КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1285/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Харитоновій І.С., Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності, визнання права власності та права користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив

визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 385 від 30.07.2003 року про видачу ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на домоволодіння;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння, видане 24.09.2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя ОСОБА_3;

визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 179 кв.м за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А», позначений у технічному паспорті від 10.04.2003 року під літ. «К» з господарськими будівлями та спорудами;

визнати за позивачем право користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А» площею 179 кв.м.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що у 1972 році його дід ОСОБА_5 збудував та здав в експлуатацію житловий будинок по Другому колгоспному провулку у м. Одесі. В цьому будинку мешкав дід зі своєю дружиною, батько позивача відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2

Позивач також вказує, що у 1979 році його батько ОСОБА_3 вдруге одружився на відповідачці ОСОБА_6, яка також проживала у даному домоволодінні.

06.08.1993 року дід позивача ОСОБА_5 подарував приналежне йому домоволодіння своєму синові батькові позивача ОСОБА_3

Позивач зазначає, що у 1992 році він повернувся з армії та його дід ОСОБА_5 та батько ОСОБА_3 вирішили передати позивачу вільну частину земельної ділянки площею 179 кв.м для будівництва житлового будинку. Ніяких письмових угод з цього приводу не укладалося.

ОСОБА_2 вказує, що виділену йому частину земельної ділянки він відмежував огорожею та власними силами та за рахунок позичених коштів збудував окремий житловий будинок. До цього часу будівництво даного будинку не завершено, його будівельна готовність складає приблизно 85%, в експлуатацію будинок позивач не здавав.

ОСОБА_2 посилається також на те, що його мачуха ОСОБА_4 розірвала шлюб із його батьком та на підставі довіреностей, посвідчених від імені батька позивача відповідача ОСОБА_3, ввела в експлуатацію на імя батька позивача спірний житловий будинок, позначений в технічному паспорті під літ. «К».

Так, на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 385 від 30.07.2003 року було здійснено прийняття в експлуатацію спірного самочинно збудованого житлового будинку під літ. «К» та оформлено на імя відповідача ОСОБА_3 оспорюване свідоцтво про право власності на домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А», яке складається вже з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «К».

В подальшому при розгляді Київським районним судом м. Одеси цивільної справи про розподіл спільного майна подружжя за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 даний будинок був розподілений в рівних частинах між батьком позивача ОСОБА_3 та мачухою позивача ОСОБА_4

ОСОБА_2 вказує, що він не був залучений до участі у справі про розподіл спільного майна подружжя та вважає, що вищезазначені рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 385 від 30.07.2003 року та видане на його підставі на імя ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А» мають бути визнані недійсними судом, оскільки порушують право власності позивача на спірний будинок літ. «К».

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог. У судових дебатах представник ОСОБА_2 просила суд задовольнити лише вимоги про визнання недійсними рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 385 від 30.07.2003 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння, інші вимоги позову не розглядати, однак під час розгляду справи з письмовою заявою про залишення частини позовних вимог без розгляду, або закриття провадження у справі в частині вимог про визнання права власності на житловий будинок та права користування земельною ділянкою не зверталися, а тому судом розглядаються всі заявлені у позові ОСОБА_2 вимоги.

ОСОБА_3 та його представник позов визнали повністю.

Представник ОСОБА_4 (до розрвання шлюбу ОСОБА_3) Т.О. у судове засідання зявилася, позов не визнала, вказувала, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2008 року у справі № 2-997/2008 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя спірний житловий будинок літ. «К» в складі домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А» було визнано спільним майном подружжя ОСОБА_3 (батька та мачухи позивача), здійснено його розподіл по ? кожному.

Представник відповідачки також зазначала, що при розгляді вказаної цивільної справи приймав участь і представник позивача у цій справі ОСОБА_2, який дане рішення суду у 2008 році не оскаржив, а також посилалася на те, що в подальшому за наслідками його перегляду ухвалою апеляційного суду від 05.11.2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Представник ОСОБА_4 вказувала на сплив строку позовної давності та на відсутність належних доказів на підтвердження будівництва спірного будинку позивачем.

Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, неодноразово належним чином сповіщався судом про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судових повісток.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2, його представника, відповідача ОСОБА_3, його представника, представника відповідачки ОСОБА_4, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні батькові позивача відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 06.08.1993 року належало домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А», яке складалося з одного житлового будинку загальною площею 61,6 кв.м та надвірних споруд, розташоване на земельній ділянці площею 559 кв.м (т.1, а.с. 118).

В подальшому на земельній ділянці за вказаною адресою було самочинно побудовано ще один житловий будинок під літ. «К» та господарські споруди.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 385 від 30.07.2003 року «Про прийняття в експлуатацію жилого будинку літ. «К» та надвірних споруд, що належать ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А»» було затверджено акт міської міжвідомчої комісії про прийняття в експлуатацію споруд, прийнято в експлуатацію жилий будинок літ. «К» жилою площею 31,1, загальною площею 111,3 кв.м, сараї літ. «И», «Л», навіс літ. «М» за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А», а також доручено юридичному управлінню Одеської міської ради видати ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А» (т.1, а.с.129).

На підставі даного рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності від 24.09.2003 року на домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А» (т.1, а.с. 117).

Судом також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2008 року у справі № 2-997/2008 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 про поділ майна подружжя спірний житловий будинок літ. «К» в складі домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А» було визнано спільним майном подружжя ОСОБА_2 (батька та мачухи позивача), здійснено його розподіл по ? кожному (т.1, а.с. 243).

Даним судовим рішенням, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.11.2014 року (т.2, а.с. 50-52), встановлено, що спірний житловий будинок під час шлюбу спільно збудували ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Цей факт має для суду преюдиційне значення, не потребує доказування в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України та спростовує твердження позивача ОСОБА_2 про здійснення ним будівництва спірного будинку. Зазначеною ухвалою апеляційного суду також спростовуються посилання ОСОБА_2 про незалучення його до участі у справі про поділ майна подружжя ОСОБА_2.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині вимог про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 385 від 30.07.2003 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння, суд виходить з того, що ці вимоги предявлені до неналежного відповідача.

Так, ОСОБА_2 в якості відповідача визначено Одеську міську раду при тому, що оспорюване рішення приймав Виконавчий комітет Одеської міської ради як і свідоцтво про право власності видавав Виконавчий комітет Одеської міської ради.

Одеська міська рада та Виконавчий комітет Одеської міської ради є самостійними юридичними особами публічного права, отже Одеська міська рада не є належним відповідачем за вимогами, які повинні були предявлятися до Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Виконавчий комітет Одеської міської ради до участі у справі в якості відповідача не залучений, а положення ч.1 ст. 33 ЦПК України дозволяють суду тільки за клопотанням позивача здійснити заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Під час розгляду справи ні позивач ОСОБА_2, ні його представник до суду із відповідною заявою в порядку ст. 33 ЦПК не зверталася.

З огляду на чинність свідоцтва про право власності від 24.09.2003 року на домоволодіння за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А», виданого ОСОБА_3, набрання законної сили рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2008 року у справі № 2-997/2008 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 про поділ спірного будинку під літ. «К», у суду відсутні будь-які правові підстави для визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на житловий будинок за адресою: м. Одеса, 2-ий Колгоспний провулок, 12 «А», позначений у технічному паспорті від 10.04.2003 року під літ. «К» з господарськими будівлями та спорудами та для визнання за позивачем право користування земельною ділянкою площею 179 кв.м за вказаною адресою, а тому позов ОСОБА_2 і в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у звязку із відмовою у задоволенні позову ОСОБА_2 не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності, визнання права власності та права користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Петренко В. С.