Справа № 583/2170/15-ц
25 серпня 2015 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в місті Охтирка Сумської області в складі:
головуючого судді Білери П.П.
при секретарі Дяченко Ю.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2Ю
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник по договору адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, третя особа Управління Держземагентства в ОСОБА_4 районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку, суд
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, визнавши за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Грабовського, 21, м. Охтирка Сумської області за рішенням суду, так як відповідач ОСОБА_3 відмовляється здійснювати реєстрацію права власності частини свої земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності, у реєстраційній службі ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Сумської області, а без одночасного звернення до реєстраційної служби здійснення реєстрації права власності на земельну ділянку кожному співвласнику здійснити неможливо.
Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не зявився, але до початку розгляди справи по суті 23 липня 2015 року надали суду заяву, у якій просять суд розглянути справу без участі їх представника. Також у своїх письмових поясненнях зазначили, що позовні вимоги залишають на розсуд суду.
Представник третьої особи Управління Держземагентства в Охтирському району Сумської області в судове засідання не зявився, але до початку розгляди справи по суті 07 серпня 2015 року надали суду заяву, у якій просять суд розглянути справу без участі їх представника.
У судове засідання, призначене на 09 годину 00 хвилин 25 серпня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час, місце та дату розгляду даної справи.
За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, відповідно до Ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд вважає, що згідно Ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України можливо провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та проаналізувавши матеріали даної цивільної справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом було встановлено, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо оформлення права спільної часткової власності на земельну ділянку.
Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕХ № 689857, виданого 03 жовтня 2007 року державним нотаріусом ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 69/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться по вул. Грабовського, 21, м. Охтирка Сумської області, розташованого на земельній ділянці ОСОБА_4 міської ради.
Право власності на нерухоме майно на 69/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами за вищевказаною адресою 26 жовтня 2007 року було зареєстровано у Комунальному підприємстві «ОСОБА_4 міське бюро технічної інвентаризації», що вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16426097 від 26 жовтня 2007 року.
ОСОБА_8 копії Технічного паспорту житлового будинку індивідуального житлового фонду по вул. Грабовського, 21, м. Охтирка Сумської області власником 69/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами є ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕХ № 689857, виданого 03 жовтня 2007 року.
ОСОБА_8 копії рішення ОСОБА_4 міської ради від 28 квітня 2015 року за № 1429 МР «Про затвердження документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_1 отримала у межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку по вул. Грабовського, 21, м. Охтирка Сумської області, а саме 69/100 частин від загальної площі 0,0612 га земельної ділянки на праві спільної часткової власності.
У матеріалах даної цивільної справи є лист ОСОБА_1 від 12 травня 2015 року, адресований ОСОБА_3, з проханням мирного врегулювання питання щодо здійснення реєстрації права власності спільної часткової власності одночасно обома співвласниками земельної ділянки.
Таким чином, судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 на даний час не оформила право власності на спірну земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, так як не має можливості зробити це без звернення до суду, оскільки співвласник земельної ділянки ОСОБА_5 відмовляється добровільно здійснити спільно реєстрацію права власності на земельну ділянку.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю та визнати за нею право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Грабовського, 21, м. Охтирка Сумської області, а саме: на 69/100 частин від загальної площі 0,0612 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Визнання даного факту буде підставою для належного оформлення права власності на земельні ділянки у Реєстраційній службі Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції в Сумській області.
Відповідно до Ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до Ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
ОСОБА_8 ст. 81, 126 Земельного Кодексу України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.
Як передбачено ч. 1, 2, 3 Ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г)співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 4 Ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
У відповідності до Ст. 152 ч.3 п. "а" Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав.
Відповідно до ч. 1 Ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
ОСОБА_8 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
ОСОБА_8 ч.1 Ст. 356 Цивільного Кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
ОСОБА_8 ч.1 Ст. 358 Цивільного Кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Відповідно до ч.1 Ст. 364 Цивільного Кодексу України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до Ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
В силу ч. 1 Ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог статей 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України захисту в судовому порядку підлягає виключно порушене право особи.
Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України.
При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозвязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно Ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен зясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_1 права власності на 69/100 частин від загальної площі 0,0612 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
На підставі вищевикладеного, керуючись Ст. ст. 78, 81, 89, 120, 125, 126 Земельного кодексу України, Ст. ст. 377, 328, 356, 358, 392, 1216 Цивільного кодексу України, Ст. ст. 10, 60, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України , суд
Позовні вимоги ОСОБА_1, представник по договору адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, третя особа Управління Держземагентства в ОСОБА_4 районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Охтирського
міськрайонного суду ОСОБА_9