"22" травня 2015 р. Справа № 363/2959/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року Вишгородського районного суду Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 21 березня 2014 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення,

встановив:

представник боржника ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій порушує питання про відстрочку виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири АДРЕСА_1 до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Представник боржника подав до суду заву про розгляд справи за його відсутності. Просив про задоволення вказаної заяви.

Представник стягувача подав суду письмові заперечення, посилаючись на те, що згаданий Закон не є підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2014 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №K3B1GK03586543 від 15 серпня 2007 року в розмірі 71 196 доларів США, що еквівалентно 568 856 грн. 43 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Згідно п. 33.3 Договору іпотеки загальна площа предмету іпотеки складає 44,3 кв.м. в тому числі 31,0 кв. м. житлової площі.

Вказана квартира використовується боржником та її малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, як постійне місце проживання, у власності яких інше нерухоме майно не знаходиться, що підтверджується довідкою форми №3 від 17 квітня 2015 року та інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно №37708519 від 19 травня 2015 року.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї тощо), за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити виконання рішення суду.

Разом з тим, 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з п.1 ст. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна площа його не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку.

Проте за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі лише у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Разом з тим, мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

Відтак рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії вказаного Закону виконанню не підлягає.

Крім того суд враховує позицію законодавця при прийнятті цього Закону.

Зокрема, відповідно до пояснювальної записки до проекту цього Закону від 29 травня 2014 року необхідністю його прийняття стало те, що банки та інші фінансові установи масово звертають стягнення і примусово вилучають у таких боржників рухоме і нерухоме майно. В тому числі, викидаючи людей із неповнолітніми дітьми з житла на вулицю і забираючи засоби до існування. Це викликає гостре незадоволення у людей і напруження у суспільстві.

Метою прийняття Закону є підтримка громадян України, які мають невиконані зобовязання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів), укладеними з фінансовими установами та банками України шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобовязань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України, з метою мінімізації негативних наслідків інфляції національної валюти для громадян України та убезпечення зазначених громадян від виникнення скрутної фінансової ситуації.

До прийняття і набуття чинності законодавством у цій сфері, з метою зменшення напруги в суспільстві і знаходження компромісу, введено мораторій (заборону) на примусове відчуження рухомого і нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті.

Основною метою прийняття Закону є забезпечення конституційних прав громадян та відновлення довіри до банків та інших фінансових установ, вжиття оперативних заходів та мінімалізації можливих збитків громадян при виконанні своїх кредитних зобовязань.

Таким чином дані обставини суд вважає винятковими і достатніми для відстрочки виконання рішення суду за заявою боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня 2014 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 до закінчення дії Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд. Якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: