Провадження № 2/263/448/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Турченка О.В., при секретарі Грачовій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, в яку мати була вселена на підставі ордеру №009675 від 23.01.1989 року, отриманого нею як членом ЖБК «Надія». Покійна мати ОСОБА_4 за життя пайовий внесок за квартиру сплатила повністю, що підтверджується довідкою ТОВ «Житло-22» № 12 від 23.07.2014 року. У встановлений законом строк вони звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а згодом з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено, оскільки ними не надані документи, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на квартиру.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача Наливай О.С. заперечувала проти позову та зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази того, що спадкодавця ОСОБА_4 за життя повністю сплатила вартість кооперативної квартири, відсутні відомості з нотаріальної контори про наявність спадкової справи, що необхідно для встановлення кола можливих спадкоємців.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини.

Згідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.10.2013 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 05.11.1987 року та серії НОМЕР_3 від 03.08.2004 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 22.07.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є дітьми померлої ОСОБА_4

Рішеннями Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 23.10.2013 року №215 та від 25.12.2013 року №287 неповнолітньому ОСОБА_3 наданий статус дитини-сироти та призначено ОСОБА_2 опікуном над ним.

На підставі ордеру на житлове приміщення №009675 від 23.01.1989 року, виданого на підставі списку житлово-будівельного кооперативу ЖБК «Надія», ОСОБА_4 була видана кооперативна квартира АДРЕСА_1.

Згідно до довідки ТОВ «Житло-22» № 12 від 23.07.2014 року ОСОБА_4 повністю сплатила вартість квартири квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки МКП «Маріупольське БТІ» № 14 від 04.02.2015 року в матеріалах інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 довідка ЖБК «Надія» про виплату ОСОБА_4 пайового внеску за квартиру № 16 відсутня.

Відповідно до копії спадкової справи № 213/2014, відкритої Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину шляхом подачі заяв до нотаріальної контори за вх. №509 від 09.04.2014 року та №561 від 18.04.2014 року, є діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_2 Мати померлої ОСОБА_4 ОСОБА_6 відмовилася від прийняття спадщини шляхом подання 20.06.2014 року відповідної заяви до нотаріальної контори. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 р., що діяв на момент спірних правовідносин член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Аналогічні положення містяться в п.5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року, де зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Таким чином, ОСОБА_4 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки повністю внесла свій пайовий внесок за вищезазначену кооперативну квартиру.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до постанов державного нотаріуса Першої маріупольської державної нотаріальної контори ГУЮ у Донецькій області Кулініч В.М. №1420/02-31 від 09.07.2014 та №1421/02-31 від 09.07.2014 року ОСОБА_2, опікуну малолітнього ОСОБА_3, та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавиці на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З огляду на вказане суд вважає, що оскільки позивачі, як спадкоємці прийняли спадщину після смерті матері, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру, то слід захистити їхні права та в судовому порядку визнати за кожним право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, як за спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 80, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,5 кв.м, жилою площею 19,0 кв.м, за кожним.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Турченко