Справа № 296/9734/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського комунального комерціалізованого підприємства "М"ясомолторг" Житомирської обласної ради про визнання звільнення незаконним, зміни дати та формулювання причини звільнення з роботи, стягнення вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирського комунального комерціалізованого підприємства "М"ясомолторг" Житомирської обласної ради (далі ЖККП "М"ясомолторг") про визнання звільнення з роботи позивача на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України незаконним, зміну дати та формулювання причини звільнення позивача з займаної посади на ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 16.06.2015 року, стягнення з відповідача вихідної допомоги в розмірі 16 тис. 158 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн.

Позов обґрунтовувався тим, що з січня 2014 року ОСОБА_1 прийнята на роботу до ЖККП "М"ясомолторг" на посаду юрисконсульта за сумісництвом з виконанням додаткової роботи за посадою інспектора з кадрів у порядку суміщення посад. Вказувала, що 12.06.2015 року рішенням Корольовського районного суду м. Житомира позивача поновлено на роботі, однак не допущено на територію підприємства у звязку з чим цього ж дня позивач направила відповідачу поштою заяву про звільнення з 16.06.2015 р. за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Зазначала, що 23.07.2015 р. позивач отримала поштою наказ відповідача №43-к від 21.07.2015 р., яким її було звільнено з роботи з 18.06.2015 р. за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул.

Посилаючись на те, що під час роботи на ЖККП "М"ясомолторг" відповідач порушував трудові права позивача, а саме: не здійснював повідомлення щодо отриманої заробітної плати та здійснених з неї відрахувань; проводив виплату заробітної плати раз у місяць (без виплати авансу); порушував надання основної та додаткової відпустки повної тривалості; не ознайомив позивача із посадовими обовязками при прийнятті на роботу; змінив режим роботи позивача при поновленні на роботі з 12.06.2015 року, та не надав довідку про отриману нею заробітну плату за останні шість місяців роботи на підприємстві, у звязку із чим позивач просила змінити формулювання причини звільнення з займаної посади на ч. 3 ст. 38 КЗпП України (за порушення роботодавцем законодавства про працю) з 16.06.2015 року, стягнути з відповідача вихідну допомогу в розмірі 3-місячного середнього заробітку в розмірі 16 тис. 158 грн. та вказувала на заподіяння їй моральної шкоди, яку оцінила в розмірі 100 тис. грн.

Позивач у судовому засіданні поданий позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що перешкод у допуску позивача на роботу відповідач не створював, та позивач після її поновлення на роботі не зявлялася на робочому місці, вказувала на безпідставність доводів позивача про порушення відповідачем трудового законодавства, а також те, що оспорюваний наказ про звільнення позивача №43-к від 21.07.2015 р. відповідачем скасований, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом ЖККП "М"ясомолторг" №1-к від 02.01.2014 року ОСОБА_1 з 02.01.2014 року прийнята на роботу за сумісництвом на посаду юрисконсульта на 0,75 ставки з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с. 18).

Наказом ЖККП "М"ясомолторг" №2-к від 02.01.2014 року доручено юрисконсульту ОСОБА_1, за її згодою, виконання додаткової роботи з доплатою 50% за вакантною посадою інспектора кадрів у порядку суміщення посад з 02.01.2014 року (а.с. 19).

Наказом ЖККП "М"ясомолторг" №2-к від 06.01.2015 року, ОСОБА_1 з 06.01.2015 року звільнена з посади юрисконсульта підприємства у зв'язку з прийняттям на роботу працівника, який не є сумісником (ст.43-1 КЗпП) та звільнено з 06.01.2015 року від виконання обовязків інспектора з кадрів та завідувача канцелярії в зв'язку із звільненням із підприємства (а.с. 25).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2015 року визнано незаконним та скасовано наказ ЖККП "М"ясомолторг" від 06.01.2015 року № 2-К про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на роботі на посаді юрисконсульта підприємства за сумісництвом з 06.01.2015 року. Стягнуто з ЖККП "М"ясомолторг" на користь позивача 26 554,06 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу та 500 грн. моральної шкоди. (а.с. 45-46).

Наказом ЖККП "М"ясомолторг" №28-к від 12.06.2015 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді юрисконсульта підприємства за сумісництвом з 06.01.2015 року на виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2015 року (а.с. 12).

Наказом ЖККП "М"ясомолторг" №43-к від 21.07.2015 року ОСОБА_1 з 18.06.2015 р. звільнена з посади юрисконсульта підприємства нам підставі п. 4 ст.40 КЗпП за прогул (а.с. 17).

Так, звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 вказувала на незаконність наказу ЖККП "М"ясомолторг" №43-к від 21.07.2015 року про її звільнення з роботи за п. 4 ст.40 КЗпП (прогул) та просила змінити формулювання причини звільнення на ч. 3 ст. 38 КЗпП (порушення роботодавцем законодавства про працю) та дату звільнення на 16.06.2015 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року, скасовано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2015 року та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ЖККП "М"ясомолторг" про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (а.с. 80-82).

Наказом ЖККП "М"ясомолторг" №78-к від 30.10.2015 року, скасовано наказ відповідача №28-к від 12.06.2015 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта підприємства за сумісництвом з 06.01.2015 року у звязку із скасуванням рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2015 року та скасовано наказ №43-к від 21.07.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади юрисконсульта підприємства за сумісництвом з 18.06.2015 року (а.с. 83).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами фактично та юридично відсутній предмет спору в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи з 18.06.2015 року, оскільки оспорюваний позивачем наказ ЖККП "М"ясомолторг" №43-к від 21.07.2015 року про звільнення з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України є скасованим наказом відповідача №78-к від 30.10.2015 року.

При цьому, враховуючи рішення Апеляційного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року, яким скасовано судове рішення про поновлення позивача на роботі з 06.01.2015 року та виданий на його виконання наказ відповідача №78-к від 30.10.2015 року суд вважає, що трудові відносини ОСОБА_1 з відповідачем є припиненими з 06.01.2015 року на підставі наказу ЖККП "М"ясомолторг" №2-к від 06.01.2015 року, а тому правових підстав для зміни дати та формулювання причини звільнення позивача на підставі поданої нею заяви від 12.06.2015 року суд не вбачає.

Водночас, беручи до уваги, що вимога позивача про стягнення з ЖККП "М"ясомолторг" вихідної допомоги в розмірі 3-місячного середнього заробітку в розмірі 16 тис. 158 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн. є похідною від встановлення судом юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист трудових прав, та враховуючи, що суд не знайшов достатніх правових підстав для задоволення основної вимоги, не підлягають задоволенню й похідні вимоги.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота