РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/3046/15-ц

пр. № 2/759/2688/15

09 квітня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,

встановив:

ОСОБА_1 в лютому 2015 року заявила позов до ОСОБА_2, за яким, з урахуванням наступних доповнень, просила дозволити їх неповнолітній дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїзд за межі України у супроводі матері, або осіб за дорученням матері, без згоди та супроводу батька, до досягнення дитиною повноліття, а також дозволити виготовлення проїзних документів на дитину, без згоди на те батька.

Позов мотивований тим, що батько дитини проживає окремо, місце його проживання невідоме, що в свою чергу не дозволяє дитині виїхати за межі України, в той час як такі виїзди необхідні для розвитку здібностей дитини, розширення її кругозору, тощо.

Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст. 74 ч.9 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.

Судом встановлено таке.

Сторони з 06.10.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, на що вказує свідоцтво про шлюб.

В цьому шлюбі у них 18.03.2008 року народилася дочка ОСОБА_5 (див. свідоцтво про народження).

За довідкою про склад сім'ї, дитина проживає разом з матір'ю, дідусем та бабусею в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідач, як це вбачається з талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, з 14.04.2011 року, знявся з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з вибуттям до м. Тернопіль.

Згідно з актом, що складений сусідами сторін, та посвідчений посадовою особою балансоутримувача будинку, ОСОБА_2 з травня 2011 року разом з сім'єю не проживає.

Позивач стверджує, що з вказаного часу будь-які контакти з відповідачем припинені, вжитими заходами встановити місце його проживання не вдалося.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Виїзд з України на постійне проживання дітей віком від 14 до 18 років може бути здійснено лише за їх згодою, оформленою письмово і нотаріально засвідченою.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995р., перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну, в тому числі проїзний документ дитини.

Відповідно до п.п. 3,4 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою у числі іншого можливий також за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, законом передбачено, що судом, за наявності до того підстав, може бути надано дозвіл на виїзд дитини за кордон, без згоди батька.

З матеріалів справи вбачається, що дочка сторін є учасником Колективу народного танцю «Водограй» під керівництвом Юлії Локтенко.

Даний колектив, за сприяння благодійного фонду «Центр всебічного розвитку «Артльорн» приймає участь в різноманітних конкурсах, фестивалях, тощо, в тому числі і за кордоном.

За довідкою фонду, «Водограй» з 2013 року постійно бере участь у міжнародних заходах, що щорічно проводяться в Болгарії, Грузії, Італії, Угорщині, Хорватії.

Дані заходи, разом з участю в конкурсі, передбачають майстер-класи з хореографії, пізнавальні екскурсії, та відпочинок.

Наведене дає суду прийти до висновку, що поїздки дитини за межі України, будуть сприяти розвитку її здібностей, розширенню її кругозору, та певною мірою оздоровленню, тобто такі поїздки в інтересах дитини.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та можливість задоволення його вимог.

Судові витрати, за наведеного висновку, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, або інших осіб уповноважених на те матір'ю, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на період часу до досягнення дитиною шістнадцяти років.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Сенько М.Ф.