АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/5041/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Москаленко К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Кабанченко О.А.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника 3-ї особи Красько О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником за довіреністю ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду м.Києва від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним наказу №391К/ОС від 10 вересня 2014 року про звільнення ОСОБА_4 з посади генерального директора ПАТ "КиївЗНДІЕП", виданого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, поновлення на роботі. Просив поновити процесуальний строк для звернення до суду із цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2012 року між ним та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України укладено контракт №27 "з Генеральним директором підприємства, що є у державній власності", згідно із умовами якого позивача прийнято на роботу на посаду генерального директора ПАТ "КиївЗНДІЕП" з 01 листопада 2012 року по 31 жовтня 2017 року.

Наказом Міністерства №214 від 05 серпня 2014 року відсторонено від виконання обов"язків керівника. Позивачем цей наказ оскаржено до суду адміністративної юрисдикції, яким 12 вересня 2014 року прийнято постанову про скасування наказу.

Далі позивачу стало відомо про те, що 10 вересня 2014 року Міністерством видано наказ №391К/ОС, згідно із яким позивача звільнено з посади генерального директора. Проте, з цим наказом його не ознайомили. Одночасно позивач зазначає, що на час видання наказу від 10 вересня 2014 року він перебував на лікарняному.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 11 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує помилковістю висновків суду першої інстанції, зазначаючи, що розірвання контракту та підстава звільнення не ґрунтується на тих умовах та порядку, що визначені контрактом.

Посилається на те, що рішення суду, серед іншого, ґрунтується на зверненні Міністерства від 22 серпня 2014 року до КМДА з поданням про звільнення позивача, що знаходиться у томі 2 на а.с.62-65. При цьому, особа, яка подає апеляційну скаргу, зазначає, що зазначене звернення не містить таких реквізитів як дата, номер та назва, у зв"язку із чим не може бути використаний як належний доказ.

Вважає необґрунтованим посилання суду на судові рішення у справах про стягнення з очолюваного позивачем товариства на користь держави та державних органів сум податкових зобов"язань, оскільки позивач не був безпосередньою стороною цих проваджень. При цьому зазначає, що на момент призначення його керівником товариства, воно вже мало боргові зобов"язання та знаходилось у важкому фінансовому стані. Окрім того, зазначає, що за період його роботи будь-яких перевірок діяльності товариства, результати яких могли б бути підставою для звільнення, не проводилось.

Посилається на недотримання гарантованих Конвенцією Міжнародної організації праці №158 від 22 червня 1982 року "Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця" прав щодо надання можливості дати пояснення з приводу пред"явлених порушень.

Звертає увагу на те, що звільнення відбулось у період тимчасової непрацездатності.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились, ураховуючи, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та третьої особи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає та доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовуються.

Судом першої інстанції установлено, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №546 «ОС» від 31 жовтня 2012 року ОСОБА_6 призначено з 01 листопада 2012 року на посаду Генерального директора ПАТ «КиївЗНДІНП» на умовах контракту терміном з 01 листопада 2012 року по 31 жовтня 2017 року включно.

01 листопада 2012 року між сторонами справи укладено контракт №27, згідно умов якого позивач наймається (призначається) на посаду Генерального директора ПАТ «КиївЗНДІЕП» на термін п'ять років з 01 листопада 2012 року по 31 жовтня 2017 року включно.

Наказом Міністерства №214 від 05 серпня 2014 року ОСОБА_4 відсторонено від виконання обов'язків за посадою з 07 серпня 2014 року до окремого наказу, проте постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 вересня 2014 року за позовною заявою ОСОБА_4 наказ №214 від 05 серпня 2014 року скасовано, оскільки контрактом, укладеним між сторонами, а також Статутом ПАТ «КиївЗНДІЕП», не передбачено можливості відсторонення від виконання обов'язків Генерального директора.

Згідно п.1.1 Контракту, за цим контрактом Генеральний директор зобов'язується безпосередньо або через сформований апарат Товариства здійснювати поточне управління (керівництво) ПАТ «КиївЗНДІЕП», забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за товариством державного майна, а Міністерство зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Генерального директора.

Згідно п.1.2 Контракту на підставі контракту виникають трудові відносини між позивачем та відповідачем.

Пунктом 2.7 Контракту встановлено, що відповідач звільняє позивача у разі закінчення терміну дії контракту, достроково за вимогою позивача, а також у випадку порушення законодавства України та умов контракту.

Відповідно до п.2.8 Контракту Генеральному директору належать закріплені за ним повноваження і права, зокрема ті, що передбачені статутом товариства та цим контрактом.

Згідно п.8.3.5 Статуту ПАТ «КиївЗНДІЕП», умови діяльності та відповідальність Генерального директора визначаються контрактом.

Відповідно до п.2.4 Контракту Генеральний директор забезпечує, зокрема, високоефективну і стабільну роботу підприємства та зміцнення йото фінансовою стану, отримання та зростання прибутку, рентабельність виробництва, динамічний соціально-економічний розвиток, повну та своєчасну сплату наявності заборгованості із заробітної плати та інших соціальних виплат, її погашення.

Відповідно до пп. "в" п.5.2. Контракту він припиняється до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.4 цього контракту.

Пунктом 5.3 Контракту передбачено, що Генеральний директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за поданням Органу управління майном та за згодою спостережної ради ПАТ у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади до закінчення терміну його дії, зокрема та не виключно у випадках: у разі систематичного невиконання Генеральним директором без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом (пп. "а"); у разі одноразового грубого порушення Генеральним директором законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, у результаті чого товариство зазнало негативних наслідків (понесено збитки, виплачено штрафи тощо (пп. "б"); у разі систематичного невиконання товариством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання товариством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати (пп. "в"); за невиконання завдань, покладених на товариство Кабінетом Міністрів України або Міністерством в межах його функціонального управління (пп. "ґ"); у разі коли у трьох звітних кварталах протягом календарного року спостерігається зростання обсягів дебіторської заборгованості підприємства, яке за загальним підсумком зазначених кварталів не супроводжується відповідним зростанням обсягів реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства (пп. "з"); у разі порушення порядку укладення договорів оренди нерухомого майна, закріпленого за товариством, та невжиття заходів щодо погашення заборгованості з орендної плати (пп. "і"); у разі недотримання фінансового та бюджетного законодавства, а також незабезпечення виконання в установлені строки законних вимог контролюючих органів (пп. "й"); у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти (пп. "к").

Наказом віце-прем'єр міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №391К/ОС від 10 вересня 2014 року Контракт розірвано відповідно до підпунктів а, б, в, г, з, і, й, к пункту 5.3 розділу 5 та звільнено ОСОБА_4, Генерального директора ПАТ «КиївЗНДІЕП», із займаної посади 12 вересня 2014 року відповідно до п.8 ст.36 КЗпГІ України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення відбулось з дотриманням визначеної процедури та з підстав, передбачених умовами контракту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповановажений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 цієї статті визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов»язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до ст.36 ч.1 п.8 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, підстави, передбачені контрактом.

Доводи апеляційної скарги в частині недотримання процедури дострокового припинення контракту відхиляються колегією суддів, виходячи з наступного.

Пунктом 5.3 Контракту передбачено, що Генеральний директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за поданням Органу управління майном та за згодою спостережної ради ПАТ у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади до закінчення терміну його дії.

З матеріалів справи убачається, що 22 серпня 2014 року Міністерство звернулось до КМДА з поданням про звільнення ОСОБА_6 з посади генерального директора ПАТ «КиївЗНДІЕП» (а.с. 62-65 т.2). Доводи апеляційної скарги в тій частині, що цей документ не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить відповідних реквізитів, відхиляються колегією суддів, ураховуючи, що подання містить реєстраційну позначку, а саме штрих-код та літерно-цифрову інформацію над штрих-кодом, реєстраційний номер документу та дату реєстрації, а саме: №7/21-1110153 та дату 22 серпня 2014 року.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року №818 «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року №203», листом за №6818/0/10-14 від 09 вересня 2014 року КМДА погоджено звільнення ОСОБА_6 з посади Генерального директора ПАТ «КиївЗНДІЕП».

Відтак, є неспроможними доводи апеляційної скарги в частині порушення процедури дострокового припинення контракту.

Окрім того, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом, зокрема, п.5.3 Контракту, укладеного між сторонами.

Судом першої інстанції вірно установлено наявність підстав для дострокового розірвання контракту, що передбачені п.5.3 Контракту у співвідношенні із визначеними п.2.4 обов»язками Генерального директора.

Доводи апеляційної скарги в частині помилково посилання на судові рішення про стягнення з очолюваного позивачем товариства на користь держави та державних органів сум податкових зобов"язань, відхиляються колегією суддів, оскільки цими рішеннями встановлені боргові зобов»язання підприємства перед бюджетом, при цьому умовами контракту передбачено дострокове розірвання трудового договору у разі, зокрема, невиконання товариством зобов»язань перед бюджетом (п.п. "в" п.5.3 Контракту).

Посилання апеляційної скарги на недотримання гарантованих Конвенцією Міжнародної організації праці №158 від 22 червня 1982 року "Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця" прав щодо надання можливості дати пояснення з приводу пред"явлених порушень, відхиляються колегією суддів, оскільки дострокове припинення трудового договору відбулось з підстав, передбачених контрактом і не є мірою дисциплінарної відповідальності.

Посилання апеляційної скарги на звільнення в період тимчасової непрацездатності відхиляються колегією суддів, оскільки судом першої інстанції обґрунтовано зазначено з посиланням на правову позицію Верховного суду України (справа №6-127цс12), що на звільнення працівника на підставі п.8 ст.36 КЗпП України у період його тимчасової непрацездатності не поширюються встановлені ч.3 ст.40 цього Кодексу обмеження, оскільки зазначеною нормою визначено про недопущення звільнення працівника за ініціативою власника тільки з підстав, що визначені ст.ст. 40, 41 цього Кодексу.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану представником за довіреністю ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

О.А. Кабанченко