Справа № 524/1726/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року до суду звернулося ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» з вказаним позовом, в якому зазначав, що між банком та відповідачем 11 жовтня 2012 року було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.57201.004, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 2000 грн., з можливістю збільшення ліміту, строком на 36 місяців зі сплатою 36% річних за користування кредитом.

Відповідно до умов договору відповідач взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконала.

Просив стягнути з відповідача борг на загальну суму 7949,16 грн., який виник станом на 09 лютого 2015 року.

Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в межах заявлених позовних вимог, про що надав письмову заяву, в якій зазначив також про те, що ліміт було збільшено до 4900 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула повторно, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, надала письмові заперечення проти позову, в яких зазначала, що розрахунок заборгованості наданий позивачем необґрунтований, оскільки заборгованість по тілу кредиту складає 2459,01 грн., а кредит надавався в розмірі 2000 грн., розрахунок заборгованості також договір не містить угоду про сплату комісії. Вважає зазначений розрахунок пені помилковим, оскільки пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалася пеня. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з врахуванням її сімейного та матеріального становища.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Статтею 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем 11 жовтня 2012 року було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.57201.004, згідно якого банк надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 2000 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 36% річних за користування кредитом на споживчі цілі.

Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору позивач неодноразово збільшував ліміт кредитних коштів і остаточно визначив ліміт у 4900 грн.

Відповідач ОСОБА_2 перестала сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту.

Станом на 09 лютого 2015 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 7949,16 грн., з них: - прострочена заборгованість по тілу кредиту - 2173,26 грн.; - поточна заборгованість по тілу кредиту - 2459,01 грн.; - поточна заборгованість за процентами - 116,53 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 1874,98 грн.; - пеня - 1325,38 грн.

Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена.

Відповідач не подала належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин та на підтвердження наявності у неї тяжкого сімейного та матеріального становища.

Не заслуговують уваги доводи відповідача щодо неналежних розмірів заборгованості. Так, ліміт кредитних коштів збільшувався позивачем з 2000 грн. до 4900 грн. Позивач не обчислює та не ставить як позовну вимогу стягнення комісії та штрафу. Натомість, позивач просить стягнути неустойку у вигляді пені в розмірі 1325,38 грн., яка обчислена в межах однорічного строку позовної давності.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11 жовтня 2012 року № ICKGMCUI.57201.004 станом на 09 лютого 2015 року на загальну суму 7949,16 грн., з них: - прострочена заборгованість по тілу кредиту - 2173,26 грн.; - поточна заборгованість по тілу кредиту - 2459,01 грн.; - поточна заборгованість за процентами - 116,53 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 1874,98 грн.; - пеня - 1325,38 грн. та на користь держави судовий збір 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 551, 553-559, 625,626, 1046-1052 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.57201.004 від 11 жовтня 2012 року станом на 09 лютого 2015 року на загальну суму 7949,16 грн. (сім тис. дев'ятсот сорок дев'ять грн. 16 коп.), та на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти діб з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: