Справа № 184/474/15-ц
Номер провадження 2/184/248/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Горбенко Н.В.,

при секретарі - Попівніч Н.І.,

за участі: позивачки - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на час навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі заяви і до закінчення терміну її навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що ОСОБА_3 є її рідним батьком. До її повнолітня з нього стягувалися аліменти на користь її матері на її утримання. На даний час вона є студенткою 1 курсу ДНВЗ «Криворізький національний університет». Вона навчається на денній формі навчання. На час навчання вона має великі витрати з оплати проїзду. Окрім цього, у неї є додаткові витрати на харчування та інші необхідні речі. Ніяких самостійний джерел доходу вона не має. Тому потребує матеріальної допомоги на час навчання з боку батьків. Від своєї бабусі, яка є її опікуном таку матеріальну допомогу одержує. У її батька є інші діти, які проживають разом з ним, але стягнення по виконавчим документам з нього не здійснюється. Її батько по своєму матеріальному положенню може надавати їй матеріальну допомогу на час її навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, постільки він працює та має регулярний заробіток.

В судове засідання позивачка з'явилась, надала письмові пояснення, крім того позов свій підтримала в повному обсязі. Пояснила, що невірним є посилання відповідача на те, що нібито усі члени його сім'ї знаходяться на його утриманні. Так, його дружина є працездатною особою, яка на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не є інвалідом , немає відомостей , що вона страждає на тяжкі захворювання і вона разом з відповідачем постійно займається веденням підсобного господарства. Сім'я відповідача проживає у приватному будинку АДРЕСА_1, мають підсобне господарство, яке є одним з основних джерел існування їх сім'ї. Так на своїй земельній ділянці вони вирощують овочі, фрукти, мають сад та виноградник і протягом року їх постійно реалізують на ринку. Молодша дитина, яка є інвалідом дитинства, отримує державну допомогу у розмірі 1111,80 грн., а також постійно проживає разом з батьками, які витрачають свій дохід на її утримання. Її матір померла, а мій батько, відповідач по справі не проявляв до неї батьківської турботи та любові. Аліменти сплачував тільки до її повнолітті і тільки на підставі рішення суду. Більш того, його дружина та він намагалися зменшити розмір аліментів, які стягувалися на її утримання, шляхом подання до суду відповідного позову. Однак суд надійшов до висновку, що вказані позовні вимоги були необгрунтованими і відмовив у їх задоволенні. Тобто відповідач неодноразово намагався уникнути від виконання своїх батьківських обов'язків, в зв'язку з чим і був позбавлений батьківських прав. Посилання відповідача на те, що він немає можливості сплачували аліменти на час її навчання є надуманими, постільки ще до 25.02.2015 року він сплачував аліменти, а після лютого 2015 року його майновий стан не змінився. Слід звернути увагу і на ту обставину, що відповідач у своєму запереченні зазначає, що його інша старша донька закінчує школу, має намір вчитися і надалі і йому доведеться витрачати кошти на її навчання, тому він вважає, що їй теж його доньці, з вказаної підстави слід відмовити в задоволенні позову. Вона навчається на денній бюджетній формі навчання, тобто за навчання не сплачує, проживає у гуртожитку та отримає стипендію в сумі 900грн. Матері вона не має, в неї є бабуся, яка отримує пенсію і за можливості їй допомагає, хоча не повинна цього робити. Вона має потребу у проїзді до місця навчання, у харчуванні, одязі та інших необхідних речах.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення та пояснив, що відповідно до наданого позивачкою рішення його відносно неї позбавлено батьківських прав, але йому про вказане рішення нічого не було відомо. Крім того, відповідно до надпису на виконавчому листі, виконавче провадження про стягнення з нього аліментів закрите та відсутня заборгованість по аліментам. Крім того, вона вже є повнолітньою. Через позбавлення його батьківських прав та в зв'язку зі смертю матері позивачки, бабуся позивача ОСОБА_4 отримувала на позивачку до її повноліття державну допомогу як опікун, та, можливо, пенсію по втраті годувальника, яка виплачується і зараз. Сама позивачка в учбовому закладі отримує стипендію. В даний час він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на навчання дитини, постільки має ще двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є інвалідом. Його сім'я складається з чотирьох осіб, всі знаходяться на його утриманні. Його дружина не працює, постільки здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Тому дружина не має можливості працювати, з 2013 року отримує тільки державну соціальну допомогу на дитину-інваліда в сумі 1111,80 грн. в місяць. Згідно висновку консультанта КЗ Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня від 08.07.2013 року ОСОБА_6 призначено постійне медикаментозне лікування та стаціонарне лікування в денному відділенні цієї лікарні 2 рази на рік, що також потребує значних матеріальних витрат. Окрім того, у цьому році його старша донька закінчує школу та має намір учитися, тому йому також прийдеться витрачатися на її навчання. Перелічені ним обставини супроводжуються значними фінансовими витратами. Отже він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки на період її навчання, тому просить відмовити у позові. Але зазначив, що отримує заробітну плату у розмірі 4500грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до довідки (а.с.46) позивачка є студенткою денного відділення фізико-математичного факультету Криворізького національного університету і її навчання закінчується 30.06.2018року.

Ніяких самостійний джерел доходу позивачка не має, окрім стипендії, яку отримає через добре навчання, та пенсії по втраті годувальника. Мати позивачки померла і по втраті годувальника позивачка отримує пенсію в розмірі 1049грн. щомісячно. Після смерті матері позивачки, відповідач був позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_1 постільки злісно ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків рішенням суду у 2006 році (а.с.8).

Посилання відповідача на те, що він нібито не знав про те, що його позбавили батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Посилання відповідача та ту обставину, що постільки він відносно доньки ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав, вона вже не є дитиною, так як досягла 18 років, а тому він не зобов'язаний її утримувати, є необгрунтованими. Крім того, відповідач, звертає увагу суду на ту обставину, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на час навчання доньки ОСОБА_1, постільки його сім'я складається з дружини ,яка не працює, бо здійснює догляд за дитиною-інвалідом, та двох доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка є інвалідом, а він єдиним годувальником. Також йому необхідно буде оплачувати старшій доньці навчання у вищому навчальному закладі.

Однак, суд приймає до уваги, що відповідач до 25.02.2015року сплачував аліменти позивачці до 18 років в розмірі 1/4 частини свого доходу та з цього часу його матеріальне становище не погіршилось і суттєво не змінився склад сім'ї. Ця обставина нічим не спростована. Тому суд вважає, що відповідач взмозі і надалі надавати матеріальну допомогу позивачці навіть у меншому розмірі.

Посилання відповідача на ту обставину, що позивачка має більший за нього дохід, оскільки отримує стипендію та пенсію по втраті годувальника, тому він не повинен сплачували аліменти, суд вважає безпідставними, постільки останній має середній заробіток 4525грн.(а.с.31), а також можливість отримувати додатковий дохід від присадибної ділянки за місцем проживання.

Згідно п.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п.20 Постанови Пленуму від 15.05.2006р №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потребу у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком позивачки, яка навчається у вищому навчальному закладі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, має вік менше 23 років. Відповідач є батьком позивачки, працює, має стабільних дохід і матеріальне становище його сім'ї не змінилось з часу досягнення позивачкою 18 років до розгляду цієї справи в суді, тому він має матеріальну можливість сплачувати аліменти на час навчання доньки в меншому розмірі. Суд приймає до уваги, що сім'я відповідача складається з чотирьох чоловік, а саме його, дружини, що є працездатною, доньок, одна з яких інвалід. Крім того судом досліджено дохід відповідача, тому вважає, що аліменти необхідно стягнути з відповідача у розмірі 1/8 частини його заробітку, з урахуванням коштів, які отримує позивачка : стипендії та пенсії по втраті годувальника. При цьому суд зважає на те, що отримання стипендії позивачкою залежить від її успішності у навчанні та виплата стипендії може бути припинена на наступний рік в разі не успішного складання іспитів.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивачки 1/8 частину всіх видів заробітку (доходів) .

Керуючись ст.ст.182, 199, 200 СК України, ст.ст.10, 11, 57, 60,197, 209-213, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с.Махове Кромського району Орловської області РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ІНННОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНН НОМЕР_1, на її утримання аліменти на час навчання в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 26 лютого 2015 року до 30 червня 2018 року, але не більше ніж до досягнення позивачкою 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання дитини підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текс рішення виготовлено 22 травня 2015 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Н. В. Горбенко