АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого-судді Рейнарт І.М.

суддів Музичко С.Г., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» на ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2015р. про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» про захист прав споживача,

встановила:

у травні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 50 000грн. заборгованості за договором банківського вкладу.

Ухвалою судді від 18 травня 2015р. відкрито провадження у справі.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить ухвалу судді скасувати, повернути позовну заяву позивачу для подачі до Печерського районного суду м. Києва.

Апелянт посилається на порушення суддею норм процесуального права, так як відповідач знаходиться у Печерському районі м. Києва.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.36), у судове засідання свого представника не направив, клопотання про перенесення судового розгляду не подав, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначила зареєстроване своє місце проживання у АДРЕСА_1, що знаходиться у Святошинському районі м. Києва, а також посилалася на Закон України «Про захист прав споживачів».

Відкриваючи провадження по даній справі, суддя виходив з того, що дана справа підсудна Святошинському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судді, так як він ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

За таких обставин, суддя правомірно відкрив провадження у даній справі за зареєстро-

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9716/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
ваним місцем проживання позивача.

Доводи апелянта про те, що правовідносини сторін не регулюються Законом України

- 2 -

«Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає безпідставним.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльніс-тю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У відповідності до п.п. З, 18 ч. 1 ст. 1 зазначеного закону виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб'єкт господарюван-ня, який згідно з договором реалізує споживачеві товари, або пропонує їх до реалізації.

Тобто закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої «слабкої сторони», як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що указаним Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Позивачем заявлено позов про виконання договору про банківський вклад, тобто з приводу надання відповідачем фінансових послуг, тому, крім спеціального законодавства, правовідносини сторін регулюються також і Законом України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала судді про відкриття провадження у справі постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити, ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: