14.05.2015 Єдиний унікальний номер 205/7199/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» про відшкодування збитків, ?

встановив:

Позивачка, 19 серпня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» про відшкодування збитків.

В обґрунтування своїх позовних вимог, згідно останніх уточнень вказавши, що 15.04.2013 року уклала із відповідачем кредитний договір № 608/7537BCL1A та 27.02.2012 року кредитний договір №315/4213 BCLA вказавши, що вищевказані договори не відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а саме: не має інформації щодо відповідальності відповідача за невиконання або неналежне виконання умов договору, а зазначена відповідальність лише позивача, а отже, не досягнуто всіх істотних умов договору, а тому позивач вважає, що договір по суті є неукладеним (нікчемним) та таким, що не породжує прав та обов'язків, у зв'язку із чим, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути із ПАТ «Платинум Банк» на свою користь сплачені грошові кошти в сумі 22551,90 грн. та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» на свою користь сплачені грошові кошти в сумі 3912,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ПАТ «Платинум Банк» в особі свого представника діючого на підставі довіреності - Тимченка Я.П., в судове засідання не з'явився. У надісланих поштою письмових запереченнях на позов, просив справу розглядати за відсутності свого законного представника./а.с.22-23а/

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши представника позивча, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 22 лютого 2012 року ОСОБА_1 звернулася до установи ПАТ «Платинум Банк» із заявою/анкетою на отримання кредиту (а.с.24), на підставі якої між сторонами 27 лютого 2012 року було укладено кредитний договір №315/4213 BCLA, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 10684,00 грн., у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби, строком користування 18 місяців, тобто до 27.08.2013року, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити фіксовану процентну ставку за користування в розмірі 20,0% річних, та комісії за надання в сумі 0,00 грн., та обслуговування кредиту в сумі 203,00 грн., а також здійснювати всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі (а.с.25).

Крім того, 12 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до установи ПАТ «Платинум Банк» із заявою/анкетою на отримання кредиту (а.с.32), на підставі якої між сторонами 15 квітня 2013 року було укладено кредитний договір № 608/7537BCL1A, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 10584,60 грн., у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби, строком користування 36 платіжних періодів, тобто до 18.04.2016 року, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити фіксовану процентну ставку за користування в розмірі 20,0% річних, та комісії за надання в сумі 0,00 грн., та обслуговування кредиту в сумі 153,00 грн., а також здійснювати всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі (а.с.33).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що предметом кредитного договору є грошові кошти, а кредитодавцем - фінансова установа. Таким чином, у розумінні ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитом є надання коштів у позику, що є одним із видів фінансової послуги.

Відповідно п.2.1. кредитного договору, кредит надається банком позичальнику в готівковій формі шляхом отримання позичальником грошових коштів в національній валюті через касу банку. Якщо протягом 14 календарних днів з дати підписання цього договору позичальник не отримає грошових коштів в касі Банку, цей договір вважається неукладеним.

Відповідач належним чином виконав умови кредитного договору №315/4213 BCLA від 27.02.2012 року надавши грошові кошти позивачу, про що свідчать меморіальні ордери № 94640598 від 27.02.2012 року та № 97250343 від 13.03.2012 року (а.с.30,31).

Крім того, відповідач належним чином виконав умови кредитного договору №608/7537BCL1A від 15.04.2013 року надавши грошові кошти позивачу, про що свідчать меморіальні ордери № 169265157 від 15.04.2013 року та № 171839735 від 30.04.2013 року/а.с.38,39/

Встановлено, що позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №315/4213 BCLA від 27.02.2012 року здійснювались платежі загальна сума яких станом на 20.10.2014 року становить 10694,00 грн. (а.с.27-29).

Також, позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором№608/7537BCL1A від 15.04.2013 року здійснювались платежі загальна сума яких станом на 20.10.2014 року становить 2887,93 грн. (а.с.35-37).

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Розділом 4 кредитного договору передбачена відповідальність сторін у разі порушення вимог даного договору №608/7537BCL1A від 15.04.2013 року та кредитного договору №315/4213 BCLA від 27.02.2012 року.

Так, згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості, за ОСОБА_1 станом на 20.10.2014 року заборгованість за кредитним договором №315/4213 BCLA від 27.02.2012 року відсутня. (а.с.29).

Згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості, за ОСОБА_1 станом на 20.10.2014 року заборгованість за кредитним договором № 608/7537BCL1A від 15.04.2013 року становить 9889,59 грн., яка складається з: тіло кредиту у розмірі 7696,67 грн., відсотки у розмірі 711,81 грн., комісія у розмірі 686,00 грн., пеня у розмірі 795,11 грн./а.с.35-37/

Згідно ст.. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд наголошує, що в розділі 5 «Прикінцеві положення» кредитного договору стоїть власноручна відмітка позивача, а саме: його підпис, який підтверджує, що підписанням даного кредитного договору він засвідчує, що з Умовами споживчого кредитування банку він ознайомився та зобов'язався їх виконувати (з.а.с.33,25).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.. 203 ЦК України.

Згідно ст.. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності до п.14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18 - 19 Закону України "Про захист прав споживачів". Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними". Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК).

Отже, посилання позивача на те, що між сторонами не було досягнуто всіх істотних умов не має жодного правового підтвердження. А також, повністю підтверджується той факт, що позивач підписавши заяву/анкету №315/4213 BCLA від 22.02.2012 року та кредитний договір №№315/4213 BCLA від 27.02.2012 року, а також заяву анкету № 608/7537BCL1A від 12.04.2015 та кредитний договір № 608/7537BCL1A від 15.04.2013 року в повній мірі був ознайомлений з умовами кредитування.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, незаконними, в повному обсязі не доведеними з його боку, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 не належать до задоволення, у зв'язку із чим з неї на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 264,64 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 203, 215, 525-527,1054 ЦК України, ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, ст. ст. 5, 6, 10, 11, 27, 57-61, 88, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» про стягнення грошових коштів з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» у розмірі 22 551,90 грн. та з Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» у розмірі 3 912,60 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 264,64 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення..

Суддя Остапенко Н.Г.