11.09.2015 Єдиний унікальний № 371/1218/15-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 406 /15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

11 вересня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання їх малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, а також аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня пред'явлення позову.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу в неї з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3, яка проживає з нею окремо від відповідача та знаходиться на її утриманні, а також тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має можливості заробляти кошти на своє проживання.

Позивач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву якою повідомила, що просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі чи відкладення розгляду справи, а також заперечень проти задоволення позову не надав.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України повторна неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, а тому справа вирішувалась на підставі наявних у ній даних та доказів (постановлено заочне рішення).

Зважаючи на те, що в судове засідання не з'явилися сторони, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2, між позивачем та відповідачем 27 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис під № 87 (а.с. 3).

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_3, від шлюбу позивача з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 (а.с. 4).

Відповідно до довідки виконкомом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області від 24 червня 2015 року за № 404, позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1, окремо від відповідача разом із малолітньою донькою ОСОБА_3, яка знаходиться на її утриманні (а.с. 5).

Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї.

Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Цей обов'язок закріплений у ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст. ст. 180-201 Сімейного кодексу України.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 року, закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Сімейний кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач не надає матеріальної підтримки, та не бере участі у вихованні дитини.

Відповідачем не надано до суду даних, передбачених ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, а тому суд позбавлений можливості врахування цих даних при прийнятті рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є обґрунтованою, справедливою та законною, а тому відповідач повинен сплачувати позивачеві аліменти на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України.

Також судом зазначається про те, що відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з 25 червня 2015 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи із дня пред'явлення позову, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Таким чином, оскільки з позивачем проживає їх спільна з відповідачем малолітня донька, позивач має право на утримання (аліменти) від відповідача до досягнення ОСОБА_3 трьохрічного віку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших утриманців немає. З цих міркувань, а також враховуючи принцип справедливості та розумності, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 5, 75, 79, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 58-60, 88, 169, 212-215, 218, 224-233, 294, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_2 щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 25 червня 2015 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

3.Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів (заробітку) ОСОБА_2 щомісяця, починаючи із 25 червня 2015 року до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (включно).

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

5.Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

6.Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

7.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

8.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у апеляційному порядку.

9.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

10.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук