Справа № 308/5987/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Панька В.Ф., Джуги С.Д.

з участю секретаря : Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2015 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ПАТ Укрсоцбанк звернулось в суд із позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте в жовтні 2014 року, ПАТ Укрсоцбанк змінило позовні вимоги, і просило звернути стягнення на предмет застави. Дані вимоги мотивувало тим, що 09.09.2008 року між ПАТ Укрсоцбанк як правонаступником і ОСОБА_4 було укладено Договір кредиту за № 08/297-125 (далі - Кредитний договір) за яким, позичальник отримав грошові кошти у формі кредиту в розмірі 75000,00 доларів США на поточні потреби строком до 08.09.2018 року під 11,4% річних. В якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань по Кредитному договору між ПАТ Укрсоцбанк, та ОСОБА_6 укладено Іпотечний договір № 08/297-125 від 09.09.2008 року. За даним договором в іпотеку банку було передано будівлю магазину реконструйовану з тимчасового торгового павільйону, загальною площею 90,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Бородіна, 21. Та 07.05.2011 року іпотекодавець ОСОБА_6 померла, та її спадкоємцями є ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які прийняли спадщину. Проте, ОСОБА_4 припинив виконувати взяті на себе за Кредитним договором зобов'язання, зокрема, вносити щомісячні платежі по тілу кредиту, сплачувати нараховані відсотки за його користування. Та станом на 06.05.2014 року за ним рахується заборгованість по сплаті тіла кредиту, і нарахованим відсоткам за його користування на загальну суму 42161,40 долар США, що по курсу НБУ становить 483561,91 гривню. Так-як має місце заборгованість ОСОБА_4 перед Банком, а тому, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу із прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ Укрсоцбанк, задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в інтересах яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати таке, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому посилається на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального права й ухвалено в порушення норм процесуального права.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, представник позивача в особі ОСОБА_7 заперечив, вимоги скарги з тих підстав, що такі не відповідають матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_4 заперечив, доводи скарги, і просив відхилити такі, так-як кредит брався для добудови іпотечного майна.

Апелянти ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та їх представник ОСОБА_3, і ОСОБА_5 у судове засідання не зявились, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, але заяв про відкладення розгляду справи не подали суду. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в їх відсутності.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є, рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є, рішення, ухвалене на основі повно й всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених, тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам, рішення суду не відповідає в цілому, та через це підлягає зміні.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуючи рішення суду, апелянти посилаються на те, що земельна ділянка на якій розташований предмет іпотеки, не передавалась ПАТ Укрсоцбанк в іпотеку; при укладенні іпотечного договору ОСОБА_8 не давав своєї згоди ОСОБА_6 на передачу в іпотеку будівлі магазину реконструйованого з тимчасового торгового павільйону; ПАТ Укрсоцбанк не надсилав іпотекодавцям вимогу про виконання зобовязання за Кредитним договором, та що буде звернуто стягнення на предмет іпотеки.

За змістом Іпотечного договору № 08/297-125 від 09.09.2008 року в іпотеку передано будівлю магазину реконструйовану з тимчасового торгового павільйону, загальною площею 90,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Бородіна, 21 (п. 1.1. договору).

Земельна ділянка на якій знаходиться дана будівля не знаходилась в приватній власності ОСОБА_6, а тому й не могла бути переданою в іпотеку (ст. 6 ЗУ Про іпотеку), так-як власником такої являється Ужгородська міська рада.

Виходячи з вимог п. 44 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції від 19.11.2007 року (затвердженої Наказом МЮУ від 03.03.2004 року за № 20/5) нотаріуси можуть посвідчити правочин стосовно майна яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності за наявності письмової згоди другого з подружжя. Згода на укладення такого договору повинна бути посвідчена нотаріально.

Відповідно до цієї норми, приватним нотаріусом ОСОБА_9 і було нотаріально посвідчено 09.09.2008 року згоду ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 на укладення договору іпотеки майна, що перебуває в спільній сумісній власності, а.с. 120.

Посилання апелянтів на вимоги ч. 1 ст. 35 ЗУ Про іпотеку не можна визнати слушним, так-як у даній частині йдеться про прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

А ч. 2 цієї Статті передбачає, що положення ч. 1 даної статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Та як зазначив у п. 37 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин - невиконання вимог частини ч. 1 ст. 35 ЗУ Про іпотеку про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Оскільки, вищенаведені вимоги апеляційної скарги не знайшли свого доведення, то, не дивлячись на це, рішення суду не відповідає вимогам норм ЦПК України й ЗУ Про іпотеку стосовно наступних обставин.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення позову, судом першої інстанції викладено резолютивну частину стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, статей 38 і 39 ЗУ Про іпотеку.

Згідно вимог ч. 6 ст. 38 ЗУ Про іпотеку, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Резолютивна частина рішення не містить посилання на початкову заставну вартість предмета іпотеки, яку сторони обумовили в Іпотечному договорі, та яка становить 743424 гривні, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно сумі 153248,54 долари США. При продажу предмета іпотеки, його вартість не може бути меншою за наведену суму, яку сторони погодили.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 39 ЗУ Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Вимоги даної статті майже виконано судом першої інстанції за виключенням зазначення в резолютивній частині початкової ціни предмета іпотеки, визначеної сторонами для його подальшої реалізації.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим у цілому, а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни, шляхом викладення резолютивної частини рішення в новій редакції, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги.

Як зазначено в абзацах 5 і 6 п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014, № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах - при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, на підставі вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ Укрсоцбанк із ОСОБА_1 і ОСОБА_2, слід стягнути судовий збір у розмірі по 1827 гривень із кожного.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 й ОСОБА_2 в інтересах яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 березня 2015 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 08/297-125 від 09 вересня 2008 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанк та ОСОБА_4, на загальну суму : 42160,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.05.2014 року становить 483561,91 гривню з яких 37824,72 долари США заборгованість за кредитом і 4335,68 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 08/297-125 від 09 вересня 2008 року, а саме : будівлю магазину реконструйовану з тимчасового торгового павільйону, загальною площею 90,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Бородіна, 21, яка на праві власності належала ОСОБА_6, спадкоємцями якої є ОСОБА_1 й ОСОБА_2 на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.04.2012 року зареєстрованих у реєстрі за №№ 154 і 157, заставною початковою вартістю 743424 гривні, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно сумі 153248,54 долари США.

Реалізувавши предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою іпотечною ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість визначену в іпотечному договорі.

Стягнути із ОСОБА_1 й ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк по 1827 гривень із кожного, судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : __________________ Судді : ____________________

____________________