Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/846/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2015 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Ясінського Л. Ю.

при секретарі - Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ульяновка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Ульяновської районної державної адміністрації, про відібрання дитини та позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача та просить відібрати її малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача ОСОБА_2, який незаконно утримує їх малолітнього сина та позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що від шлюбу в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_3.

25.12.2012 року позивачка з відповідачем розлучились.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків або судом.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2013 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір'ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

12 лютого 2014 року рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області визначено способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини, а саме перші та треті вихідні кожного місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 10 год.00 хв. неділі, другі та четверті вихідні кожного місяця з 10 год.00 хв. по 21 год.00 хв. в неділю за місцем свого проживання без присутності матері та чотири тижні щорічно для спільного з дитиною відпочинку.

Незважаючи на зазначені рішення суду відповідач 26 березня 2015 року забрав дитину із дитячого садочку та утримує їх сина у себе незаконно, не піклується про духовний та моральний розвиток дитини, експлуатує дитину в своїх цілях, перед цим на протязі року відповідач не брав участі у вихованні дитини, спілкувався із дитиною раз на два місяці, тому вона вимушена звернутись до суду із вищевказаним позовом.

В судовому засіданні позивачка пітримала позовні вимоги в повному обсязі та просить позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги заперечили та пояснили, що відповідач ОСОБА_2 передавав малолітнього сина ОСОБА_3 державному виконавцю для передачі матері, однак дитина категорично відмовилась іти до матері та залишилась з батьком. Відповідач проживає у власному будинку, створив та створює всі умови для дитини. Позивачка власного житла не має, проживає із батьками, а тому проживання сина із матір»ю не буде відповідати інтересам дитини.

Крім того, відповідач та його представник зазначили, що підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 відсутні.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування в частині позовних вимог про відібрання дитини послався на розсуд суду, щодо позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відповідача, враховуючи найвищі інтереси дитини вважає, що не має підстав для задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом, рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2013 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір'ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

12 лютого 2014 року рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області визначено способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини, а саме перші та треті вихідні кожного місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 10 год.00 хв. неділі, другі та четверті вихідні кожного місяця з 10 год.00 хв. по 21 год.00 хв. в неділю за місцем свого проживання без присутності матері та чотири тижні щорічно для спільного з дитиною відпочинку.

Згідно з ч.1 ст.162 СК України, якщо один з батьків, або інша людина самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, в тому числі способом її викрадення, суд, за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він змінив місце проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за згодою матері ОСОБА_1, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 всупереч рішенню суду та домовленості між сторонами самочинно змінив місце проживання сина, який повинен був проживати з матір'ю. Відтак, у суду є всі підстави негайно ухвалити рішення про відібрання малолітнього сина у відповідача ОСОБА_2 і повернути його матері ОСОБА_1

За принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли наявні виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір'ю.

Відповідно до вимог п.5 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. З огляду на дану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дітини від ОСОБА_2 васильовича і повернення її ОСОБА_1.

Відповідно до висновку ради опіки та піклування Ульновської районної державної адміністрації від 28.08.2015 року визнано недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, 2009 р. н.

Згідно cтатті 164 Сімейного кодексу України - Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Судом не встановлено, а позивачем не доведено в судовому засіданні підстав позбавлення батьківських прав відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_3, передбачені ст.164 СК України, на час розгляду даної справи відсутні, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 212- 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 162,164 Сімейного кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Ульяновської районної державної адміністрації , про відібрання дитини та позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Відібрати дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 і повернути дитину матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення про відібрання дитини від ОСОБА_2 і повернення її позивачці ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.

В задоволенні позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судового збору в користь ОСОБА_1..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення через Ульяновський районний суд Кіровоградської області до Апеляційного суду Кіровоградської області.

ССуддя: Л. Ю. Ясінський