ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6793/15-ц
Провадження № 2/362/2814/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
при секретарі - Даниленко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У вересні 2015 року ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1, як боржника за кредитним договором № 5309757 від 10 травня 2007 року заборгованість, що виникла в зв'язку із неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов'язань, та станом на 21 вересня 2015 року становить 20 603,43 долари США.
Оскільки позичальник умови кредитного договору не виконує, позивач просив суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором та сплачений ним судовий збір в розмірі 6 718,31 грн.
Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.58-60).
Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що 10 травня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 5309757 (далі - Договір), згідно з умовами якого позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру виконання Банк надав кредитні кошти у розмірі 30 000,00 доларів США на купівлю житлового будинку із кінцевою датою погашення 10 травня 2027 року включно (а.с. 9-14).
За п. 1.3. Договору, позичальник сплачує 11,90 % відсотків річних за користування кредитом (а.с. 9).
Згідно Графіку, дата або період здійснення платежів визначено щомісячно, з 10 до 2 числа поточного місяця (а.с. 15-23).
Надання позивачем коштів в розмірі 30 000,00 доларів США та їх отримання відповідачем підтверджено меморіальним валютним ордером № 307297879 від 11 травня 2007 року (а.с. 8).
Відповідно до розрахунку, загальна заборгованість по кредитному договору станом на 21 вересня 2015 року, складає 20 603,43 доларів США, що складається з 19 271,98 доларів США заборгованості за кредитом та 1 331,45 доларів США - заборгованості за відсотками (а.с. 5-6).
06 травня 2015 року відповідачу надіслано Вимогу про дострокове погашення заборгованості (а.с. 24-26).
Тобто, судом достовірно встановлено, що в укладеному кредитному договорі визначені чіткі щомісячні умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, які банківською установою виконані в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує.
Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 99 Конституції встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому ОСОБА_2 держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Предметом договору позики у справі, яка розглядається, є іноземна валюта.
Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини другої статті 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
ОСОБА_2 законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет № 15-93.
В абзаці четвертому пункту 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (далі- Декрет), визначено, що іноземна валюта - це іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України.
Незазначення в договорі, якої саме іноземної держави валюта бралася в борг, а саме іноземної держави долара (США, Австралії чи Канади тощо), може вплинути на визначення розміру боргу, що підлягає доказуванню в установленому законодавством порядку, а не бути підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення боргу.
Відповідно до ст. 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.
З огляду на це уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.
У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач, який надав суду таку ліцензію, просить стягнути суму у валюті.
Вказана правова позиція закріплена в Постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 та в абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», яким роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93).
Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів, що відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання за укладеними з позивачем кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконуєь; повідомлявся банком про наявну заборгованість, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення з останнього суми кредиту та нарахованих процентів за розрахунком заборгованості станом 21 вересня 2015 року.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 11, 192, 526, 530, 554, 541, 543, 1054 ЦК України, суд
Позов ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь ПАТ " Перший Український міжнародний Банк " заборгованість за кредитним договором від 10 травня 2007 року № 5309757 в розмірі 20 603,43 доларів США та 6 718 грн. 31 коп. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко