У х в а л а

30 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Дем'яносова М.В.Касьяна О.П.,
Карпенко С.О.,Олійник А.С.,-
розглянувши заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 серпня 2010 року на перехресті пр-ту Перемоги та вул. Зоологічній у м. Києві з вини водія ОСОБА_7, який керував належним ОСОБА_9 автомобілем VOLKSWAGEN модель LТ46, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль під керуванням відповідача зазнав механічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2010 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди (ст. 124 КпАП України) та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2013 року ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні позовних вимог пред'явлених до ОСОБА_7 Рішенням цього ж суду від 03 січня 2014 року з ФОП ОСОБА_6, як роботодавця, з яким ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах, на користь ОСОБА_9 стягнуто 164 095,91 грн майнової шкоди, 5 тис. грн компенсації на відшкодування моральної шкоди, 950 грн витрат на проведення експертного дослідження, 1 690,96 грн судового збору та 229,40 грн судового збору в дохід держави. Оскільки вказане рішення виконане позивачем у добровільному порядку, що стверджується відповідною розпискою, з посиланням на вимоги ст. ст. 1172, 1191 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь у порядку регресу 171 964,91 грн.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів удової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1 065,60 грн шкоди, завданої при виконанні трудових обов'язків та 10,70 грн судових витрат по справі у вигляді судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової падати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У заяві фізична особа - підприємець ОСОБА_6 посилається на неоднакове застосування касаційним судом положень ст. 1191 ЦК України.

До заяви додано як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що, на думку заявника, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме, ухвали колегії судів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року, від 13 серпня 2014 року, від 05 листопада 2014 року.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долучених до заяви судових рішень, зокрема, ухвал колегії судів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року, від 13 серпня 2014 року, від 05 листопада 2014 року, оскаржуваної ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року випливають різні фактичні обставини справи у порівнянні з судовим рішенням, яке заявник просить переглянути, вони не можуть бути підставою для перегляду через неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а отже у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. 353, 355 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, за заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: М.В. Дем'яносов
С.О. Карпенко
О.П. Касьян
А.С. Олійник