Справа № 500/900/15-ц
Провадження № 2/500/1277/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Івановій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 та померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що між спадкоємцями існує спір з питання розподілу спадкового майна.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, а також відмовляється від належної йому за законом частки у спадщині, що залишилась після смерті батька ОСОБА_5 та після смерті матері ОСОБА_6.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте конверт із судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівництво від 14.12.1987 року за НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради народних депутатів.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.01.2011 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав.

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є:

- дружина ОСОБА_6, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 2 від 05.06.2015 року;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.06.1985 року, виданого відділом РАЦСу м. Новий Уренгой Тюменської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 03.03.1988 року, повторно виданого Ізмаїльський відділом РАЦСу;

- донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 29.11.1978 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу .

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 22.05.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_5, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38248234 від 30.08.2014 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 є:

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.06.1985 року, виданого відділом РАЦСу м. Новий Уренгой Тюменської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 03.03.1988 року, повторно виданого Ізмаїльський відділом РАЦСу;

- донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 29.11.1978 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу .

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, будучи спадкоємцем за законом першої черги, у передбачений строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_6 на користь дочки спадкодавця ОСОБА_2, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 30.08.2014 року за № 2906 та письмовою заявою від 07.07.2015 року, відмовляється від отримання належної йому за законом частки у спадщині, що залишились після смерті матері ОСОБА_6, на користь позивача.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було з'ясовано судом, позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено будинковою книгою на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Внаслідок цього, позивач ОСОБА_2 матиме право на 2/3 частини спадкового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, (1/4+1/4+1/12+1/12=2/3, де 1/4 та 1/12 позивач фактично прийняла після смерті батька та матері, а 1/4 та 1/12 частини, які відповідач ОСОБА_3 фактично прийняв після смерті батька та матері, але відмовився від них на користь позивача).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1266, 1268, 1269, 1274 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус