АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2926/15 Справа № 206/8101/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маштак К. С. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

За участі секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015р. за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр № 1308», Арбітражного керуючого Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр №1308» Багно Юрія Володимировича, треті особи: Управління Пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська, Управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, Лівобережна ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про стягнення заробітної плати, зобов'язання керівника ТОВ «ТВЦ № 1308» вчинити певні дії та рахування роботи в ТОВ «ТВЦ № 1308» як страховий пенсійний стаж, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Торговельно-виробничий центр № 1308», Арбітражного керуючого ТОВ «Торговельно-виробничий центр №1308» Багно Ю.В. про стягнення заробітної плати, зобов'язання керівника ТОВ «ТВЦ № 1308» вчинити певні дії та рахувати роботу в ТОВ «ТВЦ № 1308» як страховий пенсійний стаж.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2015р. ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Торговельно-виробничий центр № 1308», Арбітражного керуючого ТОВ «Торговельно-виробничий центр №1308» Багно Ю.В. про стягнення заробітної плати, зобов'язання керівника ТОВ «ТВЦ № 1308» вчинити певні дії та рахувати роботу в ТОВ «ТВЦ № 1308» як страховий пенсійний стаж відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, і постановити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «ТВЦ 1308» на його користь мінімальну заробітну плату за вимушений прогул в сумі 53 743,69грн., за період з 01.01.2010р. по 01.10.2014р., зобов'язати керівника ТОВ «ТВЦ 1308» Багно Ю.В. з 01.01.2010р. по 01.10.2014р. подати звітність до Лівобережної ОДПІ нарахувати та перерахувати із заробітної плати єдиний внесок, зобов'язати керівника ТОВ «ТВЦ 1308» виконати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2009р. та від 03.12.2010р. та подати звітність до Бабушкінського пенсійного фонду, нарахувати та перерахувати до фонду страхові пенсійні внески утримані страхові внески у сумі 718,18грн., нараховані страхові внески у сумі 18 882,88грн., посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині вимог скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд послався на те, що позивачем не доведено суду та не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини власника, щодо не проведення з ним розрахунку.

Однак такий висновок не відповідає обставинам справи.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був прийнятий до ТОВ «ТВЦ № 1308» на роботу 15.08.2000р. на посаду адміністратора, згідно наказу 3к від 15.08.2000р.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2010р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, з ТОВ «ТВЦ № 1308» на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.09.2009р. по 01.01.2010р. у розмірі 8 125грн., а також моральну шкоду у розмірі 15 000грн. Ліквідатора ТОВ «ТВЦ №1308» зобов'язано звільнити ОСОБА_2 із займаної посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом № 1 від 19.11.2013р. ОСОБА_2 звільнено з посади адміністратора ТОВ «ТВЦ №1308» з 19.11.2013р. у зв'язку з ліквідацією (банкрутством) підприємства.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно матеріалів справи встановлено, що відповідач не сплачував позивачу заробітну плату, а тому заборгованість за період з 01.01.2010р. тобто з часу після ухвалення судового рішення від 03.12.2010р. по день звільнення - 19.11.2013р. згідно розрахунку встановленого урядом мінімального розміру заробітної плати за вказаний період складає 46 869грн., і вказана сума підлягає стягненню з ТОВ «ТВЦ № 1308» на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином в ході розгляду справи встановлено, що відповідачем після звільнення позивача не було проведено розрахунок в порядку ст. 116 КЗпП України а тому з ТОВ «ТВЦ № 1308» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в межах заявлених вимог з 19.11.2013р. по 01.10.2014р. в сумі 12 617грн.

Оскільки судом при ухваленні судового рішення в частині вирішення питання про стягнення коштів при звільненні та середнього заробітку не були враховані наведені обставини та норми права, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, та стягнення з ТОВ «ТВЦ № 1308» на користь позивача суми заборгованості та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Що ж стосується рішення суду в частині зобов'язання керівника ТОВ «ТВЦ 1308» надати звітність до Лівобережної ОДПІ нарахувати та перерахувати із зарплати єдиний внесок, та в частині зобов'язання керівника ТОВ «ТВЦ 1308» виконати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2009р. та від 03.12.2010р. та подати звітність до Бабушкінського пенсійного фонду, нарахувати та перерахувати до фонду страхові пенсійні внески, то в цій частині рішення суду не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню, оскільки вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання виконати рішення суду іншим рішенням суду в розумінні ст. 16 ЦК України не є належним способом захисту своїх прав та законних інтересів.

Так само в розумінні ст. 16 ЦК України не є належним способом захисту своїх прав та законних інтересів зобов'язання керівника ТОВ «ТВЦ 1308» надати звітність до Лівобережної ОДПІ для нарахування та перерахування із зарплати єдиного внеску, та зобов'язання керівника ТОВ «ТВЦ 1308» подати звітність до Бабушкінського пенсійного фонду, нарахувати та перерахувати до фонду страхові пенсійні внески, а тому в зазначеній частині рішення суду не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015р. в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Торговельно-виробничий центр № 1308» про стягнення заробітної плати скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення заробітної плати та середнього заробітку задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Торговельно-виробничий центр № 1308» на користь ОСОБА_2 заробітну плату при звільненні з 01 січня 2010р. по 19 листопада 2013р. в сумі 46 869грн., та середній заробіток за затримку розрахунку за період з 20 листопада 2013р. по 01 жовтня 2014р. в сумі 12 617грн.

Зазначені суми стягнути з наступним відрахуванням належних до сплати податків та обов'язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: