Провадження №: 2/752/1198/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Ткачук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним ордеру, визнання права користування житловим приміщенням, зобов»язання вчинити дії, вселення,

в с т а н о в и в :

01.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання ордеру на житлове приміщення (кімнату) недійсним.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він обіймає посаду міліціонера роти охорони об»єктів Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві з 01.04.2008 року. З жовтня 2008 року проживав у кімнаті АДРЕСА_1 на підставі договору № 25/Д від 01.01.2011 року. Зазначена кімната раніше мала номер 34. За час проживання він постійно здійснював оплату за житлово-комунальні та інші послуги, що підтверджує факт його проживання. У серпні 2010 року до нього в кімнату було підселено працівника міліції Печерського РВ УДСО ОСОБА_3, де вони проживали разом. З 10.11. по 04.12.2013 року він перебував на стаціонарному лікуванні у Госпіталі ГУ МВС України в м. Києві у зв»язку з пораненням при виконанні службових обов»язків, а з 06.12.2013 року до 27.02.2014 року амбулаторно та повторно в стаціонарі. З 12.03. по 22.04.2014 року перебував у відпустці і саме в цей період ОСОБА_3 скористався його відсутністю та отримав ордер на право проживання в кімнаті АДРЕСА_1 та повідомив його, щоб він після відпустки забрав свої речі. На його звернення до Голосіївської районної у м. Києві адміністрації з приводу порушення його прав було надано формальну відповідь.

Посилаючись на те, що він є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи, свої обов»язки щодо оплати проживання у зазначеній кімнаті та отриманих житлово-комунальних послуг з 2008 року виконував у повному обсязі, з 10 листопада 2013 року у зазначеній кімнаті № 76 був відсутній тимчасово та з поважних причин, а тому видавши ОСОБА_3 ордер на житлове приміщення в кімнаті АДРЕСА_1, відповідачі порушили його законні права та інтереси, просив визнати недійсним ордер № 680 від 04.04.2014 року, визнати за ним право користування житловим приміщенням у зазначеній кімнаті, зобов»язати Голосіївську районну у м. Києві державну адміністрацію скасувати своє рішення про надання ОСОБА_3 кімнати АДРЕСА_1.

8.12.2014 року ОСОБА_1 подав доповнення до заявленого ним позову, відповідно до якого заявив додаткову вимогу про його вселення в кімнату АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі. Також позивач пояснив суду, що до спірної кімнати поселився ще у 2008 році з тих підстав, що перебував у трудових відносинах з Печерським РВ УДСО при ГУ МВС України в м. Києві де проходить службу і по теперішній час. Його проживання в цьому ж житловому приміщенні з 01.01.2011 року підтверджується договором № 25/д/18-Д/2011 гсп, найму жилого приміщення. Умови договору найму жилого приміщення щодо щомісячної оплати його проживання у гуртожитку та сплати отриманих комунальних послуг виконував у повному обсязі, в кімнаті знаходяться його особисті речі, він не припиняв проживання у кімнаті на яку було видано ордер ОСОБА_3, а тільки тимчасово був відсутній за станом здоров»я про що було відомо останньому. Стверджував, що у спірній кімнаті він фактично проживав до 23 квітня 2014 року, а ОСОБА_5 з яким вони разом проживали в одній кімнаті приховав факт його проживання в кімнаті, скористався його тимчасовою відсутністю та отримав ордер на кімнату, що перебувала у їх спільному користуванні, а тому просив визнати недійсним ордер та вселити його до кімнати.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов ОСОБА_1 не визнали, просили відмовити в його задоволенні у повному обсязі з тих підстав, що ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах із ВДСО Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, у зв»язку з чим був поселений до гуртожитку де разом із ОСОБА_1 займали кімнату № 76. Через деякий час ОСОБА_1 припинив проживання у гуртожитку, повідомив, що більше не має потреби проживати в гуртожитку. ОСОБА_3 перебував на обліку, як такий, що потребує поліпшення житлових умов, а тому Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією було прийнято рішення про видачу та видано ордер на кімнату № 76 в якій він і проживав, а тепер проживає зі своєю дружиною.

Відповідачем Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією явку свого представника у судове засідання не забезпечено.

Позивач, відповідач ОСОБА_3 та його представник, третя особа ОСОБА_4 не заперечували з приводу вирішення справи за відсутності представника відповідача - Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.

Приймаючи до уваги думку учасників судового розгляду справи, а також те, що Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, однак явку представника не забезпечено, будь-яких клопотань на адресу суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача - Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.

Третя особа ОСОБА_4 пояснила суду, що позов ОСОБА_1 вважає безпідставним, оскільки останній припинив проживання у гуртожитку, а тому її чоловік отримав ордер на кімнату в якій він проживав, вона поселилася до свого чоловіка в березні 2014 року, за весь час її проживання ОСОБА_1 приходив до гуртожитку тільки один раз у травні 2014 року.

Заслухавши учасників судового розгляду справи, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на службі в органах внутрішніх справ України.

Старшим інспектором групи кадрового забезпечення Печерського РВ УДСО при ГУМВС України в м. Києві 08.09.2014 року видано довідку за № 24/16-127 відповідно до якої за даними особової справи ОСОБА_1 значиться, що останній з 01.04.2008 року і на час видачі довідки проходить службу в органах внутрішніх справ безперервно, на посаді міліціонера роти охорони об»єктів Печерського РВ УДСО при ГУМВС в м. Києві (а.с.4).

За даними договору № 25/Д/18-Д/2011/гсп найму жилого приміщення від 01.01.2011 року, укладеного між КП «Житловик» та УДСО при ГУ МВС України в м. Києві, орендодавець, яким за умовами договору є КП «Житловик» передав в оренду, а орендар УДСО при ГУ МВС України прийняло для тимчасового проживання своїх працівників жилі приміщення (кімнати), площею 955, 00 кв.м. та нежилі приміщення (кухні, коридори, туалети, кімнати для умивання), площею 397, 18 кв.м. у гуртожитку за адресою - АДРЕСА_1. Списки затверджуються сторонами і є невід»ємною частиною договору (а.с.8-10).

Як видно зі змісту списку, доданого до зазначеного договору, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зайняли кімнату № 34, а у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнали, що кімната в яку вони були поселені мала номер 34, а під час їх проживання номер кімнати 34 було змінено на номер 76.

За даними ордеру № 680 на жилу площу в гуртожитку, виданого 04.04.2014 року ОСОБА_3, останній має право зайняти з сім»єю з 1 чоловіка жилу площу в гуртожитку по АДРЕСА_1 розміром 13, 6 кв.м. Ордер виданий на підставі розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.09.2012 року № 652 (а.с.41).

За правилами статтей 58,59 ЖК України: на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.; ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення права інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Відповідач ОСОБА_3 стверджував, що з 2009 року перебував на обліку для поліпшення житлових умов за місцем роботи, що і стало підставою для видачі йому зазначеного ордеру, однак доказів на підтвердження зазначених ним обставин суду не надав.

Звертаючись в суд з позовом позивач стверджував, що він з 2008 року проживав у кімнаті АДРЕСА_1, належним чином виконував обов»язки за договором найму жилого приміщення щодо сплати квартирної плати та отриманих житлово-комунальних послуг, а з 10.11.2013 року тимчасово був відсутнім у спірному жилому приміщенні через хворобу та у зв»язку з відпусткою За час його відсутності відповідачу ОСОБА_3 було видано ордер на кімнату, яка перебувала у їх спільному користуванні.

КП «ЖЕО-111 Голосіївського району» видало: 18.09.2014 року ОСОБА_1 довідку № 4287 про те, що ОСОБА_1 без реєстрації займав ліжко-місце за адресою АДРЕСА_1, заборгованості по квартирній платі та житлово-комунальним послугам станом на 01.04.2014 року немає; 03.12.2014 року ОСОБА_3 довідку № 5241 про те, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, заборгованості по квартирній платі та житлово-комунальним послугам станом на 01.11.2014 року немає. (а.с.7,39).

За даними виписки з амбулаторної карти № 7640, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався за медичною допомогою та перебував на стаціонарному лікуванні у Госпіталі ГУ МВС України в м. Києві з 10.11. по 04.12.2013 року, після чого продовжував лікування з 06.12.2013 року до 27.02.2014 року амбулаторно та стаціонарно (а.с.6).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що восени 2013 року ОСОБА_1 отримав травму і два місяці перебував на лікуванні, а потім у відпустці. З весни 2014 року проживає разом з ним у кімнаті, оскільки кімнату в якій він проживав разом із ОСОБА_3 надано ОСОБА_3 Свідок ОСОБА_7 пояснювала суду, що у кімнаті № 76, гуртожитку в якому вони проживають, ОСОБА_3 проживав один з 2012 року, а ОСОБА_1 заїжджав до гуртожитку періодично, що було пов»язано зі святами, а фактично наймав житло зі своєю дівчиною. У той же час свідок ОСОБА_7 підтвердила, що ОСОБА_1 працює разом з її чоловіком, а її чоловік приходить додому завжди пізно. У 2012 році вона перебувала у стані вагітності і не контролювала коли ОСОБА_1 приходив. Позивач також міг приїжджати пізно і вона могла його не бачити. На роботу її чоловіка забирають о шостій годині ранку тому вранці вона також могла не бачити позивача.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_3 також пояснював суду, що в одній кімнаті з ОСОБА_1 проживав з 2010 року і по 2011 рік, а з кінця 2011 року позивач періодично ночував 1-2 рази на місяць, у 2012 році коли проходило Євро-2012 ночував частіше. Коли приїжджав ОСОБА_1, то він дозволяв йому ночувати і останній приїжджав до того часу поки не був травмований. Перебуваючи у госпіталі, ОСОБА_1 у телефонному режимі запропонував йому самостійно оплатити за кімнату і комунальні послуги, або ж він підселить кого-небудь у кімнату на час його відсутності, а тому він самостійно у листопаді та грудні 2013 року сплатив комунальні послуги за проживання у гуртожитку.

Наразі, зазначені пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, самого відповідача ОСОБА_3, є підставою для висновку суду, що ОСОБА_1 до 10.11.2013 року користувався жилим приміщенням у кімнаті АДРЕСА_1, а з 10.11.2013 року не проживав у цьому ж жилому приміщенні з поважних причин, що свідчить про те, що зазначене жиле приміщення перебувало у спільному користуванні позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3.

Відтак, на час видачі Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією 04.04.2014 року ОСОБА_3 ордеру № 680 на право зайняття тільки ним жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1, яка фактично використовувалася для тимчасового користування не тільки ОСОБА_3, а й ОСОБА_1, який на час видачі був тимчасово відсутнім з поважних причин, а тому видачею зазначеного ордеру на ім»я ОСОБА_3 Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація порушила право ОСОБА_1 на подальше проживання.

Для відновлення порушеного права, ОСОБА_1 просив суд: визнати недійсним ордер за № 680 від 04.04.2014 року; визнати за ним право користування кімнатою АДРЕСА_1; зобов»язати Голосіївську районну у м. Києві державну адміністрацію скасувати своє рішення про надання ОСОБА_3 кімнати АДРЕСА_1.

Так, зі змісту, оспорюваного позивачем ордеру, видно, що його видано на жилу площу в гуртожитку. Ордер був виданий головою Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації 04.04.2014 року на підставі розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.09.2012 року за № 652.

За правилами статтей 127,128,129 ЖК України: для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.; порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету; на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3 поселилися в кімнату АДРЕСА_1 на підставі договору найму жилого приміщення для тимчасового проживання, строк дії договору сплинув 30.06.2011 року, однак зміни до нього не вносилися, питання про звільнення найманих жилих приміщень на підставі цього ж договору не порушувались, у той же час після отримання ОСОБА_3 ордеру на зазначене жиле приміщення ОСОБА_1 позбавлений можливості в ньому проживати.

Порушене відповідачами право позивача ОСОБА_1 підлягає відновленню шляхом задоволення його позовних вимог про визнання виданого Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією 04.04.2014 року ОСОБА_3 ордеру № 680 на право зайняття жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 недійсним, оскільки на час видачі ордеру зазначене жиле приміщення перебувало у тимчасовому користуванні не тільки відповідача ОСОБА_3, а й позивача ОСОБА_1

З огляду на висновки суду про визнання недійсним зазначеного ордеру з тих підстав, що на час його видачі жиле приміщення було зайняте не тільки ОСОБА_3, а й позивачем ОСОБА_1, відповідно останній підлягає вселенню до кімнати АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права користування кімнатою АДРЕСА_1 не підлягають захисту і у такий спосіб з тих підстав, що чинним законодавством не визначено порядок та можливість надання жилої площі у гуртожитках шляхом визнання права користування нею та за особами, які поселилися для тимчасового проживання.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зобов»язання Голосіївську районну у м. Києві державну адміністрацію скасувати своє рішення про надання ОСОБА_3 кімнати АДРЕСА_1, то вони не підлягають задоволенню з тих підстав, що порушене право позивача відновлено визнанням недійсним оспорюваного ним ордеру та його вселення, а ордер, який визнаний судом недійсним був виданий не на підставі рішення, на підставі розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.09.2012 року № 652.

Приймаючи до уваги, що розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 652, що стало підставою для видачі визнаного недійсним судом ордеру було видане ще у 2012 році, копія якого сторонами суду не надана, а порушене право позивача відновлено, то підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про скасування рішення на підставі якого було видано ордер відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 58, 59, 127, 128, 129 ЖК УРСР, ст.ст.3, 5, 10, 11, 60, 79, 84, 86, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позові вимоги ОСОБА_1 до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним ордеру, визнання права користування житловим приміщенням, зобов»язання вчинити дії, вселення, задовольнити частково.

Визнати недійсним ордер № 680 виданий 04.04.2014 року Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією на підставі розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.09.2012 року № 652 ОСОБА_3 на право зайняття жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 розміром 13, 6 кв.м.

Вселити ОСОБА_1 до кімнати АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Плахотнюк К.Г.