 року № 226 із поновленням всіх прав відповідно до внутрішніх корпоративних документів, якими він користувався до скорочення; стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 11 004, 40 грн за кожний місяць прогулу.

Крім того зазначав, що за підсумками роботи у 2013 році він отримав оцінку С, а тому мав право на отримання річної корпоративної премії. Разом з тим, п. 9 рішення правління ПрАТ «Київстар» від 14 квітня 2014 року вирішено не виплачувати річну премію працівникам, які отримали повідомлення про скорочення посади в процесі оптимізації організаційно-кадрової структури, йому премія не була виплачена. Такої підстави невиплати річної премії системою мотивації персоналу ПрАТ «Київстар» не передбачено. У зв'язку з цим ОСОБА_3 просив суд визнати, що п. 9 рішення правління ПрАТ «Київстар» від 14 квітня 2014 року не може бути застосовано до працівника, який отримав лист попередження про наступне вивільнення, оскільки його звільнення здійснено без законних підстав; нарахувати та виплатити йому річну премію за підсумками роботи у 2013 році у розмірі 22 008, 80 грн.

Посилаючись на наведені порушення відповідачем його трудових прав, ОСОБА_3 просив відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 11 004, 40 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

За ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2008_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

За положеннями ст. 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2008_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані(пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 492 цього Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

За змістом ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається категоріям працівників, які вказані у ч. 2 наведеної статті.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (ч. 3 ст. 492 КЗпП України).

Власник є таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позову, при цьому у рішенні не мотивовано, на підставі яких доказів суд дійшов висновку про відмову у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 з 31 серпня 2007 року перебував у трудових відносинах із ПрАТ «Київстар», зокрема наказом від 31 жовтня 2013 року № 1836-ос був переведений на посаду інженера 1 категорії сектору планування мережі регіонального технічного центру (м. Дніпропетровськ) технічного департаменту Київської філії ПрАТ «Київстар».

Наказом президента ПрАТ «Київстар» від 30 січня 2014 року № 225-ос змінено організаційно-кадрову структуру технічної дирекції компанії та створено новий структурний підрозділ - технічний відділ (м. Дніпропетровськ, м. Запоріжжя) в структурі бізнес-підрозділу розвитку та супроводу регіональної інфраструктури. На виконання п. п. 1.12., 1.13. цього наказу окремих працівників Київської філії ПрАТ «Київстар» переведено до нового підрозділу (Т. 2, а. с. 33-37).

Наказом президента ПрАТ «Київстар» від 28 лютого 2014 року № 470-ос до нового підрозділу переведено інженерів 1 категорії сектору планування мережі регіонального технічного центру (м. Дніпропетровськ) технічного департаменту Київської філії ПрАТ «Київстар» (посада, яку обіймав позивач) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (Т. 1, а. с. 87-91).

Згідно наказу від 25 березня 2014 року № 807-ос позивача ОСОБА_3 попереджено про скорочення його посади та звільнення. Наказом від 16 червня 2014 року № 122/Дн-ос його звільнено із роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників. Київську філію ПрАТ «Київстар» закрито 01 серпня 2014 року (Т. 1, а. с. 76-78).

У запереченнях на позов підприємство зазначає, що у зв'язку із реорганізацією структурних підрозділів ПрАТ «Київстар» за скороченням штату було звільнено три працівника.

Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те,

що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Такі обставини судами не встановлено, зокрема, чи не мали місце зміни в організації виробництва і праці у вигляді скорочення посади інженера 1 категорії сектору планування мережі лише саме відносно позивача, а в іншому мала місце зміна істотних умов праці внаслідок переведення працівників на іншу роботу; чи враховано продуктивність і кваліфікацію праці позивача при переведенні працівників Київської філії ПрАТ «Київстар» до новоутвореного підрозділу та чи не порушуються права позивача наказами про його вивільнення й звільнення лише після завершення процедури переведення працівників.

Позивач звільнений до ліквідації філії. При звільненні йому не було запропоновано жодної посади. Юридична особа ПрАТ «Київстар» не ліквідовувався. Наданий відповідачем список про наявність та закриття посад на час попередження позивача про звільнення не містить підтвердження наказами щодо закриття зазначених посад, а також відсутність посад на час звільнення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

За 4.6.2 системою мотивації персоналу ПрАТ «Київстар», що діє на підприємстві (Т.1, а.с. 127-149), учасниками програми із виплати корпоративної премії є штатні працівники, які працюють у компанії за основним місцем роботи та не знаходяться на випробуванні. Корпоративна премія виплачується 1 раз на рік за результатами досягнення річних корпоративних цілей компанії та остаточної річної оцінки індивідуальної ефективності працівника. При неналежному виконанні трудових обов'язків працівником або порушенні трудової дисципліни, що діє в компанії, якщо до працівника було застосовано дисциплінарне стягнення чи заходи дисциплінарного випливу, корпоративна премія може бути зменшена або не виплачуватися. Корпоративна премія розраховується відповідно до рівня фактичного виконання компанією річних корпоративних цілей та із врахуванням річної індивідуальної оцінки. Корпоративна премія може виплачуватися лише тим працівникам, які на момент виплати премії перебувають у трудових відносинах.

Рішенням правління ПрАТ «Київстар» від 14 квітня 2014 року вирішено виплатити річну премію за 2013 року та здійснити виплату до 18 квітня 2014 року (Т. 1, а. с. 92, 93). Разом з тим, у п. 9 цього рішення вказано не розраховувати та не виплачувати річну премію працівникам, які отримали повідомлення про скорочення посади в процесі оптимізації організаційно-кадрової структури.

Обґрунтованість такої підстави невиплати річної премії ОСОБА_3 з огляду на характер її виплати - за виконання корпоративних цілей у 2013 року, коли посади позивача не було скорочено, зважаючи на його річну оцінку індивідуальної ефективності суди не перевірили.

Враховуючи те, що істотні для правильного вирішення спору обставини справи не встановлені, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

В.О. Савченко