Справа № 357/5277/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто», третя особа: ПП «К-А-Н», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоровю -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 15.04.2015 року мотивуючи тим, що 13.08.2014 року близько 06 год.15 хв. на перехресті вулиць Сквирське шосе та Офіцерської в місті Біла Церква Київської області сталась дорожньо транспортна пригода ( далі ДТП), учасниками якої були він, який керував транспортним засобом мотоциклом НОМЕР_1 та ОСОБА_2, який керував транспортним засобом мікроавтобусом «БАЗ 2215» р.н. АІ 94064, який належить ПП «КАН» м. Біла Церква. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 30.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без права керування транспортним засобом. Відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ 2215» р.н. АІ 94064 була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Внаслідок ДТП він, ОСОБА_1, отримав небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження та перебував тривалий час на стаціонарному лікуванні. ОСОБА_3 № А1/233843 від 29.05.2014 року страхова сума ( ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоровю становить 100 000 грн. 06.01.2015 року він звернувся до відповідача, а 18.03.2015 року подав повторну заяву, про виплату страхового відшкодування, однак відповідач відмовляє у виплаті коштів в звязку з відсутністю коштів. Тому, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь страхову суму в розмірі 100 000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоровю в результаті ДТП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 обставини зазначені в позові підтримав, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на його користь кошти, в рахунок відшкодування шкоди заподіяної життю та здоровю потерпілого, в розмірі 50 120 грн.

Представник позивача, адвокат за договором, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити вимоги відповідно до уточнених позовних вимог.

Представник відповідача, Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» та третьої особи: ПП «К-А-Н», в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заперечень на позов до суду не надали.

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду письмові пояснення по справі з клопотанням про розгляд справи без його участі на розсуд суду.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_3 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

ОСОБА_3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені ст. 1167 ЦК України. Так моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо, зокрема, шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як встановлено ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка визначає підстави звільнення від доказування. Такими обставинами, зокрема, є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 13 серпня 2014 року, близько 06 год. 15 хв., ОСОБА_2, керуючи технічно справним мікроавтобусом «БАЗ-2215», реєстраційний номер АІ 9406, рухаючись вул. Сквирське шосе у напрямку до вул. Офіцерської, наблизившись до перехрестя з указаною вулицею, не переконався перед зміною напрямку керованого ним мікроавтобуса, що це буде безпечним для інших учасників руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - мотоциклу «JAWA-350», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався вул. Сквирське шосе, від вул. Щорса, виїхав на перехрестя з вул. Офіцерською і допустив зіткнення з вказаним мотоциклом. В результаті зіткнення водій мотоцикла отримав небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді забою головного мозку важкого ступеню, множинних (5-7) вогнищ забоїв справа у лобній, висковій областях і базальних ядрах , розміром від 4 до 10 мм., субарахноїдального крововиливу, перелому зовнішньої пластини лобної пазухи справа та перелому акроміального кінця правої ключиці.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2014 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зобовязавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу контролюючих органів та повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання.

Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с.4-7,18,39-40,43-44) та не заперечуються сторонами.

Отже, протиправна поведінка ОСОБА_2, його вина та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та настанням наслідків у виді збитків доведено вироком суду.

ОСОБА_3 з довідкою про ДТП ( а.с.4), транспортний засіб «БАЗ-2215», реєстраційний номер АІ 9406, яким керував ОСОБА_2, належить Приватному підприємству «КАН», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул.. Гетьманська,8.

Судом встановлено, що 29.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством «УСК «Гарант-Авто» ( страховик) та Приватним підприємством «КАН» ( страхувальник) було укладено договір страхування, ОСОБА_3 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0233843, зі строком дії з 30.05.2014 року до 29.11.2014 року, згідно якого застраховано цивільно правову відповідальність страхувальника за шкоду заподіяну здоровю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу «БАЗ-2215», реєстраційний номер АІ 9406 ( а.с.2).

Як зазначено вище, 13 серпня 2014 року сталась ДТП за участю транспортного засобу БАЗ-2215», реєстраційний номер АІ 9406 під керуванням ОСОБА_2 та мотоцикла «JAWA-350», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 ІV, в редакції Закону, яка набрала чинності 04.02.2013 року, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 року № 5090- VІ, і яка діяла на момент укладення договору страхування ( далі Закон № 1961 ІV).

Відповідно до Закону № 1961 ІV:

п. 21.1 - на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно - правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

п. 22.1 - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

п. 23.1 - шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; … шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

П.. 24.1- у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

п. 24.2 - мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоровя, але не більше 120 днів.

п. 24.3 - якщо страховику не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Відповідно до п. 33 Закону № 1961 ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених

статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с.41,42, 45-64), страховику було подано 16.10.2014 року повідомлення потерпілої особи про ДТП встановленого зразка з відомостями про місцезнаходження пошкодженого майна, контактний телефон, адресу та документальне підтвердження про неможливість повідомлення протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП , в тому числі обґрунтовані витрати, повязані з діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у закладах охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

ОСОБА_3 наданих медичної довідки № 394 від 25.09.2014 року за № 1276, виписного епікріза № 3114, виписки з історії хвороби № 9544, виписного епікріза з історії хвороби № 23373, позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.08.2014 року по 18.08.2014 року в Білоцерківській міській лікарні № 2, з 19.08.2014 року по 25.09.2014 року у військово медичному клінічному центрі м. Вінниці та з 08.10.2014 року по 16.10.2014 року у Головному військово медичному клінічному центрі «Ордена червоної зірки».

ОСОБА_3 із наданих квитанцій з оплати за медичні препарати та проведену діагностику встановлено, що позивачем витрачено кошти в розмірі 22 770,71 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальна заробітна плата, станом на дату настання страхового випадку, становила - 1218 грн.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого становить 2151,80 грн. = 40,6 (1/30 розміру мінімальної заробітної плати) * 53 дні (лікування, підтверджене відповідним закладом охорони здоровя).

Отже, враховуючи зазначені обставини та норми Закону, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування шкоди, повязаної з його лікуванням в розмірі 22770,71 грн., оскільки страховику були надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1, даний розмір витрат є більшим ніж мінімальний визначений відповідно до пункту 24.2, а посилання представника позивача про відшкодування даної шкоди в мінімальному розмірі за 120 днів лікування є необґрунтованими.

Також, судом встановлено, що позивачу після отриманих внаслідок ДТП ушкоджень здоровя була встановлена друга група інвалідності з 01.09.2015 року на строк до 01.09.2016 року, з 80 % втратою працездатності, що підтверджено довідками МСЕК ( а.с. 82-83).

Ст. 26.1 - шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

Ст. 26.2 - мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Отже, мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності ОСОБА_1, внаслідок ДТП становить 21924,00 грн. ( 1218 грн.*18).

Тому, загальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю становить 44 694,71 грн. = 21924,00 грн. (шкода, повязана з його лікуванням ) + 22770,71 грн. (шкода, повязана із стійкою втратою працездатності).

Відповідно до ст.26 -1 Закону № 1961 ІV,страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Таким чином, моральна шкода,яка підлягає відшкодуванню позивачу, становить 2234,73 грн. ( 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю).

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. ( п. 35.1 Закону № 1961 ІV).

ОСОБА_3 із п. 36.1 Закону № 1961 ІV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 9 зазначеного Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

ОСОБА_3 з договором страхування № АІ/0233843, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю встановлений у 100 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с.3, 41-42), повідомлення потерпілої особи про ДТП від 13.08.2014 року було подано страховику 16.10.2014 року, а заява про страхове відшкодування 18.03.2015 року, отже з порушенням п. 35.1 Закону.

Однак, як встановлено в судовому засіданні позивач з поважних і обґрунтованих відповідними доказами, причин не подав заяву про виплату страхового відшкодування у 30 денний строк, а відповідач не надав до суду жодних доказів щодо прийняття вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), заперечення проти даного позову та заявлених позивачем сум страхового відшкодування.

Представник позивача в обґрунтування заяви про уточнення розміру позовних вимог зазначив, що розмір шкоди завданої позивачу внаслідок ДТП становить 5520,00 грн. шкода, повязана з лікуванням, 23164 грн. шкода, повязана із стійкою втратою працездатності та 1456 грн. моральна шкода.

Однак, суд, перевіривши даний розрахунок, прийшов до висновку, що зазначений розрахунок не відповідає обставинам справи та нормам Закону № 1961 ІV, а саме: розмір шкоди, повязаної з лікуванням позивача становить - 22770,71 грн., розмір шкоди, повязаної із стійкою втратою працездатності ОСОБА_1 становить 21924,00 грн. та моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню становить 2234,73 грн., всього 46 929,44 грн., про що зазначено вище в рішенні.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 кошти, в рахунок відшкодування шкоди заподіяної життю та здоровю потерпілого, в розмірі 46 929,44 грн.

Керуючись ст.ст. 22,23,990,989,991,999,1166,1167,1168,1194,1195,1197 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961 ІV, в редакції від 04.02.2013 року, ст.ст.3,10, 11, 60,61,88, 212-215, 224-226, 256, 296, 360-7 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 кошти, в рахунок відшкодування шкоди заподіяної життю та здоровю потерпілого, в розмірі 46 929,44 грн. ( сорок шість тисяч девятсот двадцять девять гривень 44 копійки).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УСК «Гарант-Авто» на користь держави судовий збір в розмірі 469,29 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_5