СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/5142/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2014 року представник ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання припиненим договору поруки №210649 від 12.06.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №210649 в якості забезпечення виконання умов про надання споживчого кредиту, укладеного між банком та ОСОБА_2 Відповідач без відома позивача збільшив розмір процентної ставки за кредитом, встановив платежі за супутні послуги на користь третіх осіб, зокрема, страхування, послуги нотаріусів, державне мито, послуги за проведення оцінки предмету забезпечення, змінив графік погашення кредиту, що призвело до збільшення обсягу відповідальності позивача перед відповідачем, а тому вважає, що наявні підставі для задоволення позовних вимог.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року визнано припиненим договір поруки №210649 від 12.06.2008 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2015 року скасовано зазначене заочне рішення, а справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача і третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що зміна графіку погашення кредиту не призвела до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Безпідставними вважав посилання позивача на збільшення розміру процентної ставки за кредитом та встановлення платежів за супутні послуги на користь третіх осіб без відома поручителя, оскільки зазначені обставини викладені в додатках до кредитного договору і є його невід'ємною частиною, поручитель про них знав, коли укладав договір поруки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (далі - Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (а. с. 8 - 14), відповідно до п. 1.1 якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в сумі 48 720,00 дол. США, що дорівнює 236 447,90 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених в договорі. Строк кредитування не пізніше 12.06.2029 року (п. 1.2.2 договору). За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів процентна ставка встановлюється у розмірі 13,50 % річних.

У якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором, 12.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено договір поруки №210649 (а. с. 6 - 7). В силу п. 1.1 договору, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 12.06.2008 року. Поручителю відомі всі умови основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій (п. 1.3 договору). Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4 договору). Пунктом 2.1 договору поруки встановлено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

10.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № від 12.06.2008 року (а. с. 30 - 35), якою змінено графік погашення кредиту. Позивач стверджує, що внаслідок зазначених змін (зміни графіку погашення кредиту), кредитні зобов'язання збільшилися на 193,33 долари США, на підтвердження чого надав свій розрахунок.

Між сторонами виник спір у зв'язку із тим, що на думку позивача без його згоди збільшено обсяг його відповідальності, як поручителя за кредитним договором, у зв'язку зі зміною графіку платежів, збільшенням процентної ставки за кредитом, встановлення платежів за супутні послуги на користь третіх осіб.

Доводи позивача про збільшенням процентної ставки за кредитом і встановлення платежів за супутні послуги на користь третіх осіб не підтверджені жодними доказами і є безпідставними. Вказані твердження поручителі ґрунтуються на додатку № 2 до кредитного договору, в якому міститься «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту». Зазначеним графіком передбачені платежі на користь третіх осіб пов'язані із страхуванням, сплатою державного мита, послугами експерта, сплатою вартості послуг за проведення незалежної експертної оцінки предмету забезпечення. В графіку зазначається, що реальна процентна ставка становить 16,41 %.

Проте, укладаючи договір поруки, ОСОБА_1 знав про зазначені умови, оскільки додаток №2 до кредитного договору є його невід'ємною частиною, про що зазначено в самому додатку. Суд звертає увагу на те, що в пп. 3.4.5 п. 3.4 кредитного договору зазначено: сукупна вартість кредиту визначається «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» (Додаток №2). Отже, в самому кредитному договорі є посилання на Додаток №2, вказаний додаток є невід'ємною частиною кредитного договору, він існував на час укладення договору поруки і був відомий поручителю, оскільки в п. 1.2 договору поруки зазначено, що поручителю добре відомі усі умови основного договору (кредитного договору).

Наведене свідчить про безпідставність і необґрунтованість тверджень, що відповідач без відома поручителя збільшив розмір процентної ставки за кредитом, встановив платежі за супутні послуги на користь третіх осіб, зокрема, страхування, послуги нотаріусів, державне мито, послуги за проведення оцінки предмету забезпечення. Зазначені обставини були відомі поручителю, вони існували на час укладення договору поруки, а тому не можуть бути підставою для визнання договору поруки припиненим.

Не відповідають дійсності і доводи про збільшення обсягу відповідальності поручителя за кредитним договором, у зв'язку зі зміною графіку платежів.

Обсяг відповідальності поручителя, згідно першого графіку погашення кредиту (а. с. 15-20), становить 48 720 дол. США.

Обсяг відповідальності, відповідно до зміненого графіку погашення кредиту (а. с. 30-34) також становить 48 720 дол. США. Зокрема, за вказаним графіком необхідно здійснити 234 платежі по 193,33 дол. США., що відповідає 45 239,22 дол. США. (234 х 193,33 = 45 239,22), також необхідно здійснити 11 платежі по 290 дол. США., що відповідає 3 190 дол. США. (11 х 290 = 3 190), а також 1 платіж в 290,78 дол. США., а разом: 45 239,22 + 3 190 + 290,78 = 48 720 дол. США.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Отже, припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України можливе тоді, коли наслідком таких змін стало збільшення матеріальної відповідальності поручителя без його згоди. У зв'язку з цим надання Банком позичальнику відстрочки погашення основного боргу без продовження строку дії кредитного договору хоча і є зміною зобов'язань, але не припиняє поруки, оскільки не збільшує розміру відповідальності самого поручителя. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Судової палати у господарських справах та Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.12.2014 року по справі № 3-196гс14.

Судом встановлено, що в даних правовідносинах мали місце зміни зобов'язань, проте внаслідок таких змін не відбулося збільшення розміру відповідальності поручителя, а тому порука не припиняється в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України та наведеної правової позиції Верховного Суду України від 23.12.2014 року по справі № 3-196гс14.

Керуючись ст. ст. 202, 553, 559 ЦК України, ст. ст. 57-61, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ Т.О. ЗАЄЦЬ