П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 року м. Київ

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в складі

головуючого Яреми А.Г.,
суддів:Гуменюка В.І.,Сеніна Ю.Л.,
Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,

розглянувши на засіданні справу за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди за заявою публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

30 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що її чоловік, ОСОБА_8, працював у об'єднанні «Кривбасруд», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком»), у період з 19 червня 1945 року до 23 квітня 1985 року на різних посадах. У 1962 році йому було встановлено професійне захворювання з висновком лікарсько-трудової експертної комісії (далі - ЛТЕК) від

16 березня 1993 року - 45% втрати працездатності з 1992 року.

Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно з довідкою про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або каліцтвом, виданою 19 червня 2013 року на підставі акта огляду медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК), установлено причинний зв'язок смерті її чоловіка з його професійним захворюванням.

Вважаючи, що смертю чоловіка їй завдано моральної шкоди, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь на відшкодування вказаної шкоди

50 тис. грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від

12 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року, позов задоволено частково: ухвалено стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь позивачки

12 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі.

У заяві ПАТ «Кривбасзалізрудком» про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали суду касаційної інстанції та передачу справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 1167, 1168 Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України 2003 року), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви

ПАТ «Кривбасзалізрудком» посилається на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

від 25 грудня 2013 року у справі за позовом фізичної особи до публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю діда (№ 6-43068св13);

від 25 грудня 2013 року у справі за позовом фізичної особи до публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка (№ 6-45877св13);

від 5 лютого 2014 року у справі за позовом фізичної особи до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сестри (№ 6-46716св13).

Так, за результатами розгляду касаційних скарг у справах № 6-43068св13, № 6-45877св13 суд касаційної інстанції, ухваливши рішення про відмову в задоволенні позовів, виходив з того, що хоча причинний зв'язок смерті особи, яка була членом сім'ї позивача, з професійним захворюванням установлено висновком МСЕК у першому випадку - 2 квітня 2004 року, у другому випадку - 4 березня 2005 року, але оскільки професійне захворювання вказаної особи було спричинене незабезпеченням відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці в першому випадку - у період до 1984 року, у другому випадку - упродовж 1950 - 1975 років, що в свою чергу потягло смерть особи, правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, який діє з 1 січня 2004 року та яким було визначено право члена сім'ї потерпілого на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю, то положення цього Кодексу до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову у справі

№ 6-46716св13, суд касаційної інстанції, встановивши, що смерть сестри позивача сталася до набрання чинності ЦК України 2003 року, дійшов висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин положень цього Кодексу.

У справі, яка переглядається, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог. При цьому суд виходив з того, що хоча висновком МСЕК від 16 березня

1993 року особі, яка була членом сім'ї позивача та яка померла, встановлено часткову втрату працездатності з 1992 року, але, враховуючи, що вказана особа померла в 2011 році та причинний зв'язок смерті цієї особи встановлено висновком МСЕК у 2012 році, тобто після набрання чинності ЦК України

2003 року, який діє з 1 січня 2004 року, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 1167, 1168 цього Кодексу.

Наведені правові висновки суду касаційної інстанції про застосування норм матеріального права, покладені в основу судового рішення, яке переглядається, є неоднаковими з висновками, зробленими в указаних для прикладу судових рішеннях у справах № 6-43068св13, № 6-45877св13.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заявника, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

За змістом статті 1168 ЦК України 2003 року моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України 2003 року кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України 2003 року підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, ОСОБА_8, і таке право на звернення до суду в неї виникло лише у зв'язку з певними юридичними фактами, а саме: смертю чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 року та встановленням 19 червня 2013 року висновком МСЕК причинного зв'язку смерті ОСОБА_8 з наслідками нещасного випадку на виробництві.

Події, які породили цивільне право позивача на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, відбулися після 1 січня 2004 року, тобто після набрання чинності ЦК України

2003 року, тому підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167, 1168 цього Кодексу.

Такого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції під час касаційного розгляду справи, яка переглядається.

За таких обставин судом касаційної інстанції ухвалено законне рішення, зазначені норми права застосовано правильно.

Відповідно до статті 360-5 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, були застосовані правильно.

Керуючись статтями 355, 360-3, 360-5 Цивільного процесуального кодексу України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відмовити.

Постанова Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко Ю.Л. Сенін В.М. Сімоненко