Провадження №2/760/4987/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Носачову А.К.

розглянувши в відкрииому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"про стягнення страхового відшкодування ,суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з останнього 3 100 грн. 00 коп. страхового відшкодування.

Сторони в судове засідання втретє не з»явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Ст.157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Встановлено, що провадження по даній справі було відкрито судом 11.06.2015 року.

На виконання вимог закону справа неодноразово, а саме тричі призначалася до розгляду, позивачка належним чином та у встановлені нормами ЦПК України строки, повідомлялася про час розгляду справи.

В жодне судове засідання позивачка не з»явилася, судові повістки, що направлялися на її адресу ,поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

При цьому судові повістки направлялися позивачці за приведеною нею в матеріалах справи адресою.

Відповідно до ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з даної норми закону суд вважає повідомлення позивачки про час розгляду справи належним, а її неявки в судові засідання без поважних причин.

За змістом ч.3 ст.169 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: а/ належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б/ позивач повторно не з»явився в судове засідання; в/від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов»язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов»язки.

Являючись ініціатором даного судового провадження, звернувшись до суду з позовом, позивачка в судові засідання не з»являється, провадженням у справі не цікавиться.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом міститься також у ст. 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За правилами ч.3 ст.207 ЦПК України суд постановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з"явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством ,суд вважає, що позивачка, звернувшись до суду з позовом, будучи ініціатором судового провадження, не з»являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.157, 169, 207 п.3 ч.1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення страхового відшкодування залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: