Номер провадження: 22-ц/785/4529/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Суворова В.О.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" про зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ "Інфокс" про зобов'язання вчинення певних дій посилаючись на те, що він проживає в квартирі АДРЕСА_1, в цій квартирі встановлені прилади обліку спожитої води, проте ОСОБА_2 отримав від відповідача довідку про наявну заборгованість за спожиті послуги водопостачання та приписи щодо необхідності проведення перевірки встановлених лічильників за його власний рахунок.

Так як на неодноразові звернення до відповідача позивач отримував лише відписки, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який було уточнено та просив, зобов'язати філію "Інфоксводоканал" провести перерахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до показань приладів обліку, зняти з особового рахунку позивача суму в розмірі 1470,91 грн., як безпідставно нараховану, зобов'язати філію „Інфоксводоканал" провести періодичну повірку лічильника за власний рахунок, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано ТОВ „Інфокс" забезпечити проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки (лічильників води) ОСОБА_2, встановлених в АДРЕСА_1 - за рахунок ТОВ „Інфокс". Зобов'язано ТОВ „Інфокс" здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 та привести його у відповідність до показів квартирних засобів обліку води, встановлених в АДРЕСА_1. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ „Інфокс" на користь держави судовий збір в сумі 121,80 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 10 серпня 2008 року між сторонами укладено договір про надання послуг постачання холодної води і водовідведення, (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до пунктів 3.4.5., 3.4.8 Договору на позивача покладається зобов'язання експлуатувати та утримувати в належному стані квартирні засоби обліку води, а також здійснювати їх періодичну повірку.

Пунктом 3.5.6. Договору передбачено право Позивача на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних приладів обліку.

Відповідно до умов статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суворовський районний суд міста Одеси, ухвалюючи оскаржуване рішення, неповно та суб'єктивно оцінивши норми чинного законодавства України і наявні у справі докази, дійшов висновку, що право Позивача, передбачене пунктом 3.5.6. Договору повинно реалізовуватись за рахунок відповідача.

Норми частини 3 статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (в редакції Закону від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР) передбачають, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №_630, передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24 червня 2014 року № 1875-ІУ) визначено поняття терміну "виконавець", як суб'єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору

Частиною 3 статті 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24 червня 2014 року № 1875-ІУ) встановлено, що, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" (в редакції Закону від 26 жовтня 2014 року № 1697-18) поняття тарифів на комунальні послуги включає в себе тарифи на теплову енергію (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, а також тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, а також тарифи на послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для суб'єктів, які є виконавцями цих послуг.

Крім того, рішення приймалось Суворовським районним судом м. Одеси з посиланням на норми законодавства, що втратили свою чинність на / момент прийняття Рішення, що є грубим порушенням норм процесуального у права, та, в свою чергу, тягне за собою касування такого рішення.

Тому, посилання суду на норми, що втратили чинність на момент прийняття оскаржуваного Рішення є незаконним та таким, що суперечить вимогам статті 213 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 6 Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 970 від 21 серпня 2008 року "Про заходи щодо введення адресної муніципальної допомоги мешканцям міста на оплату житлово- комунальних послуг та встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій" плата за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води та теплової енергії стягується окремо понад розмір плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на підставі розрахунків житлових підприємств.

Пунктом 7 вищезазначеного Рішення, керівникам житлово-комунальних підприємств, що надають послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, доручено провести розрахунки плати за періодичну повірку квартирних засобів обліку води та теплової енергії, враховуючи кількість квартирних засобів обліку, період повірки, встановлені тарифи з розрахунку на 1 кв.м. загальної площі квартири на місяць по кожній квартирі окремо.

За типовим переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатком до вказаного Порядку, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води та теплової енергії включалася до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Таким чином, підприємства, які надають послуги населенню з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, повинні включати оплату такої послуги, як періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води в тариф на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Згідно статей 2, 30, 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на принципі забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Державне регулювання цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Виконавці/виробники здійснюють виробництво (надання) житлово- комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Тобто, витрати, понесені виконавцем чи виробником послуг повинні бути сплачені споживачами у складі ціни (тарифу) таких послуг, які встановлюються органами уповноваженими здійснювати встановлення тарифів.

Відповідно до норм статей 2, 5 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" вбачається, що органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (надалі за текстом - Комісія), яка застосовує засоби регуляторного впливу на суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, зокрема, шляхом встановлення тарифів на комунальні послуги.

Згідно змісту пункту 2 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення (надалі за текстом - Порядок), затвердженого на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" № 869 від 01 червня 2011 року, вбачається, що Порядок застосовується під час встановлення Комісією та органами місцевого самоврядування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку таких тарифів.

Відповідно до пункту 24 вищезазначеного Порядку встановлено, що до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом послуг централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, зокрема, витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата.

Отже, зважаючи на вищезазначене, можна дійти висновку, що законодавцем чітко визначено, що до складу витрат відповідача, які включаються до тарифу на послуги водопостачання та водовідведення, включені виключно ті витрати, які несе відповідач в зв'язку з повіркою, опломбуванням, обслуговуванням та ремонтом засобів обліку води, які є його власністю та перебувають на його балансі.

Проте, як підтверджується матеріалами справи, власником засобів обліку води є ОСОБА_2.

Витрати, понесені ліцензіатом на повірку засобів обліку води, власниками яких є фізичні особи, тарифом не передбачені, тому відповідач не повинен за власний рахунок здійснювати повірку засобів обліку води, які є власністю споживача.

Зважаючи на вищезазначене, обов'язок по повірці, обслуговуванні, ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку як і сплата витрат на такі дії, покладений вказаними нормативно-правовими актами саме на споживачів.

Вищезазначена правова позиція знайшла своє відображення і підтримана Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Ухвалі від 27 листопада 2013 року у справі № 6-42250св13 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР - 35732247).

Крім того, Суворовський районний суд міста Одеси, при винесенні оскаржуваного рішення не звернув увагу на те, що така ж правова позиція знайшла своє відображення і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі № 6- 36644св14. Згідно змісту вказаної Ухвали вбачається, що відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, здійснюється за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати понесені виконавцем, включаються у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та сплачуються споживачем щомісячно.

Також, згідно Ухвали Верховного Суду України від 19 січня 2011 року у справі № 6-6642св10 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР - 13518919) визначена позиція суду вищої інстанції щодо спірного питання, а саме щодо того, що періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води, в тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки відноситься до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Підприємства, які надають послуги населенню з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, повинні включати оплату такої послуги, як періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води тариф на оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, з огляду на вищезазначену норму можна дійти висновку, що судами різних інстанцій уже було визначено обов'язок споживачів щодо сплати витрат на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води, встановлених в квартирах споживачів, а тому ця обставина не підлягає доказуванню з боку відповідача, в тому числі, і у даній справі.

Колегія суддів вважає, що викладені обставини судом з'ясовано неповно, висновок суду не відповідає викладеним обставинам, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Підстав для задоволення вимог позивача колегія судів не вбачає. Апеляційна скарга за викладених обставин підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2015 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

В.О. Суворов