АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2221/15 Справа № 209/2518/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шендрик К. Л. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року по справі за поданням начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кабаченко І.М. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 травня 2014 року Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області звернулися до суду із вказаним поданням за яким просили тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов'язання згідно виконавчого листа № 2-605 від 22.03.2002 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. В обґрунтування свого подання начальник Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області Кабаченко І.М. вказує, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-605 виданого 22 березня 2002 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитини. У зв'язку з цим, Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області просять задовольнити їх подання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року в задоволені подання начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області Кабаченко І.М. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області просить ухвалу суду скасувати та задовольнити подання начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Кабаченко І.М. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов'язань, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з подання, сам по собі виїзд за межі України не зумовлює неможливість виконання рішення суду, та докази щодо наміру боржника виїхати за межі України начальником Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області Кабаченко І.М. не зазначені і не надані. Будь-які докази, які б підтверджували факт навмисного ухилення боржника від виконання зобов'язання, суду не надані. За таких обставин районний суд вважає, що подання є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні подання ВДВС у межах заявлених останнім підстав звернення до суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно п.5, ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 3771 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні державного виконавця знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-605 від 22.03.2002 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитини (а.с. 4-5).

Згідно розрахунку заборгованість по аліментам ОСОБА_3 складає 46007,61 грн.(а.с.3)

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", що спрямовані на виконання виконавчого листа № 2-605 від 22.03.2002 року, як і доказів про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Враховуючи зазначені обставини та відсутність доказів, які б свідчили про факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав, передбачених діючим законодавством, для задоволення подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, стосуються переоцінки доказів у справі, а тому не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені доводи не спростовують висновків суду про відсутність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України у зв'язку з тим, що невиконання рішення суду однозначно не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду постановлена у відповідності з вимогами закону та не має підстав для її скасування.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року відстрочено Дніпровському відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення в розмірі 121,80 грн., визначеному згідно ухвали цього ж суду від 19 січня 2015 року.

Таким чином, з Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області на користь держави підлягає сплаті несплачений судовий збір у розмірі 121,80 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.82 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.304,307, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року - залишити без змін.

Стягнути з Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області на користь держави судовий збір несплачений за подачу апеляційної скарги у сумі 121.80 гривень (сто двадцять одна гривня 80 копійок) на рахунок: отримувач - управління Державної казначейської служби України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, р/р 0004 (КБКД 22030001), код ЄДРПОУ - 37989274, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код банку отримувача - МФО 805012, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду 02891291, пункт 1.14.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь