Справа № 357/494/15-ц Головуючий у І інстанції БУцмак Ю.Є.
Провадження № 22-ц/780/4611/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 21.12.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Суханової Є.М., Сержанюка А.С.,

При секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про стягнення банківського вкладу та процентів, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського місьрайонного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 грудня 2011 року між ним та відповідачем було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металах № 281336/2011, строком з 06 грудня 2011 року до 06 червня 2014 року, та пролонговано з 06 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року із виплатою 8,8% річних, за процентною ставкою встановленої договором. Розмір вкладу становив 220 грам золота або 7 тройських унцій, що підтверджується квитанціями від 19 листопада 2012 року та квитанціями від 05 червня 2011 року, 04 листопада 2013 року.

Він з відповідачем також уклав Договір банківського вкладу № 673680/2013 на суму 5483 доларів США з виплатою відсотків за ставкою 10% річних.

Позивач передав банку 5483 доларів США що підтверджується квитанцією від 04 листопада 2013 року.

Проценти за депозитним договором № 673680/2013 нараховуються по закінченні кожного строку перебування вкладу (депозиту) у розпорядженні банку.

Згідно із п. 2.2.3.1 вкладник має право достроково розірвати Договір банківського вкладу в банківських металах № 281336/2011 не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати розірвання договору. А отже, через сім днів йому повинен був бути виплачений вклад та відсотки. Але, звернувшись до банку, він виявив зачинені двері. Письмової відповіді на звернення він не отримав. Він звертався до відповідача із письмовими заявами про повернення депозитних вкладів, особисто прибув до банку, де йому було відмовлено у видачі сум депозитів разом із нарахованими процентами без пояснення причин відмови.

Він вважає, що банк повинен повернути йому тіло вкладу у розмірі 220 грам золота та 5,46 грам золота, як відсотки, або грошовий еквівалент за офіційним курсом золота, станом на 08 січня 2015 року 611,1589 грн. за 1 грам, що за договором № 281336/2011 складає 171118.38 грн.

За депозитним договором № 673680/2013 повернути всього 6088,39 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом долара 95 926. 43 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути із відповідача на його користь тіло вкладу 220 грам золота та 59,99 грам золота, як відсотки за договором № 281336/2011, загальний розмір вкладу 279,99 грам золота, або стягнути еквівалент в національній валюті за курсом НБУ у розмірі 171118,38 грн.

Стягнути за договором № 673680/2013, банківський вклад у розмірі 5483 доларів США, суму несплачених відсотків у розмірі 605.39доларів США, всього 6088.39 доларів США або стягнути еквівалент в національній валюті за курсом НБУ в розмірі 95 926. 43 грн., та судові витрати у розмірі 2337.18 грн.

В ході розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути із відповідача на його користь, станом на день розгляду справи заборгованість за договором банківського вкладу в банківських металах в розмірі 253429. 98 грн., за банківським вкладом за договором від 04 листопада 2013 року заборгованість 52615. 44 грн. та сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» (далі ПАТ «ОСОБА_4) оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило, скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року, ухвалити по справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог. Зазначило, що заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року ухвалене з порушенням норм матеріального права, суперечить фактичним обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягає задоволенню, а заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позову, з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 11, 526, 530, 626, 627, 638,1058-1061 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

За договором банківського вкладу (депозиту), одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу, цей договір є нікчемним.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу), або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Якщо відповідно до договору банківського вкладу, вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку, або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобовязаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки ОСОБА_5 Банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові, або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу, виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків, виходячи із пріоритетності підтримки цінової стабільності в державі, сприяння стабільності банківської системи України, забезпечення розрахунків, у тому числі в зовнішньоекономічній діяльності та пов'язаних з нею операцій, керуючись ст. 99 Конституції України, ст. ст. 6, 7, 15, 55 та розділами IV, V, VIII Закону України "Про ОСОБА_5 України", ст. ст. 66, 67 та главою 11 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 4, 6 та 11 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", ст. ст. 8 та 9 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Правління ОСОБА_5 Банку України 06 лютого 2014 року прийняло постанову № 49 «Про заходи щодо діяльності банків та проведення валютних операцій» (постанова втратила чинність згідно з постановою Правління НБУ від 28 березня 2014року №172).

Постановою Правління ОСОБА_5 Банку України від 27 лютого 2014 року № 104 були внесені зміни до постанови № 49 від 06 лютого 2014року в частині зобов'язання банків обмеження видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15000 (п'ятнадцяти тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом ОСОБА_5 Банку України, та не допускати обмежень щодо переказу коштів в іноземній валюті, що належать клієнтам, відповідно до нормативно-правових актів ОСОБА_5 Банку України (постанова втратила чинність згідно з постановою Правління НБУ від 28 березня 2014року № 172).

Постановою Правління ОСОБА_5 Банку України від 28 березня 2014 року № 172 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» дані зобовязання для банків залишились чинними. Додатково зазначено, що зазначена вимога поширюється на видачу (отримання) готівкових коштів, як в межах України, так і за її межами, незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку.

Постановою Правління ОСОБА_5 Банку України від 30 травня 2014 року № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій», постановою Правління ОСОБА_5 Банку України від 29 серпня 2014 року № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», постановою Правління ОСОБА_5 Банку України від 01 грудня 2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», продовжено дію вищезазначених обмежень щодо видачі валютних коштів клієнтів з поточних, вкладних рахунків.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України, або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку, на договірних засадах, на визначений строк зберігання, або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно до вимог ст. ст.192,193 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Види майна, що вважаються валютними цінностями, та порядок вчинення правочинів з ними встановлюються законом.

Постановою Пленум Верховного Суду України, від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим, при задоволенні позову про стягнення грошових сум, суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що на підставі постанови Правління ОСОБА_5 Банку України від 20 листопада 2014 року № 739 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_6» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким, з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20 березня 2015 року (включно).

Відповідно до постанови Правління ОСОБА_5 Банку України від 19 березня 2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийнято рішення від 20 березня 2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7, строком на 1 рік, з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно, що підтверджується копією відповідного рішенням.

Особливості здійснення процедури тимчасової адміністрації, яку в ПАТ «ОСОБА_4 банк» запроваджено з 21 листопада 2014 року, а на сьогоднішній день вже процедури ліквідації банків, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З матеріалів цивільної справи також вбачається, що 04 листопада 2013 року між позивачем та банком було укладено договір банківського вкладу № 673680/2013 (в доларах США), згідно до якого, вкладник розмістив на депозитному рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк» грошові кошти в розмір 5 483,00 доларів СІЛА. Строк дії договору - до 04 грудня 2014 року.

На момент закінчення дії договору банківського вкладу № 673680/2013, тобто 04 грудня 2014 року, в ПАТ «ВіЕйБі Банк» вже було запроваджено тимчасову адміністрацію (з 21 листопада 2014 року), тобто, відносини між банком та вкладником підпадали під дію Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Підписуючи договір (п.2.1. договору), позивач ознайомився та погодився, що відкриття та обслуговування його поточного рахунку буде здійснюватися в порядку та на умовах встановлених вказаним договором та Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» (надалі - Правила), та погодився з ними.

За умовами п.2.1. договору, користуватися Правилами позивач має можливість на інформаційних стендах, розміщених у відділеннях банку, та в інтернет сайті Банку www.vab.ua.

Крім цього, позивач своїм підписом підтвердив, що сторони досягли згоди з усіма істотними умовами, які викладені в цьому договорі та Правилах.

Протягом дії договору, Правила можуть змінюватися в порядку, закріпленому Правилами.

Пункт 9.1.1. Правил, встановлює істотну умову: позивач, як клієнт, повідомлений про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження (наприклад, за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань, щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів, а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене п. 1 ч 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим ОСОБА_5 Банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

В процесі здійснення тимчасової адміністрації, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вкладнику, 26 лютого 2015 року було виплачено грошові кошти за договором банківського вкладу № 673680/2013, в межах гарантованої ФГВФО суми в повному обсязі, що підтверджується випискою по угоді № 673680/2013 від 04 листопада 2013 року.

Також, між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк», 06 грудня 2011 року було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металах № 281336/2011, згідно до якого, вкладником на депозитному рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк» розміщено банківський метал (золото) в розмірі 6,43 унцій золота.

Як було зазначено вище, з 21 листопада 2014 року у ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію, тому, на відносини між позивачем та відповідачем впливає також Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповідності до п.п. 10, п. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах. З цієї підстави, вкладнику, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не було виплачено кошти по депозиту в банківських металах.

Суд першої інстанції, розглядаючи даний спір, на вказані обставини уваги не звернув, не дав їм належної оцінки, та ухвалив по справі незаконне рішення, тому, колегія суддів вважає, що заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року не може залишатись без змін, та підлягає скасуванню, і по справі необхідно ухвалити нове рішення, про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог, так як ПАТ «ВіЕйБі Банк» у правовідносинах з позивачем діяв виключно у межах

чинного законодавства, виконав зобовязання, одночасно, позивачем не доведено належними процесуальними доказами обставини, щодо протиправності дій банку по обслуговуванню рахунку, що унеможливлює задоволення його позовних вимог на підставі рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» задовольнити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про стягнення банківського вкладу та процентів.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку, протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: