Справа № 466/9677/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

«08» грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі Чепіль С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії і бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2,

у с т а н о в и в :

25 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з скаргою, в якій просить суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіїв¬ського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 в ході проведення виконавчого провадження № 46805923 про стягнення з ТОВ «Українські Інтернет системи», , на користь ОСОБА_1 28 000,05 грн. неправомірною.

- зобов'язати державного виконавця Кузьменко Л.М. усунути порушення шляхом вияв-лення грошових коштів, нерухомого і рухомого майна боржника, накладення арештів на них, своєчасного і повного проведення виконавчих дій у точній відповідності з вимогами діючого законодавства, направлення всіх виконавчих документів боржнику і відповідним адресатам, згідно вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що 05.03.2015 р. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві отримало заяву заявника і виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_1 з ТОВ «Українські Інтернет системи», , суми в розмірі 28 000,05 грн. Втім, тільки 18.08.2015 р., тобто через п'ять місяців, ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 46805923 від 11.03.2015 р., хоча ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» прямо визначено, що копії постанови про відкриття виконавчого прова¬дження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 має підстави вважати, що боржнику постанова була направлена державним виконавцем Кузьменко Л.М. також із затримкою в п'ять місяців, або взагалі не надсилалася. Ненадсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 46805923 від 11.03.2015 р. для нього є законною підставою для оскарження всіх дій державного виконавця, тобто фактором для затягування виконавчого провадження.

Також заявник зазначає, що 06.05.2015 р. він направив на адресу ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві заяву з проханням накладення арешту на всі банківські рахунки боржника. ОСОБА_1 повідомив, що йому відомий рахунок боржника у Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО: 300937, р/с: 0901.

Згідно відомостей на сайті «Укрпошти» даний рекомендований лист ВДВС отримало 12.05.2015 р., але ніяких дій державний виконавець Кузьменко Л.М. з приводу арешту рахунків боржника не здійснило.

Крім того заявник вказує, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2014 р. в справі № 466/8575/14-ц було накладено арешт на майно та грошові кошти, що належать ТОВ «Українські Інтернет системи», і знаходяться у нього або в інших осіб в межах суми позову 28 000,05 грн. в інтересах ОСОБА_1 Ухвалу було направлено рекомендованим листом та отримано ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві 22.12.2014 р., згідно даних «Укрпошти».

Ніяких дій ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві та державного виконавця Кузьменко Л.М., яка веде боржників за зазначеною адресою, з приводу виконання даної ухвали як виконавчого документу не було здійснено, що є грубим порушеннях норм чинного законодавства.

Окрім того заявник вказує, що зазначені ним порушення, а саме:

- надіслання постанови про відкриття ВП сторонам із значним запізненням - п'ять місяців (порушення ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження»),

- систематична бездіяльність державного виконавця (порушення ст.ст. 6, 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 2, 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу»),

- ігнорування вимог стягувача про накладення арешту на всі банківські рахунки боржника,

- ігнорування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2014 р. в справі № 466/8575/14-ц стосовно накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ТОВ «Українські Інтернет системи», , і знаходяться у нього або в інших осіб в межах суми позову 28 000,05 грн. в інтересах ОСОБА_1,

- ігнорування вимог закону щодо виходу за місцезнаходженням постійно діючого органу або майна боржника для виявлення наявного майна, описання, арешту тощо (порушення ст.ст. 20, 57 ЗУ «Про виконавче провадження») - є серйозним аргументом для визнання бездіяльності державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 в ході проведення виконавчого провадження №46805923 про стягнення з ТОВ «Українські Інтернет системи», , на користь ОСОБА_1 з боржника 28 000,05 грн. неправомірною і зобов'язання державного виконавця Кузьменко Л.М. усунути зазначені порушення. На підставі вище наведеного заявник просить суд скаргу задовольнити.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав повністю, зіславшись на викладені в ній доводи та просить дану скаргу задовольнити.

Оскаржувана особа - державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причину неявки, а тому суд вважає, що перешкод для розгляду скарги немає.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Положеннями п.1 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, до яких, зокрема, віднесено виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП №46805923, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №466/8575/14ц виданого 27.02.2015 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ТОВ «Українські інтернет системи» на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 28000,05грн. Однак дану постанову, як зазначив заявник в судовому засіданні, він отримав лише у серпні 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що всупереч вищенаведеним нормам закону, заявник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46805923 лише у серпні 2015 року.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У відповідності до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що згідно з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ «Українські інтернет системи» в межах суми звернення стягнення 28000,05 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ТОВ «Українські інтернет системи» лише в межах суми боргу.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у діях державного виконавця вбачаються порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження».

З огляду на вищенаведене суд вважає, що скарга є підставна та підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії і бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця ВДВС Голосіїв¬ського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 в ході проведення виконавчого провадження № 46805923 про стягнення з ТОВ «Українські Інтернет системи», , на ко¬ристь ОСОБА_1 з боржника 28 000,05 грн. - неправомірними.

Зобовязати державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 накласти арешт на рахунок боржника ТОВ «Українські інтернет системи» у Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО: 300937, р/с: 0901.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_3