Справа № 450/618/15-ц Провадження № 2/450/848/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

за участю

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії про визнання припинення додаткового договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області з цивільним позовом до ПАТ „Брокбізнесбанк, позовні вимоги якого пізніше уточнив в якому просить суд, визнати припиненим іпотечний договір від 23.08.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1324 від 23.08.2006 року, укладений між ПАТ „Брокбізнесбанк та ОСОБА_5

Представник позивача ОСОБА_5 за дорученням ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та в їх обгрунтування вказав, що 23 серпня 2006 р. Акціонерний банк «БРОКБІЗНЕСБАНК», в особі Львівської філії та Приватне підприємство «ТрастТер» уклали кредитний договір № 260/М1 від 23.08.2006р. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору №260/М1 від 23.08.2006р. Банк відкрив ПП «ТрастТер» відкличну поновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 1 000 000 грн. на термін до 22.08.2009р. зі сплатою 19% річних на поновлення обігових коштів.

22 серпня 2009р. між Акціонерний банк «БРОКБІЗНЕСБАНК». в особі Львівської філії та Приватне підприємство «ТрастТер» укладено додатковий договір №3 від 22.08.2009р. до кредитного договору № 260/М1 від 23.08.2006р. Зокрема відповідно до додаткового договору №3 до кредитного договору №260/М1 від 23.08.2006р. Банк відкрив ПП «ТрастТер» відкличну непоновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 1 414 435,25 грн. на термін до 21.08.2011р. зі сплатою 26% річних на поновлення обігових коштів.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком укладено Іпотечний договір з майновим поручителем ОСОБА_5 від 23 серпня 2006р. посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в Реєстрі нотаріальний дій за № 1324.

Відповідно до Договору іпотеки (майнової поруки) ОСОБА_5, передавав в забезпечення виконання умов кредитного договору № 260/М1 від 23.08.2006р. власний житловий будинок у с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської, по вул. Нечуя- Левицького, буд.11, загальною площею 766,5 кв.м.

Представник позивача вказує, що згоди на укладення додаткового договору №3 до кредитного договору №260/М1 від 23.08.2006р. збільшення ліміті з 1000000грн. до 1 414 435,25 грн. на термін до 21.08.2011р. зі сплатою 26% замість 19% річних майновий поручитель ОСОБА_5 не надавав.

30 серпня 2010р. Банк предявив ПП «ТрастТер» і ОСОБА_5 вимогу №1269 від 30.08.2010р. по кредитному договорі № 260/М1 від 23.08.2006р. про повернення суми простроченого кредиту 1432435,25 грн., нараховані та прострочені відсотки 251 112,53 грн.

Таким чином, банк відповідно до положень статті 1050 ЦК України та пункту 7.1 Договору іпотеки (майнової поруки) і пункту 7.6. кредитного договору № 260/М1 від 23.08.2006р. скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобовязання.

Покликаючись на вищенаведе представник позивача вказує, що відповідно до положень ст. 559 ЦК України, договір іпотеки є припиненим з 01 березня 2011р. тобто після шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязань, який був змінений Банком відповідно до пункту 7.1 договору іпотеки.

Окрім того, як на підставу припинення договору іпотеки від 23.08.2006 року, представник позивача покликається на те, що дружина ОСОБА_5, ОСОБА_7 не надавала згоди на укладення додаткового договору від 06.11.2009 року до договору іпотеки № 1324 від 23.08.2006 року.

На підставі наведеного представник позивача просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ПАТ „БрокбізнесБанк за дорученням ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та заперечив. Свої заперечення мотивує тим, що будучи майновим поручителем відповідно до оскаржуваного договору іпотеки від 23.08.2006 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачем ототожнюються поняття іпотекодавця та поручителя, що є недопустимим. Окрім того, посилання позивача на те, що встановлено договором іпотеки забезпечення виконання зобовязань за додатковими угодами , яких ще не існує не відповідає дійсності, оскільки дата кредитного договору та додаткових договорів є раніше, ніж дата договору забезпечення чи договору про внесення змін до договору іпотеки, а також відповідно до закон України „Про Іпотеку договір іпотеки укладається за місцем розташування нерухомого майна, від так жодних порушень правових норм при укладенні договору не відбулося. За вказаних обставин позовні вимоги позивача вважає безпідставними, а тому в їх задоволенні просить відмовити.

Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного :

Судом встановлено, що 23 серпня 2006 р. між Акціонерний банк «БРОКБІЗНЕСБАНК», в особі Львівської філії та Приватним підприємством «ТрастТер» укладено кредитний договір № 260/М1 від 23.08.2006р.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком укладено Іпотечний договір з майновим поручителем ОСОБА_5 від 23 серпня 2006р. посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в Реєстрі нотаріальний дій за № 1324.

Відповідно до Договору іпотеки ОСОБА_5, передавав в забезпечення виконання умов кредитного договору № 260/М1 від 23.08.2006р. власний житловий будинок у с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської, по вул. Нечуя- Левицького, буд.11, загальною площею 766,5 кв.м.

Згідно п. 1.2. Договору іпотеки Іпотекодавець на підставі цього Договору забезпечує як виконання Боржником ОСОБА_8 зобовязання за Кредитним договором, так і вимоги Іпотекодержателя.

Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами при укладенні договору іпотеки врегульовані нормами ЦК України, а саме ст. 572 ЦК України, а також нормами спеціального нормативно-правового акту Законом України „Про іпотеку.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи диспозитивність судового процесу, сторони вільні у виборі правових норм, для забезпечення судового захисту своїх права та інтересів.

На підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_5 покликається на застосування до виниклих правовідносин положення ст. 559 ЦК України, які передбачають порядок припинення такого виду зобовяння, як порука.

Відповідно до положень п. 23 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1,11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобовязання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Таким чином, до спірних правовідносин положення ст. 559 ЦК України, застосуванню не підлягають, а тому доводи позивача про припинення договору іпотеки з 01.03.2011 року, тобто після шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання є безпідставними.

Судом встановлено, що 22 серпня 2009р. між Акціонерний банк «БРОКБІЗНЕСБАНК». в особі Львівської філії та Приватним підприємством «ТрастТер» укладено додатковий договір №3 від 22.08.2009р. до кредитного договору № 260/М1 від 23.08.2006р. Зокрема відповідно до додаткового договору №3 до кредитного договору №260/М1 від 23.08.2006р. Банк відкрив ПП «ТрастТер» відкличну непоновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 1 414 435,25 грн. на термін до 21.08.2011р. зі сплатою 26% річних на поновлення обігових коштів.

В обгрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що згоди на укладення додаткового договору №3 до кредитного договору №260/М1 від 23.08.2006р. щодо збільшення ліміту з 1000000грн. до 1 414 435,25 грн. на термін до 21.08.2011р. зі сплатою 26% замість 19% річних майновий поручитель ОСОБА_5 не надавав, однак суд критично оцінює такі твердження виходячи з того, що 06.11.2009 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_5 укладено додатковий договір за реєстровим № 1039 до іпотечного договору посвідченого ОСОБА_6 приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу від 23.8.2006 року за реєстровим № 1324, тим самим укладаючи додатковий договір від 06.11.2009 року, позивач ОСОБА_5 надав згоду на забезпечення виконання зобовязань за договором іпотеки від 23.08.2006 року, кредитного договору з урахуванням умов передбачених укладеним додатковим договором №3 від 22.08.2009р, а саме до кредитного договору № 260/М1 від 23.08.2006року, щодо збільшення кредитного ліміту та розміру відсотків за користування.

Що стосується доводів представника позивача про недійсність додаткового договору від 06.11.2009 року до договору іпотеки від 23.08.2006 року, суд вважає такі необгрунтовними та безпідставними, оскільки всупереч вимог ст. 11 ЦПК України, згаданий позивачем додаткових договір від 06.11.2009 року не є предметом оскарження у спорі який розглядається.

Окрім цього, у разі порушення додатковим договором від 06.11.2009 року до договору іпотеки № 1324 від 23.08.2006 року прав ОСОБА_7, дружини ОСОБА_5, остання не позбавлена права звернутись до суду за захистом порушених прав чи інтересів.

Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим судом обставинам справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 222 ЦПК України, ст. ст. 203, 526, 553-559 ЦК України, Закон України "Про іпотеку" суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії про визнання припиненим іпотечного договору від 23.08.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за № 1324 від 23.08.2006 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_5 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1