Провадження № 2/161/3582/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої судді Плахтій І.Б.,

при секретарі Стецюку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 31 липня 2004 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що з відповідачем разом не проживають, діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Самостійно можливості утримувати дітей немає, так як на даний час безробітна, доходу немає, є інвалідом другої групи з дитинства. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований, є здоровим, працездатним чоловіком, має стабільний дохід, вважає, що можливість забезпечувати матеріально дітей в нього є. А тому, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 025207 (а.с. 3) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 050986 (а.с. 4).

З матеріалів справи вбачається, що сторони разом не проживають, відповідач проживає окремо від дітей, діти перебувають на утриманні позивача.

Позивач ОСОБА_1 не працевлаштована, є інвалідом другої групи з дитинства, що стверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії ВЛН № 022883 (а.с. 5), а тому не може самостійно утримувати дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, аліменти слід стягнути у частці від його заробітку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника податків інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище позивача, яка на даний час безробітна, відповідача, який отримує регулярний дохід, є здоровим, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Крім того, з відповідача слід достягнути в дохід держави судовий збір.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10,11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, ч.1 ст.367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181,182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.07.2015 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій