Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про відшкодування завданої майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 17 317 гривень 46 копійок та витрати на оплату судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 вересня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АЕ 002114 за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов'язані з експлуатацією автомобіля марки «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1. 18 лютого 2013 року в місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 під управлінням водія ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під управлінням водія ОСОБА_1 В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2013 року особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 Відповідно до звіту від 27 лютого 2013 року підготовленого ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 7 778 гривень 79 копійок. Відповідно до рахунку № СА-000137979 від 22 лютого 2013 року підготовленого ТОВ «СВІТ-АВТО» вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля марки «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 17 317 гривень 46 копійок. В подальшому, керуючись умовами укладеного договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатили на користь страхувальника (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 17 317 гривень 46 копійок. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви страхувальника від 19 лютого 2013 року та страхового акту від 11 березня 2013 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_1 Разом з тим, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1818846. 17 липня 2015 року представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено письмовий запит ОСОБА_1 із проханням надати інформацію про те, чи повідомив останній Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНКОМСТАРХ» про настання ДТП від 18 лютого 2013 року протягом 3 робочих днів, шляхом подання письмового повідомлення про настання ДТП встановленого МТСБУ зразка. 24 липня 2015 року представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у відповідь на вищевказаний запит від сина відповідача було отримано копію повідомлення про страховий випадок та копію медичної виписки. В телефонному режимі, син відповідача повідомив, що так як його батько перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі після настання ДТП, то повідомлення ПрАТ «СК «ІНКОСТРАХ» про настання ДТП здійснив він і жодних підстав для відшкодування завданої майнової шкоди безпосередньо його батьком, як особою винною в настанні ДТП немає. Разом з тим, як вбачається із повідомлення про страховий випадок від 25 лютого 2013 року його було подано сином відповідача, який взагалі не має жодного відношення до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю відповідача. Із наданої сином відповідача виписки із медичної карти стаціонарного хворого (ОСОБА_1.) вбачається, що дата надходження відповідача на стаціонарне лікування - 20 лютого 2013 року, тобто через день після настання ДТП від 18 лютого 2013 року. В той же час, із вищевказаної виписки вбачається, що відповідачу було встановлено наступний діагноз: гіперплазія простати 2 ступеню та гостра затримка сечі. Звідси стає очевидним, що знаходження відповідача на стаціонарному лікуванні в медичному закладі не пов'язане із настанням ДТП і як мінімум 19 лютого 2013 року відповідач мав можливість звернутись до ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» із письмовим повідомленням про настання ДТП.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Пояснив суду, що позивач сплатив 17 000 гривень по рахунку для проведення ремонту застрахованого автомобіля. Зазначив, що їм стало відомо про наявність у відповідача полісу обов'язкового страхування лише у вересні 2015 року. При цьому, до третьої особи, яка являється страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача, позивач не звертався, так як вони перебувають у стані ліквідації.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву, долученого до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив суду, що третя особа, як страховик цивільно-правової відповідальності відповідача, зобов'язана була виплатити страхове відшкодування на підставі ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому якщо б страховик, саме третя особа, вважав, що відповідач неналежним чином повідомив його про ДТП, то саме третя особа могла б звернутися з регресом до відповідача. Також зазначив, що посилання представника позивача на те, що останні не зверталися до третьої особи про виплату страхової суми, оскільки ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» перебуває в стані ліквідації, не відповідає дійсності, та спростовується відомостями про юридичну особу.

Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2013 року о 08 годині 30 хвилин по пр-ту Гагаріна в м. Києві між автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем «Кіа», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до довідки від 18 лютого 2013 року, виданої Відділом ДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, під час ДТП 18 лютого 2013 року о 08 годині 30 хвилин по пр-ту Гагаріна в м. Києві автомобіль «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження: переднього бамперу з правої сторони, переднього правого крила, передньої правої блок фари, капоту (а.с.8).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2013 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави (а.с.11).

За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 20 вересня 2012 року, серії АЕ № 002114 (а.с.7).

18 лютого 2013 року до позивача звернувся водій транспортного засобу - автомобіля «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 із заявою про настання страхового випадку по договору страхування (а.с.12-16).

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу № 1231/КВ2, складеного 27 лютого 2013 року СПД ОСОБА_4, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Kia Rio 1.6.», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 7 778 гривень 79 копійок (а.с.17-22).

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

В подальшому, позивачем на підставі рахунку № СА-000137979 від 22 лютого 2013 року та страхового акту № UA002/L01/01 від 11 березня 2013 року, було нараховано та здійснено страхове відшкодування у розмірі 17 317,46 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 10782 від 12 березня 2013 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача посилається на те, що відповідачем не було повідомлено страховика - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про настання страхового випадку, при цьому повідомлення було здійснено сином відповідача та не в строки встановлені законодавством, у зв'язку з чим вважає, що відповідач неналежним чином не повідомив страховика про настання страхового випадку.

Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2013 року до ПрАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» звернувся ОСОБА_5 із повідомленням про страховий випадок (а.с.45-46).

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2).

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, з викладеного вбачається, що обов'язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. При цьому, зобов'язаною особою, внаслідок заподіяних ОСОБА_1 у результаті ДТП збитків, є страховик відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ».

В той же час, судом встановлено, що позивач не звертався до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» із заявою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу, та відповідно н отримував відмову страховика у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ1818846 від 17 січня 2013 року, то, у даному випадку, позивач мав самостійно звернутись до ПрАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про виплату страхового відшкодування за полісом, при цьому саме страховик ПрАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до особи, яка завдала шкоди, у разі наявності для цього правових підстав визначених ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, між позивачем та відповідачем будь-яких договірних відносин не виникало, у зв`язку з чим, позивач не мав права надавати оцінку повідомлення відповідача про настання страхового випадку, що було подане до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ».

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та відмову у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про відшкодування завданої майнової шкоди.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», то з урахуванням положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 10, 58, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про відшкодування завданої майнової шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: