Справа №265/6912/15-ц
Провадження №2/265/2846/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участі секретаря - Азарової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у виховані дитини, треті особи: орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у виховані дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що перебував у фактичних шлюбних відносинах із відповідачкою з вересня 2010 року, та у цей період у них народилась спільна дитина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактичні шлюбні відносини із відповідачкою були припинені в квітні 2015 року, коли вони спочатку разом виїхали з міста Маріуполя в Чернігівську область, а потім він повернувся, а відповідачка із дитиною залишилась там. Однак згодом ОСОБА_2 також повернулась до міста Маріуполя із малолітньою ОСОБА_5. З квітня 2015 року натомість позивач не має можливості бачитись із донькою, бо відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні із дитиною. Вказував, що ОСОБА_2 із дитиною мешкають АДРЕСА_1 разом із своїми батьками, які також перешкоджають йому у вихованні його доньки. Додавав, що він постійно мешкає АДРЕСА_2, яка йому належить на праві власності, постійно працює, має стабільний заробіток, характеризується позитивно як за місцем мешкання, так й за місцем роботи, жодних медичних протипоказань не має, та сплачує справна аліменти на утримання дитини. Вважаючи, що він має законне право на спілкування та виховання доньки, ОСОБА_5, прагне до контакту із дитиною, однак у реалізації якого йому перешкоджають, а в добровільному порядку вирішити наявний спір не вдається, тому просив суд на підставі переліченого зобовязати ОСОБА_2 та її батьків не перешкоджати йому у вихованні та спілкуванні із донькою, ОСОБА_5, та встановити такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні із дитиною: систематичні побачення з донькою у вихідні дні без присутності відповідачки та її батьків з можливістю забирати дитину до себе з 16-00 год. пятниці до 19-00 год. неділі; зобовязати відповідачку повідомляти у телефонному режимі місце перебування дитини у день, що передує дню побачення з дитиною; періодичні зустрічі з донькою з понеділка по пятницю з 16-00 год. по 19-00 год.; побачення з донькою у святкові дні за погодженням з відповідачкою; спільний відпочинок без присутності відповідачки в оздоровчому закладі влітку на час отримання путівки до відповідного закладу; необмежене спілкування з донькою особисто засобами звязку, а також просив суд стягнути з відповідачки на його користь витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав повністю, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, додавши, що він лише прагне бачитись та спілкуватись із своєю рідною донькою, яка не мешкає разом із ним. Таким чином просив суд задовольнити поданий ним позов.

Відповідачка, ОСОБА_2, в судовому засіданні частково не визнаючи вимоги ОСОБА_1, вказувала, що не заперечує бачитись позивачу із дитиною, однак бажає контролювати час та місце такого спілкування, вирішуючи самостійно, коли це потрібно дитини. Тому вважала, що спілкування батька дитини повинно проходити за її участі. Також зазначала, що позивач веде себе агресивно по відношенню до неї при зустрічах із дитиною, що негативно відбивається на психічному стані доньки. Додавала, що дитина хворіє, тому не може бачитись із батьком, коли той забажає. На підставі наведеного просила суд врахувати її доводи при ухваленні рішення за вимогами ОСОБА_1

Представник відповідачки, який діє на підставі договору, ОСОБА_6, в судове засідання не зявився за невідомих суду причин повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Третя особа, ОСОБА_3, в судовому засіданні не погоджуючись із вимогами ОСОБА_1, вказував, що необхідно також врахувати при розгляді позову ОСОБА_1 ту обставину, що влітку малолітня дитина на оздоровлення повинна бути виїхати до Чернігівської області у Борзнянський район до рідних. Вказував, що бачитись кожного дня із дитиною, це є перебільшенням, та у вечірню пору приходити батьку до дитини буде не зручним для ОСОБА_5.

Третя особа, ОСОБА_7, вказувала у судовому засіданні, що позивач дійсно має право на спілкування із своєю донькою, однак таке спілкування повинно проходити без агресії з його боку, з врахуванням емоційного стану дитини. Зазначала, що позивач повинен завчасно телефонувати, якщо бажає прийти до дитини, а не тоді, коли йому забажається, бо у дитини свій розпорядок дня. Стверджувала, що позивач повинен змінити своє ставлення до дитини у кращій бік.

Представники 3-ї особи в судове засідання не зявились, надавши заяву з проханням розглянути справу за позовом ОСОБА_1 у відсутність представника органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, наполягаючи при цьому на максимальному врахуванні інтересів малолітньої дитини при ухваленні судового рішення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, які зявились, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

На підставі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

На підставі ст. 157 СК той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно із ч. 2 ст. 159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

При цьому за положеннями ч. 2 ст. 159 СК під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим 11 вересня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 872 від 11 вересня 2012 року, вбачається, що ОСОБА_5 народилась 30 серпня 2012 року, батьками якої вказані сторони у справі (а. с. 8).

Суд також розглядом справи встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає в однокімнатній АДРЕСА_3, 1/3 частка якої йому належить на праві власності, та який за місцем мешкання характеризується з позитивного боку, що підтверджується копією паспорту позивача (серія ВВ № 470205), довідкою ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 19 жовтня 2015 року, свідоцтвом про право на спадщину від 3 грудня 2011 року, посвідченого нотаріально (реєстр № 2-2563), витягом від 3 жовтня 2012 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно в БТІ міста Маріуполя, характеристикою за місцем мешкання (а. с. 7, 9, 10, 11, 13).

Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що за станом свого здоровя наркологічних або психіатричних протипоказань ОСОБА_1 не має, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, працює слюсарем-ремонтником 5-го розряду в ТОВ «Тондо», характеризується за місцем роботи позитивно, та має щомісячний дохід у середньому близька 1500 грн., з заробітку якого з жовтня 2015 року утримуються аліменти на утримання малолітньої дитини, що підтверджується довідкою та сертифікатом медичних установ від 18 березня 2015 року, довідкою Маріупольського наркологічного диспансеру від 16 листопада 2015 року, характеристикою з ТОВ «Тондо» та довідкою про доходи за місцем роботи позивача від 13 жовтня 2015 року, а також довідкою, наданою Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби 2 грудня 2015 року (а. с. 12, 14, 15, 38, 44).

Також суд встановив, що малолітня ОСОБА_5 відвідує Дошкільний навчальний заклад № 126, та яка має повне взаєморозуміння із матірю, ОСОБА_2, яка в свою чергу приймає активну участь у вихованні дитини (а. с. 43).

За висновком Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 14 грудня 2015 року вбачається, що розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1, зазначений компетентний орган встановив, що малолітня ОСОБА_5, 2012 р. н., мешкає із матірю, ОСОБА_2, в трикімнатній квартирі АДРЕСА_4, при цьому згідно своїм віковим особливостям більш прихильна до матері. На підставі переліченого та інших обставин справи органу опіки та піклування прийшов до висновку про можливість встановлення наступного графіку спілкування ОСОБА_1 із донькою, ОСОБА_5, 2012 р. н.: у суботу з 10-00 год. до 17-00 год. на території батька, без присутності матері; з понеділка по пятницю з 16-00 год. до 19-00 год. за погодженням із матірю; святкові дні побачення за погодженням із відповідачкою; спільний відпочинок без присутності матері влітку в оздоровчому закладі в період отримання такої путівки позивачем (а. с. 50-51).

На підставі наведених обставин справи суд дійшов висновку, що позивач, як батько дитини, прагне до спілкування із донькою, до її виховання та до спільного проводження з нею часу, тому з метою унеможливлення порушення прав батька дитини на реалізацію права по безперешкодному спілкуванню із малолітньою ОСОБА_5, вважає можливим встановити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні його доньки, 2012 р. н.

Таким чином на підставі часткового визнання заявлених вимог відповідачкою, ОСОБА_2, суд зазначає, що вимоги ОСОБА_1 щодо усунення йому перешкод у спілкуванні із донькою та й її виховання підлягають задоволенню.

В свою чергу суд зазначає, що вимоги ОСОБА_1, заявлені до третіх осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, батьків відповідачки, не підлягають задоволенню, виходячи з того, що ОСОБА_1 не забажав заявляти відповідачами за його позовом вказаних осіб, незважаючи на те, що суд йому розяснив таке право.

Вирішуючи питання про встановлення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_5, суд виходить із малолітнього віку дівчинки, яка більше прихильна згідно свого віку до матері, з якою мешкає.

Таким чином на підставі переліченого суд не вбачає підстав для надання можливості ОСОБА_1 спілкуватися із малолітньою донькою без матері дитини безперервно з 16-00 год. пятниці до 19-00 год. неділі за місцем його мешкання.

При визначенні способу участі позивача в спілкуванні та вихованні дитини судом також враховується бажання батька дитини до виконання своїх батьківських обов'язків, позитивні характеристики ОСОБА_1 та умови проживання останнього, а також вік дитини та стан її здоров'я.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим визначити умови та спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні із його малолітньою донькою, ОСОБА_5, той, який був запропонований за висновком органу опіки та піклування, а саме: шляхом надання можливості ОСОБА_1 систематично бачитись з дитиною по суботах з 10-00 год. до 17-00 год. за місцем його мешкання без присутності матері дитини; проведення зустрічей з донькою з понеділка по пятницю з 16-00 год. до 19-00 год. за погодженням із ОСОБА_2; побачень у святкові дні із ОСОБА_5 за погодженням із матірю дитини; проведення спільного відпочинку без присутності відповідачки в оздоровчому закладі влітку у період, який буде залежати від отримання ОСОБА_1 путівки до такого закладу.

Суд при цьому вважає необхідним зазначити, що однією з умов проведення спільного відпочинку позивача з донькою в оздоровчому закладі влітку є врахування можливого відпочинку малолітньої ОСОБА_5 із матірю у рідних ОСОБА_2 в Чернігівській області, що відповідатиме інтересам дитини.

При цьому суд зазначає, що вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання ОСОБА_2 повідомляти його про місце перебування дитини за день, що передує дню побачення позивача із дитиною, є зайвими, бо включаються у зобовязання відповідачки усунути перешкоди батьку дитини в спілкуванні із донькою та в її вихованні.

Також суд зауважує, що вимоги ОСОБА_1 щодо надання йому необмеженого спілкування із малолітньою ОСОБА_5, 2012 р. н., будь-якими засобами звязку не можуть бути задоволені, бо фактично не входять до предмету даного позову, оскільки стосуються безпосереднього спілкування дитини із батьком, час та тривалість якого визначається саме батьком та донькою, на яке не впливає мати дитини, відповідачка по справі, до якої й фактично були заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги.

На підставі положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, відповідно до частки задоволених судом вимог останнього, підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у виховані дитини, треті особи: орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши час спілкування батька з дитиною наступним чином:

- по суботах з 10-00 год. до 17-00 год. за місцем мешкання батька, ОСОБА_1, та без присутності матері, ОСОБА_2;

- зустрічі з понеділка по пятницю з 16-00 год. до 19-00 год. за погодженням із ОСОБА_2;

- побачення у святкові дні за погодженням із ОСОБА_2;

- спільний відпочинок без присутності ОСОБА_2 в оздоровчому санаторії/профілакторії влітку у період, який буде залежати від отримання ОСОБА_1 путівки до оздоровчого закладу, а також від виїзду ОСОБА_2 із донькою, ОСОБА_5, на відпочинок до Чернігівської області.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя