Справа № 127/281/15-ц
Провадження № 2/127/1372/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.08.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення користування земельною ділянкою суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення користування земельною ділянкою з вимогами встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована, за адресою м. Вінниця, вул. Садовського, 68, відповідно до кадастрового плану виготовленого 15.12.2014 року ДП «Поділлягеодезкартографія» відповідно якому: ОСОБА_1, користується земельною ділянкою розміром 0,1161 га, що позначена на кадастровому плані як «Зона 2» жовтого кольору; ОСОБА_2, користується земельною ділянкою розміром 0, 0715 га, що позначена на кадастровому плані як «Зона 1» зеленого кольору. Залишити у спільному користуванні всіх співвласників домоволодіння частину спільної земельної ділянки, що позначена як зона 3 розміром 0, 0003 га, зафарбована червоним кольором.

Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1, є власником 67/100 частини жилого домоволодіння за № 68 (колишній № 44) по вул. Садовського в м. Вінниці, в тому числі - 67/200 його частини на підставі договору дарування частини будинку від 19.01.2006р. посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-61, та ще 67/200 його частини відповідно до договору купівлі-продажу від 19.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстром № 3276. Право власності позивача на частину домоволодіння згідно з вказаними документами було зареєстроване в КП ВООБТІ за реєстровим № 13289. Власником решти 33/100 частини домоволодіння згідно з договором дарування від 19.01.2006 року, посвідченим Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-59, являється ОСОБА_2 - відповідач по даній справі, і її право власності належним чином зареєстроване в БТІ за № 13289. Таким чином, домоволодіння є обєктом спільної часткової, власності.

Позивач вказує, що будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, яка була закріплена за ним рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих за № 573 від 07.10.1976 року площею 2790 кв. м, з яких- 910 кв.м. зареєстровано за землекористувачами та 1880 кв.м - лишки, які були залишені у тимчасовому користуванні землекористувачів, і досі не вилучались. Фактично у користуванні знаходиться земельна ділянка площею 0,1879 га, як показали останні заміри і як видно з кадастрового плану від 15 грудня 2014 року, виготовленого ДП Поділлягеодезкартографія. Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинковолодіння склався на протязі тривалого часу. Жодних спорів з приводу користування земельною ділянкою не виникало. Фактичний порядок користування земельною ділянкою зафіксований на кадастровому плані земельної ділянки, де частина спільної земельної ділянки, яка перебуває в користування, позивача по справі, користуванні, позначена як зона 2 площею 0,1161 га, зафарбована жовтим кольором.

Частиною земельної ділянки розміром 0,0715 га, що позначена на кадастровому плані як зона 1 і зафарбована зеленим кольором, користується відповідач по справі ОСОБА_2 Зоною 3, зафарбованою червоним кольором, зазначені на кадастровому плані землі спільного користування розміром 0,0003 га. Всього розмір землі, якою користуються співвласники будинку, становить згідно кадастрового плану 0,1879 га, що входить в межі розміру закріпленої за домоволодінням земельної ділянки.

Крім цього погоджені межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами, що підтверджується актом встановлення в натурі меж земельної ділянки та зон обмежень здачі межових знаків під охорону та зберігання від 27.06.2007 року.

Позивач вказує, що маючи намір приватизувати частину своєї земельної ділянки позивач звернувся до Вінницької міської ради із відповідною заявою, спеціалістом Департаменту архітектури, містобудування та кадастру було розяснено, що для приватизації земельної ділянки необхідно встановити порядок її користування і вирішити дане питання можливо виключно у судовому порядку, що і стало підствою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник третьої особи Вінницької міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є власником 67/100 частини жилого домоволодіння за № 68 (колишній № 44- згідно листа КП ВМБТІ 11.11.2009р. №7159 нумерація будинку №68 по вул. Садовського в м. Вінниці до 1979р. №44, рішенням виконкому ВМР №200 від 04.06.19887 р. будинку з існуючим №68 по вул. Садовського присвоєно №68. ( а.с. 48)) по вул. Садовського в м. Вінниці, в тому числі - 67/200 його частини на підставі договору дарування частини будинку від 19.01.2006р. посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-61, та ще 67/200 його частини відповідно до договору купівлі-продажу від 19.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстром № 3276. Право власності позивача на частину домоволодіння згідно з вказаними документами було зареєстроване в КП ВООБТІ за реєстровим № 13289. ( а. с. 8,10-11, 13, )

Відповідачу належить 33/100 частини домоволодіння згідно з договором дарування від 19.01.2006 року, посвідченим Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-59, являється ОСОБА_2 - відповідач по даній справі, право власності належним чином зареєстроване в БТІ . ( а. с. 9, 13, )

Судом встановлено, що між сторонами спору встановлено межі земельної ділянки по вул. Садовського 68 у м. Вінниці, що підтверджується актом встановлення ( відновлення ) в натурі ( на місцевості) меж земельної ділянки ( земельних ділянок) та зон обмежень здачі межових знаків під охорону та зберігання від 27.06.2007р.( а. с. 12 )

Рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих за № 573 від 07.10.1976 року виділено земельну ділянку по вул. Садовського 68, у м. Вінниці площею 2790 кв. м, по фактичному обмірі, з яких- 910 кв.м. зареєстровано за землекористувачами та 1880 кв.м - лишки, які залишені у тимчасовому користуванні землекористувачів. ( а. с. 6-7)

Відповідно до кадастрового плану виготовленого 15.12.2014 року ДП «Поділлягеодезкартографія» ОСОБА_1, користується земельною ділянкою розміром 0,1161 га, що позначена на кадастровому плані як «Зона 2» жовтого кольору; ОСОБА_2, користується земельною ділянкою розміром 0, 0715 га, що позначена на кадастровому плані як «Зона 1» зеленого кольору. У спільному користуванні частина спільної земельної ділянки, що позначена як зона 3 розміром 0, 0003 га, зафарбована червоним кольором. ( а. с. 49-50)

ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

ч.2 ст. 358 ЦК України встановлено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а відповідно ч.3 cт. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння, користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Ст. 372 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст.15 ЗК УРСР земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років.

Згідно із ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

ч.1 ст. 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судом, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 №7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку користування.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, пояснень сторін, допитаних як свідків і письмових доказів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих за № 573 від 07.10.1976 року виділено земельну ділянку по вул. Садовського 68, у м. Вінниці площею 2790 кв. м, по фактичному обмірі, з яких - 910 кв.м. зареєстровано за землекористувачами та 1880 кв.м - лишки, які були залишені у тимчасовому користуванні землекористувачів. ( а. с. 6-7) Судом враховано, що на час виділення земельної ділянки діяв Земельний кодекс УРСР від 08.07.1970 року. Згідно ст.15 ЗК УРСР земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років. Таким чином суд дійшов висновку, що строк користування земельною ділянкою площею 910 кв.м., сплив. Суд звертає увагу, що в процесі розгляду даної справи сторонам розяснювалось положення ст. 60 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона зобовязана до вести ті обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Зокрема і докази, щодо правомірності користування спірною земельною ділянкою площею 910 кв. м.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 67 ЗК України визначено, що розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у містах складає 0,1 гектара, а тому вимоги позивача про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1880 кв.м. суперечить нормам чинного земельного законодавства.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необгрунтвані, не підтверджені матеріалами справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а отже задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 88, 116,122,158 ЗК України, ст.15 ЗК УРСР ст.ст. 2, 114, 319, 358, 372 Цивільного кодексу України, ст.ст. 15, 23, 88, 212-215, 218, 224-226, Цивільного процесуального кодексу України п. 19 постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 № 7, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення користування земельною ділянкою відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: