Ухвала

іменем україни

3 вересня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 3 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в період з 21 листопада 1970 року по 15 жовтня 2012 рошу перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 У шлюбі вони придбали Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки з 2010 року, вказане майно було придбано ними за спільні кошти, та між ними виник спір щодо розподілу зазначеного майна, позивач просив визнати за ним право власності на ј частини квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_2.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ј частини квартири АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 3 серпня 2015 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Виділено ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_2 та визнано за ним право власності на вказане майно. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині визнання за ним права власності на частину житлового будинку, апеляційний суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов правильного висновку, що спірне майно було придбане сторонами за час перебування у шлюбі. При цьому, апеляційний суд вірно виходив з того, що в силу вимог ст. 60 СК України презюмується виникнення права спільної сумісної власності на майно, що було набуте подружжям за час перебування у шлюбі. З огляду на те, що відповідачка не довела своїх заперечень, що є її процесуальним обов'язком відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, зокрема, не надала доказів щодо придбання спірного майна за особисті кошти, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що зазначене майно є спільним майном подружжя та підлягає поділу в рівних частках.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 3 серпня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук