Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/972/15-ц
Провадження № 2/499/390/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"21" серпня 2015 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши позовну заяву ТОВ «Кредекс фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Кредекс фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

З вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що в позовній заяві повинні міститися поштовий індекс.

Представник позивача в порушення п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України зазначив поштовий індекс с. Петрівка, Березівського району Одеської області тоді як в позовній заяві зазначає, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому дана обставина може викликати труднощі під час оповіщення відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 надав до суду ксерокопію довіреності на представництво інтересів ТОВ «Кредекс фінанс» за підписом генерального директора ОСОБА_3 повноваження які б підтверджувалися належними та допустимими доказами. Також в копії довіреності відсутній зразок підпису представника позивача ОСОБА_2І, та в матеріалах справи відсутня копія паспорту, що унеможливлює встановлення особи представника позивача та ідентифікацію його підпису з підписом в позовній заяві.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Зі змісту ч.3, 4 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ч.8 ст.119 ЦПК України якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження представника.

Таким чином, позивачем не надано до суду документи на підтвердження повноважень керівника юридичної особи, що посвідчують його службове становище і повноваження та не надано документу який би міг ідентифікувати підпис представника позивача з підписом в позовній заяві та доданих до неї документах.

З ч.5 ст.119 ЦПК України вбачається, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак позивач до позовної заяви хоча й додав платіжне доручення про сплату судового збору, проте воно не відповідає вимогам п.3.1 глави 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 377/8976 від 29 березня 2004 року (далі Інструкція), оскільки оформлені без врахування вимог щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 Інструкції.

Так, згідно номеру поля додатку 8 Інструкції під час заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях ставляться підписи відповідального виконавця банку, який оформив меморіальний ордер, та працівника, на якого покладено функції контролера. У разі перерахування коштів на рахунки клієнтів-отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в інших банках, розрахунковий документ засвідчується підписами керівника (його заступника) і головного бухгалтера (його заступника) банку або підписами уповноважених осіб згідно з внутрішніми нормативними документами банку та відповідального виконавця банку.

Враховуючи те, що платіжне доручення відповідні підписи уповноважених осіб не містить, позивачу необхідно надати відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України якому судовий збір перераховано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява та її копія завірені факсимільним підписом представника позивача.

Виходячи з вимог ст.119, 120 ЦПК України є недопустимим проставляння факсимільного підпису представником позивача без належного засвідчення цих документів з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

З п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, проте заява-анкета, кредитний договір, копія поспор, картка платника податку належним чином не завірені.

Підпункт 5.27 п. 5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, затвердженої наказом Держспоживстандартом від 07 квітня 2003 року №55, передбачає, що відмітка про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, позивач до копії позовної заяви додав не всі копії документів що були додані до позовної заяви, не надав копію платіжного доручення.

Крім того, виходячи з вимог статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачу необхідно надати належним чином засвідчений розрахунок заборгованості, який необхідно скласти в межах позовної давності для стягнення основної вимоги 3 роки, для стягнення додаткової вимоги (неустойки) 1 рік.

Пунктом 1 ч.1 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (далі Закон) вбачається, що відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягає банківська діяльність.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.13 Закону у ліцензії зазначаються строк дії ліцензії у разі його встановлення Кабінетом Міністрів України.

Позивач в позовній заяві не зазначив доказів наявності ліцензії на здійснення банківських операцій.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Верховного Суду України, який в абзаці 1 п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснив, що позовна заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

За правилами ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, зазначену вище позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ТОВ «Кредекс фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 (п'ять) днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4