Справа № 159/3656/15-ц
Провадження № 2/159/1007/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 16 липня 2015 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Луньової Т.М.

за участі секретаря Канашкової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_2 15 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №42.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2004 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сімю. Упродовж останніх семи років сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюб сторін існує лише формально. Нехтування відповідачем сімейними цінностями, зневажливе ставлення до позивача призвели до остаточної втарти нею почуття любові до відповідача та переконали позивача у неможливості відновлення подружніх стосунків з відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_2 15 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області. Пояснила, що відновлення подружніх стосунків між сторонами неможливе. Зневажливе ставлення відповідача до позивача, постійні сварки та бійки призвели до припинення сторонами подружніх стосунків. Сторони упродовж семи років не проживають разом та не ведуть спільного господарства, увесь тягар по утриманню дітей лежить на позивачеві. Відповідач не переймається потребами дітей, не приймає участі у їх вихованні. Відтак рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітніх дітей сторін.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України і проти чого не заперечив позивач.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 15 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №071257 від 15лютого 2004 року.

Згідно даних свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №009876 від 04 травня 2005 року та даних свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №085487 від 27 жовтня 2008 року сторони є батьками неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не проживають разом упродовж семи років, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та поваги. З огляду на взаємовідносини сторін, ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обовязків, рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітніх дітей сторін.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача .

Судові витрати позивач прохає залишити за сторонами.

На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 15 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №42.

Залишити за позивачем ОСОБА_1 прізвище «Вознюк», взяте нею під час державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за сторонами.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова