Справа № 740/1152/15
Провадження № 2/740/443/15
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді СКАЛОЗУБА О .М.,

при секретарі Полєтавкіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення строкового банківського вкладу (депозиту), -

в с т а н о в и в:

Позивач в заяві просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» 15 000,00 доларів США, посилаючись на слідуючі обставини: 18 листопада 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір-заяву №300937/71366/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті .

На виконання його умов, нею було внесено грошові кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США 00 (нуль) центів, що підтверджується квитанцією № 23 від 18 листопада 2014 року, а також випискою із рахунку. Зазначену суму було внесено на строк з 18 листопада 2014 року по 18 лютого 2015 року, на умовах визначених у договорі та основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб.

Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» зазначену суму вкладу було прийнято та внесено на вкладний рахунок №2630.8.186775.004.

Відповідно до пункту 2 договору за час користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 10,50 відсотків річних. Пунктом 3 договору передбачено, що виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку - 18 лютого 2015 року, у порядку та г а умовах викладених у пунктах 4.2, 4.3 основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу.

Згідно пункту 6 договору після закінчення строку, визначеного пунктом 1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові, у порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями пункту 5.2 основних умов.

Також, 28 листопада 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір-заяву №300937/74581/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті (далі - договір №300937/74581/3-14).

На виконання його умов, нею було внесено грошові кошти у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США 00 (нуль) центів, що підтверджується квитанцією № 15 від 28 листопада 2014 року, а також випискою із рахунку. Зазначену суму було внесено на строк з 28 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року, на умовах визначених у договорі та основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб.

Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (далі - банком) зазначену суму вкладу було прийнято та внесено на вкладний рахунок №2630.6.186775.006.

Відповідно до пункту 2 договору №300937/74581/3-14 за час користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 10,50 відсотків річних. Пунктом 3 договору №300937/74581/3-14 передбачено, що виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку 28 лютого 2015 року, у порядку та на умовах викладених у пунктах 4.2, 4.3 основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу.

Згідно пункту 6 договору №300937/74581/3-14 після закінчення строку, визначеного пунктом 1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові, у порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями пункту 5.2 основних умов.

Положеннями пункту 5.2. основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», затверджених наказом Голови Правління АТ „Банк „Фінанси та Кредит" № 630-о від «08» серпня 2013 р., із наступними змінами, передбачено: «У випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, може отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором - заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день.»

Нею, 30 січня 2015 року було подано до відділення №57 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заяву про повернення 18 лютого 2015 року вкладу в сумі 10 000 доларів США 00 центів (десяти тисяч доларів нуль центів), у зв'язку з закінченням строку вкладу, згідно умов договору банківського строкового вкладу №300937/71366/3-14 від 18.11.2014р., що підтверджується її копією із відміткою банку про отримання.

Також, 24 лютого 2015 року нею було подано до відділення №57 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заяву про повернення 2 березня 2015 року вкладу, в зв'язку з закінченням строку вкладу, в сумі 5000,00 доларів США, згідно умов договору банківського строкового вкладу №300937/74581/3-14 від 28.11.2014р., що підтверджується її копією із відміткою про отримання.

Проте, за цей період , їй було видано виключно нараховані відсотки, а суму вкладу безпідставно не повернуто, це підтверджуються банківськими виписками № № 2620.1.186775.004 від 23 лютого 2015 року, та 06 березня 2015року, та випискою по рахунку № № 2630.6.186775.006 від 04 березня 2015 року. Вона неодноразово зверталася до відповідача повернути суму вкладу, але кожного разу їй було відмовлено. Таким чином, відповідач порушує умови договору-заяви та п. 6.3 основних умов і продовжує користуватись чужими коштами всупереч її волі.

Відповідачем не виконано обов'язки, взяті на себе відповідно до умов укладених договорів, зокрема, 18 лютого 2015 року не повернуто їй банківський вклад у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США 00 центів, та 02 березня 2015року не повернуто їй банківський вклад у розмірі 5 000 (п'яти тисяч ) доларів США.

Їївклад, відповідно до умов договору, підлягає поверненню у валюті, що в ньому вказана, тобто у доларах США.

В судове засідання позивач не з'явилась , в письмовій заяві просить розгляди справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню, т.я. викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не явились.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договори строкового банківського вкладу (депозиту): № 300937/74581/3-14 від 28.11.2014 року у сумі 5000,00 доларів США на строк з 28.11.2014 року по 28.02.2015 року та № 300937/71366/3-14 від 18.11.2014 року у сумі 10000,00 доларів США на строк з 18.11.2014 року по 18.02.2015 року.

Банк прийняв вказані кошти, що підтверджується копіями квитанцій: № 15 від 28.11.2014 року на суму 5000,00 доларів США та № 23 від 18.11.2014 року на суму 10000,00 доларів США.

24.02.2015 р. та 30.01.2015 р. позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою з вимогою повернути вклади згідно вищевказаних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року №15-93; Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України, затверджені постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007 року №200, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 року за №656/13923; Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2000 року №520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 року за № 152/5343 та іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року №14зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 06 квітня 2015 року Національний банк України встановив офіційні курси валют на рівні: 100 доларів США - 2330,4799 грн.

В судовому засіданні дослідженими доказами було встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по укладених договорах.

Враховуючи,що суми вкладів позивачу відповідачем не повернуті,позовні вимоги позивача є законними,обгрунтованими і такими,що підлягають задоволенню в повному обсязі,а тому слід стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суми вкладів за договорами № 300937/71366/3-14 від 18.11.2014 р. та № 300737/74581/3-14 від 28.11.2014 р.

Відповідно до ст.79 ,88 ЦПК України ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави підлягають стягненню судові трати.

Керуючись ст.ст. 509,526,610, 1058 ЦК України , ст.ст.10,11,60, 79, 88, 212-215,226 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення строкового банківського вкладу (депозиту) задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», на користь ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1 вклад у сумі 10000,00 доларів США згідно договору - заяви № 300937/71366/3-14 від 18 листопада 2014 року та вклад у сумі 5000,00 доларів США згідно договору - заяви № 300937/74581/3-14 від 28 листопада 2014 року, а всього 15000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06 квітня 2015 року еквівалентно 349572 (триста сорок дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 3495,72 грн.

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Скалозуб О.М.