Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 242/3274/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Пирогова Л.В.
Провадження № 22-ц/778/1574/15р. Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

при секретарі Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»

на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 листопада 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначало, що між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № Д015/АК-008.08.2 від 26.02.2008 року. ВАТ «Родовід Банк» 17.06.2009 року було перейменовано на ПАТ «Родовід Банк». Відповідно до умов кредитного договору банк взяв на себе зобовязання відкрити ОСОБА_3 відновлювану кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобілю в загальному розмірі 12938, 62 доларів США. Сума кредиту в повному обсязі була надана ОСОБА_3 банком у відповідності до положень кредитного договору. ОСОБА_3 зобов'язання належним чином не виконав. За офіційним курсом НБУ станом на 04.07.2014 року 1 долар США дорівнює 11,827096 гривень згідно офіційного повідомлення НБУ від 04.07.2014 року за №19-205/35230 «Про офіційний курс гривні до іноземних валют». Посилаючись на викладене просило суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № Д015/АК-008.08.2 від 26.02.2008 року в сумі 14674,63 доларів США та 2449312 грн. 09 коп. пені, відповідальності за прострочення грошового зобовязання, інфляційних втрат, а також судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № Д015/АК-008.08.2 від 26.02.2008 року у сумі 320693 грн.; заборгованість за кредитом - 10166, 62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.07.2014 року складає 120 241 грн. 59 коп.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 4508,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.07.2014 року складає 53316 грн. 67 коп.; заборгованість з плати за проведення розрахунків - 12896 грн. 72 коп.; пеня за прострочу виконання грошових зобовязань - 120 241 грн. 59 коп. відповідальність за порушення грошового зобовязання згідно ст. 625 ЦК України -12439 грн. 01 коп.; суму інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом -1557 грн. 42 коп., а також сплачені судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «РОДОВІД БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справ, просить рішення суду змінити в частинах валюти стягнення заборгованості за кредитом та простроченої заборгованості за нарахованими процентами, розміру пені за прострочку виконання грошових зобовязань та ухвалити рішення, яким в цих частинах стягнути заборгованість за кредитом 10 1662,62 доларів США; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 4 508,01 доларів США; пеню за прострочку виконання грошових зобовязань 2 422 418,94 грн. Витрати по справі покласти на відповідача.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ у відповідності до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

В засідання апеляційного суду відповідач на неодноразові виклики не зявився.

Судова повістка направлена в порядку ч.3 ст.76 ЦПК України через житлово-експлуатаційну організацію КП «ЖЕК м.Гіринк».

До апеляційного суду надійшла довідка з місця реєстрації відповідача за №1904 від 26.06.15р., з якої вбачається, що ОСОБА_3 більше пяти років за місцем реєстрації не проживає.

Оскільки відповідач не повідомив суд про зміну місця проживання, то в силу ст.77 ЦПК України судова повістка про виклик вважається доставленою відповідачу.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Сторонами 26.02.2008 року укладений кредитний договір № Д015/АК-008.08.2.

ВАТ «Родовід Банк» 17.06.2009 року було перейменовано на ПАТ «Родовід Банк».

ОСОБА_2 відкрив ОСОБА_3 відновлювану кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобілю в загальному розмірі 12938, 62 доларів США та видав позичальнику суму кредиту.

ОСОБА_3 зобов'язання належним чином не виконав.

За офіційним курсом НБУ станом на 04.07.2014 року 1 долар США дорівнює 11,827096 гривень згідно офіційного повідомлення НБУ від 04.07.2014 року за №19-205/35230 «Про офіційний курс гривні до іноземних валют».

За розрахунком позивача заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором 14674,63 доларів США та 2449312 грн. 09 коп. пені, відповідальності за прострочення грошового зобовязання, інфляційних втрат, а також судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп.

В частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з плати за проведення розрахунків у сумі 12896 грн. 72 коп.; відповідальності за порушення грошового зобовязання згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 12439 грн. 01 коп.; суми інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 1557 грн. 42 коп. рішення суду першої інстанції не оскаржене, а у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку апеляційним судом не перевіряється.

Рішення оскаржене банком в частині неправильного визначення судом першої інстанції валюти стягнення заборгованості за кредитним договором № Д015/АК-008.08.2 від 26.02.2008 року у розмірі 10166, 62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.07.2014 року складало 120 241 грн. 59 коп., що стягнуто рішенням суду; в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 4508,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.07.2014 року складало 53316 грн. 67 коп. і стягнуто рішенням суду.

У визначенні розміру вказаних сум у доларах США з рішенням суду апелянт згоден.

Доводи апеляційної скарги стосуються неправильності визначення судом першої інстанції валюти стягнення. Апелянт зазначає, що правовідносини сторін існують щодо виконання грошових зобовязань за кредитним договором, які мають вираз у іноземній валюті, що передбачено умовами договору, не суперечить законодавству України, а тому грошові кошти, що підлягають стягненню з позичальника мають бути виражені у валюті зобовязання доларах США.

Вказані доводи знайшли своє підтвердження.

Погоджуючись з цими доводами колегія суддів бере до уваги розяснення п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» де зазначено: у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

У звязку із викладеним рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає зміні з ухваленням нового рішення, яким необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» 10166,62 долара США (десять тисяч сто шістдесят шість доларів США 62 цента) заборгованості за кредитом, 4508,01 долара США (чотири тисячі пятсот вісім доларів США 01 цент) простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

В частині доводів апеляційної скарги щодо неправильності висновку рішення суду першої інстанції про зменшення розміру пені, яку позивач просить стягнути у сумі 2422418,94грн. колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апелянта.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, встановивши обсяг заборгованості позичальника у розмірі 120241,59грн. дійшов висновку про необхідність застосуванням правил ч.3ст.551 ЦК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів бере до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014р. у справі №6-100цс14, де сказано: частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

У даній справі розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, доказів наявності та розміру збитків позивачем не надано, а тому суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не у повному обсязі відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 листопада 2014 року у цій справі змінити в частині стягнення заборгованості за кредитом, простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» 10166,62 долара США (десять тисяч сто шістдесят шість доларів США 62 цента) заборгованості за кредитом, 4508,01 долара США (чотири тисячі пятсот вісім доларів США 01 цент) простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: