Справа №592/6542/15-ц
Провадження №2/592/1963/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: судді - Фоменко І.М., за участю секретаря - Щербань Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про стягнення моральної шкоди,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди з відповідача, та його вимоги підтримав в судовому засіданні представник і мотивує тим, що ОСОБА_1 з 28.01.1988 року до 30.10. 2014 року працював на ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», був звільнений за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору.

Рівень виробничого шуму, пилу, важкості праці, де працював позивач, не відповідав вимогам державних санітарних норм. В результаті роботи в неналежних умовах ОСОБА_1 отримав професійне захворювання.

Захворювання професійне: ХОЗЛ токсичної етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень П ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання №4 від 15.01.2015р.

Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування профзахворювання № 4 від 15.01.2015р. є недосконалість технологій, неефективне використанням засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. Відповідно до акту огляду МСЕК від 27.02.2015 року ступінь втрати професійної працездатності становить 35%.

Вплив шкідливих виробничих факторів спричинив ОСОБА_1 моральну шкоду, порушилися нормальні життєві зв'язки, має обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях, все це вимагає додаткових зусиль по організації його життя і веде до нових переживань, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 35000 грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок ушкодження здоров'ю.

Представник ВАТ «Сумське НВО ім.. М.В. Фрунзе» в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_1 не погодився, оскільки в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 4 від 15.01.2015р. складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно ОСОБА_1, не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці та не визначено особи товариства, які допустили такі порушення, крім того, зазнчив, що документи, на які посилається позивач, як на підставу заподіяння моральної шкоди, а саме - довідка МСЕК і акт розслідування професійного захворювання є документами, що підтверджують виявлення професійного захворювання і встановлення у зв'язку з цим втрати працездатності і ніяким чином не можуть бути беззаперечним доказом заподіяння моральної шкоди. Вважає, що позивач отримав професійне захворювання зі своєї вини та не довів заподіяння йому моральної шкоди, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.01.1988 року до 30.10. 2014 року працював на ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», був звільнений за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-6).

Актом розслідування професійного захворювання №4 від 15.01.2015р. ОСОБА_1 встановлено професійне захворювання у вигляді: ХОЗЛ токсичної етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень П ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. (а.с. 8).

Довідкою з акту огляду МСЕК від 27.02.2015 року ОСОБА_1 встановлено 35 % ступінь втрати працездатності до 27.02.2016р. (а.с. 9)

Між сторонами виникли цивільно-трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтеєю 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові без посередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разу виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р.) відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Не зважаючи на гарантоване державою право вільного вибору виду діяльності, передбачене ч.1 ст. 43 Конституції України та абз. 2 ст. 5-1 КЗпП України, роботодавець в силу ст. 43 Конституції України, ст.ст. 153, 157 КЗпП України та ст..ст. 6,13 Закону України «Про охорону праці» зобов'язаний створити працівнику придатні для роботи безпечні умови, які б відповідали санітарно-гігієнічним та нормам охорони праці.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним, стягнути з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 7000 грн., враховуючи те, що ОСОБА_1 втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло в результаті негативних виробничих факторів під час виконання ним трудових обов'язків, відповідач, як роботодавець не забезпечив безпечних умов праці, у зв'язку з чим позивач поніс певні моральні страждання, а також враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 5-1, 153, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя І.М. Фоменко