АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/607/15-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/1493/К/15 Мазуренко В.В.
Категорія -24 (І) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Зубакової В.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 07 травня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на сплату комунальних послуг та проведення ремонту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення витрат на сплату комунальних послуг та проведення ремонту.

15 квітня 2015 року позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_4

В обґрунтування заяви ОСОБА_5 зазначила, що відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати їй витрати, понесені на сплату комунальних послуг протягом 2012-2014 року та проведення ремонту у квартирі АДРЕСА_1, ? частина якої належить відповідачу, на загальну суму 44659,99 грн. На підставі наведених обставин ОСОБА_5 просила накласти арешт на ? частину спірної квартири, яка належить відповідачу, щоб вона не могла без відома позивача розпорядитися нею.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 07 травня 2015 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_4

Не погодившись з указаною ухвалою, відповідач звернулася із апеляційною скаргою на неї, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

Зокрема, апелянт посилається на те, що позивачем ОСОБА_5 при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не надано доказів про намір відповідача відчужити належне їй на праві власності майно, а саме - ? частину спірної квартири.

Суд в оскаржуваній ухвалі не наводить обґрунтувань з приводу того, чим невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднути виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з вартості ? частини спірної квартири станом на 2011 рік, що не відповідає її вартості на теперішній час, що свідчить про не співмірність заявлених вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі наявний майновий спір з ціною позову 27636,99 грн., вартість ? частини спірної квартири складає 26871,50 грн., що свідчить про співмірність накладення арешту на частину квартири і ціни позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом ОСОБА_5 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 27636,99 грн.

Відповідно до договору дарування ? частки квартири від 14.10.2011 року, вартість ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, становить 26871,50 грн.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що позивачем заявлено спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину спірної квартири, що належить відповідачу, який співмірний ціні позову.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем ОСОБА_5 при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не надано доказів про намір відповідача відчужити належне їй на праві власності майно, а саме - ? частину спірної квартири, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки матеріалами справи встановлено, що між сторонами наявний матеріальний спір, який може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно в порядку ст.152 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не навів обґрунтувань з приводу того, чим невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднути виконання рішення суду, також не беруться до уваги колегією суддів, оскільки ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.210 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що при задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з вартості ? частини спірної квартири станом на 2011 рік, що не відповідає її вартості на теперішній час, що свідчить про не співмірність заявлених вимог, не можуть бути підставою для скасування законної ухвали, так як відповідачем не надано суду доказів про зміну вартості ? частини квартири.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача відхилити, а ухвалу суду, як така, що відповідає вимогам процесуального права, на підставі п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст.313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: