Справа № 297/1899/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за законом на житловий будинок №11 по вул. Кутузова в м. Берегово, після померлої 28.10.1995 року ОСОБА_3 б/п, оскільки син померлої ОСОБА_4, 15.07.1999 року - помер. Дочка померлого ОСОБА_5, дружина ОСОБА_1 та онука ОСОБА_6, згідно заяв від 30.07.2015 року, які засвідчені секретарем виконавчого комітету Мочолянської сільської ради, відмовилися від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2.

Рішення суду необхідно позивачу для оформлення на імя неповнолітнього ОСОБА_2права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що з 1 січня 2013 року на Україні припинено оформлення права власності по старим свідоцтвам про право власності майна колишнього колгоспного двору.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просять задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі та не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 64, 174 , 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на одноквартирний (садибний) житловий будинок під №11 по вул. Кутузова в м. Берегове Закарпатської обл. загальною площею 56, 2 кв.м., у тому числі 31, 6 кв. м. житлова та 24, 6 кв.м. допоміжна площа - в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7.