Провадження № 22-ц/773/631/15 Категорія: 55 Доповідач: Веремчук Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.

суддів - Овсієнка А.А., Лівандовської-Кочури Т. В.,

при секретарі Черняк О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Омельчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки при звільненні за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 4589 грн. 03 коп., середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13 643грн. 76 коп., а всього 18 232 грн. 76 коп.

Вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ТзОВ «Західінкомбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвали нове яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає , що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, у разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений в цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що з 05 січня 2012 року по 29 вересня 2014 року ОСОБА_1 працював в ПАТ "Західінкомбанк" на посаді юрисконсульта.

При звільненні позивачу була нарахована та невиплачена заробітна плата в сумі 4589,03 грн., що стверджується довідкою ПАТ "Західінкомбанк" від 10 жовтня 2014 року. Відповідно до даної довідки вищевказана заборгованість станом на 23 липня 2014 року виникла у зв'язку з тим, що Постановою Правління Національного банку України від 22.07.2014 року № 433 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 23 липня 2014 року № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" та призначення уповноваженої особи фонду(а.с.4).

Також судом встановлено, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2014 року № 316 ПАТ "Західінкомбанк" було віднесено до категорії неплатоспроможних. Згідно із рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 травня 2014 року №38, розпочато процедуру виведення ПАТ "Західінкомбанк" з ринку та запроваджено у ньому тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 29 травня 2014 року по 28 серпня 2014 року. Постановою правління НБУ від 23 липня 2014 року № 433 у відповідача відкликано банківську ліцензію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. та розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Такі обмеження згідно п.3 ч.6 ст.36 цього ж Закону не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку.

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать при звільненні йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначається у відповідності з вимогами абзацу 3 п. 2 та п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з якими середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Враховуючи наведене, колегії суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задовольняння вимог позивача, оскільки між позивачем та відповідачем існував трудовий договір, а тому на виниклі правовідносини поширюються норми трудового права.

Доводи апеляційної скарги не дають суду апеляційної інстанції підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: