Справа № 548/255/15-ц
Провадження №2/548/157/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"10" квітня 2015 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого: судді - Старокожко В. П. ,

при секретарі Листопад В.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит", ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі відділення № 17 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит", ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі відділення № 17 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів).

10.04.2015 позивачка подала через канцелярію суду заяву про забезпечення позову, в якій вона вказує, що неодноразово намагалася владнати конфлікт в досудовому порядку з відповідачем, проте він відмовляється приймати та реєструвати письмові вимоги про повернення коштів, відмовляється від повернення належних відповідачці коштів та нарахованих відсотків по депозиту, при цьому частково повертає депозити іншим клієнтам, свідомо затягує розгляд справи судом.

Позивачка просила в своїй позовній заяві, поданій до суду 20.02.2015 року, стягнути з відповідача на свою користь всю суму вкладу одночасно за обома договорами банківського вкладу в національній валюті № 331832/261836/07-14 та № 331832/285915/07-15 в розмірі 132 977 грн. 39 коп., а також 1 725 грн. 14 коп. процентів за фактичну кількість днів користування вкладом, суму втрат від знецінення грошей в сумі 3 % річних 140 грн. 16 коп., індекс інфляції 4 180 грн. 12 коп., поштові витрати в сумі 85 грн. 56 коп., а всього 139 108 грн. 37 коп.

Відповідно до умов договору банківського вкладу в національній валюті № 331832/261836/07-14 та № 331832/285915/07-15 відповідач на вимогу позивачки повинен був повернути повну суму вкладу разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачці 05.02.2015 року та 09.02.2015 року відповідно, проте не виконав свої зобовязання.

13.03.2015 року позивачка надала через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначила, що у звязку з тим, що відповідач частково виконав зобовязання, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки всю суму вкладу в розмірі 74 977 грн. 39 коп., 1 935 грн. 94 коп. процентів за фактичну кількість днів користування вкладом, суму втрат від знецінення грошей в розмірі 3 % річних 368 грн. 78 коп., індекс інфляції 6 835 грн. 80 коп., поштові витрати в сумі 85 грн. 56 коп., а всього 84 203 грн. 47 коп.

25.03.2015 року позивачка надала через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що крім суми вкладу 74 977 грн. 39 коп., з відповідача необхідно стягнути 2 502 грн. 53 коп. у звязку з тривалим часом неправомірного користування грошима позивачки, а також суму втрат від знецінення грошей в сумі 3 % річних 506 грн. 59 коп., індекс інфляції 6 835 грн. 87 коп., поштові витрати в сумі 85 грн. 56 коп., а всього 84 907 грн. 37 коп.

10.04.2015 року позивачка надала через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що крім суми вкладу 74 977 грн. 39 коп., з відповідача необхідно стягнути 3 160 грн. 92 коп. відсотків у звязку з тривалим часом неправомірного користування грошима позивачки, а також суму втрат від знецінення грошей в сумі 3 % річних 665 грн. 60 коп., індекс інфляції 14 933 грн. 36 коп., поштові витрати в сумі 85 грн. 56 коп. та судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп., а всього 93 944 грн. 63 коп.

Станом на 10 квітня 2015 року банківський вклад у сумі 74 977 грн. 39 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 3 160 грн. 92 коп., втрати від знецінення грошей в сумі 3 % річних 665 грн. 60 коп., індекс інфляції 14 933 грн. 36 коп., поштові витрати в сумі 85 грн. 56 коп. та судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. позивачкою не отримано, чим грубо порушуються умови вказаного договору та її права споживача.

Позивачка прохала врахувати існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та негайно вирішити питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі ціни позову, тобто 93 945 гривень.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу повернення сум вкладів. Матеріали справи також вказують на ту обставину, що вся сума вкладів про повернення яких ставить питання позивачка, знаходиться у володінні відповідача.

Виходячи з характеру заявлених вимог, будь-яке відчуження сум вкладів створюватиме реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Звернення позивачки з такою заявою не суперечить вимогам закону, більш того є способом реалізації нею своїх процесуальних прав, передбачених ст.151 ЦПК України.

Виходячи з того, що арешт банківських депозитних вкладів не позбавляє відповідача права користування ним, а отже не може вплинути на діяльність відповідача, суд приходить до висновку, що арешт потрібно накласти на всю суму вкладу в розмірі 93 945 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1) про забезпечення позову у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит", ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит" в особі відділення № 17 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів), - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти відповідача ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит», МФО: 300131, Код , К/р у Головному управлінні НБУ по м. Києву і області: № 1, адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60 на суму 93 945 (дев'яносто три тисячі дев'ятсот сорок п'ять) гривень 00 копійок.

Копію ухвали направити для виконання до відповідного Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110).

Копію даної ухвали направити відповідачу ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит" після її виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: