Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1549/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Мурашка С.І.

при секретарі Постоєнко А.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_4, на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі-банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №71004 від 19 серпня 2009 року, за яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 38 568 грн. на придбання автомобіля на умовах, визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше 19 серпня 2014 року. Виконання позичальником зобов»язань за цим договором забезпечено договором поруки, укладеним в той же день між банком та відповідачами. Оскільки відповідачі умови договору порушили, тому позивач і просив стягнути з них солідарно заборгованість в сумі 54 943 грн. 95 коп., з яких: тіло кредиту - 29 422, 82 грн., відсотки - 4 892, 17 грн., комісія - 20 628, 96 грн.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року позов задоволений частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку кредитну заборгованість, яка складає 25 521,13 грн. (відсотки - 4 892,17 грн., комісія - 20 628,96 грн.) та судовий збір в сумі 549,44 грн.

Суд дійшов висновку, що оскільки сума боргу вже була стягнута попереднім рішенням суду із відповідачів, позов в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 29 422,82 грн. задоволенню не підлягає, в той же час оскільки відповідачі не здійснювали виплати кредитної заборгованості, стягненню солідарно з них на користь банку підлягає кредитна заборгованість, яка складає 25 521,13 грн. (відсотки - 4 892,17 грн., комісія - 20 628,96 грн.) та судовий збір в сумі 549,44 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині стягнення суми 25 521,13 грн. та ухвалення нового рішення про відмову у позові через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначається, зокрема, що позивачем пропущено строк позовної давності та пред»явлено вимоги по періоду після спливу позовної давності, не повідомлено відповідачів про зміну сторони кредитного договору, у зв»язку з чим договір поруки є припиненим, пред»явлено вимоги, які охоплено попередніми рішеннями судів, які набрали законної сили.

В частині відмови у стягненні тіла кредиту в розмірі 29 422,82 грн. рішення суду сторонами не оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, в частині, що оскаржується, та стягненні судового збору - скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 19 серпня 2009 року був укладений кредитний договір №71004 між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_2, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 38 568 грн., з розрахунку 5,59 % річних на строк з 19 серпня 2009 року по 19 серпня 2014 року (а.с.5-15).

З метою забезпечення виконання обов"язків за цим кредитним договором між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_2 19 серпня 2009 року укладено договір поруки №71004/П, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань, що виникли з кредитного договору (а.с.16-17).

2 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром № 1539 (а.с.25-26), про що належним чином повідомлено боржника (а.с.107,108).

Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2011 року позовні вимоги банку до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено. Достроково стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору від 19 серпня 2009 року на користь банку в розмірі - 38 388, 02 грн. та судові витрати в розмірі 503, 88 грн. (а.с. 57-58).

Постановою державного виконавця ВДВС Бобринецького районного управління юстиції на підставі п.5 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження (а.с.87).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що станом на 17 листопада 2014 року у зв»язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору наявна заборгованість у сумі 54 943,95 грн.: тіло кредиту - 29 422,82 грн., відсотки - 4 892,17 грн., комісія - 20 628,96 грн., яку просив стягнути солідарно з відповідачів.

При цьому, детальний розрахунок заборгованості позивач не надав.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Згідно укладеного між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_2 договором поруки від 19 серпня 2009 року строк виконання зобов»язань за кредитним договором не пізніше 19 серпня 2014 року (п.1.2 договору).

Таким чином, на підставі ч.4 ст.559 ЦК України порука припинилась 19 серпня 2014 року.

До суду банк звернувся 29 січня 2015 року (а.с.2,3).

Зазначене свідчить про те, що висновки суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права.

А тому вимоги до поручителя ОСОБА_3 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Не задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції не врахував роз»яснень, що містяться у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», та встановивши, що судовим рішенням з відповідачів заборгованість за тілом кредиту була стягнута в повному обсязі, дійшов помилкового висновку про дію кредитних правовідносин в подальшому та наявність у банку права на нарахування відсотків після 26 грудня 2011 року.

Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов»язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст.625 ЦК України.

Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України банк не заявляв.

З урахуванням викладеного, вимоги в частині стягнення відсотків у сумі 4 892,17 грн. також задоволенню не підлягають.

До суду апеляційної інстанції представник позивача відповідно до п.п.1.4.2, 2.4 кредитного договору надав розрахунок заборгованості по комісії на суму 10 314,48 грн. (а.с.156, 157), що відповідає і сумі, зазначеній у додатку до акту приймання-передачі прав вимоги (а.с.27).

Враховуючи наявність заяви ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності (а.с.59), звернення банку до суду з позовом 29 січня 2015 року (а.с.1), відповідно до ст.257 ЦК України в межах трирічного строку сума боргу складає 8 412,78 грн., яка і підлягає стягненню з боржника.

Висновки суду першої інстанції в частині не застосування строку позовної давності є помилковими.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду в частині, що оскаржується, та стягненні судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог зі стягненням частково з ОСОБА_2 заборгованості по комісії та відмову: до ОСОБА_2 у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам, до ОСОБА_3 щодо стягнення заборгованості по відсоткам та комісії.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню підлягає з ОСОБА_2 на користь банку 84,12 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року в частині, що оскаржується, та стягненні судового збору - скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 8 412,78 грн. заборгованості по комісії та 84,12 грн. судового збору.

У задоволенні вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до: ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по відсоткам, до ОСОБА_3 в частині стягнення заборгованості по відсоткам та комісії - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: