Справа №483/2880/14-ц 23.02.2015 23.02.2015 23.02.2015
Провадження № 22ц/784/491/15 Головуючий у 1 інстанції Шевиріна Т.Д.
Категорія 24 Доповідач апеляційної інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

23 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання Орельською Н.М.,

з участю:

представника позивача - Душаченка В.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2014 року, ухваленого у цивільній справі за позовом комунального підприємства «Очаківський комбінат комунальних послуг» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг зі збору та вивезенню твердих побутових відходів, -

у с т а н о в и л а :

04 грудня 2014 року комунальне підприємство «Очаківський комбінат комунальних послуг» (далі КП «Очаківський КПП») пред'явило зазначений позов до ОСОБА_3, який обґрунтувало наступним.

Рішенням № 239 виконавчого комітету Очаківської міської ради від 28 жовтня 2011 року КП «Очаківський КПП» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг, в тому числі, по збору та вивезенню твердих побутових відходів від населення, яке проживає в приватному секторі, та багатоквартирних будинках, а також для організацій, установ, підприємств та інших суб'єктів господарювання.

Відповідач мешкає в будинку АДРЕСА_1 і є споживачем зазначених послуг, на його ім'я в абонентному відділі КП «Очаківський КПП» відкрито рахунок НОМЕР_1 на якому відображаються нарахування та виплати коштів за надані послуги з вивезення твердих відходів.

Не дивлячись на те, що позивач вчасно і належним чином надає послуги по збору та вивезенню твердих побутових відходів, відповідач їх регулярно споживає, проте оплачувати, пославшись на відсутність письмового договору, не бажає, внаслідок чого, за період з листопада 2011 року по листопад 2014 року включно, у нього утворилась заборгованість у розмірі 297 гривень 29 копійок.

Посилаючись на викладені обставини, та на відмову відповідача сплатити борг добровільно, просило позов задовольнити.

Відповідач надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що намагався укласти договір на особисте обслуговування, проте отримав відмову, а тому не повинен платити послугу, яку не замовляв.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2014 року позов задоволено у повному обсязі.

ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Скаргу обґрунтовував невідповідністю висновків суду обставинам справи та нормам цивільного законодавства.

Апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржене рішення суду 1 інстанції без змін, оскільки суд ухвалив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, міськрайонний суд вважав установленим, що між сторонами існують правовідносини, які витікають із закону. За їх змістом відповідач, як власник будинку зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних зі збором та вивезенням твердих побутових відходів від населення, яке проживає в приватному секторі. З листопада 2011 року він такої участі не приймає і відповідні послуги не оплачує, заборгувавши з того часу і до листопада 2014 року 297 гривень 29 копійок. За нього витрати несе позивач, а тому відповідач повинен їх йому компенсувати, за правилами, виписаними ст. 61-68 ЖК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинкових територій (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими обставинами та правовідносинами, висновки суду 1 інстанції щодо них і результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України, положень зазначених статей ЖК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, постанови КМУ від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і сапоруд та прибудинкових територій», рішення Очаківської міської ради № 22 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти та порядку в м. Очакові» на земельних ділянках, які знаходяться в користуванні юридичних та фізичних осіб, їх власники та користувачі забезпечують передачу твердих відходів спеціалізованому підприємству для їх утилізації за плату.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є законним володільцем буд. АДРЕСА_1, а, відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", повинен брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, зокрема, оплачувати збирання та вивезення твердих побутових відходів, відповідно до своєї частки - до липня 2014 року - у розмірі 7 гривень 47 копійок на місяць, а потім - 11 гривень 65 копійок.

Він такого обов'язку не дотримувався, заборгувавши 297 гривень 29 копійок, які відмовляється сплатити добровільно.

Тому з нього на користь позивача слід було стягнути, у межах позовної давності, заборговану грошову суму.

Оскільки саме це і зробив суд 1 інстанції, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про безпідставність вимог позивача, то воно не може бути взяте до уваги, оскільки спростовуються доказами, наведеним вище.

Стосовно відсутності між сторонами письмового договору на вивезення твердих відходів, що як на думку відповідача є беззастережною обставиною, яка виключає його обов'язок по сплаті за послугу, то навіть за її доведеності, це не може зняти з нього обов'язок з оплати названої послуги, оскільки він ці послуги вже спожив у зазначений період часу.

Разом з тим, виходячи із свободи договору, відповідач має право укласти договір з іншим надавачем аналогічних послуг, повідомивши про це позивача, для уникнення повторної оплати за вивезення сміття.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення скаргою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: