Справа № 188/1576/14-ц
Провадження № 2/188/25/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд, Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді Курочкіної О.М.

при секретарі: Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Зоря" про поновленні на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства "Зоря" про поновленні на роботі та виплату компенсації за відпустки, моральної шкоди та заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 18.01.2013 року відповідно до наказу № 4 позивач, ОСОБА_1, був прийнятий на посаду комерційного директора фермерського господарства « Зоря».

29.08.2014 року наказом № 46 його було звільнено з займаної посади згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Звільнення його з посади комерційного директора вважає незаконним та безпідставним.

Позивач зазначив ряд порушень при його звільненні, а саме:

відповідачем було порушено Кодекс Законів про працю України , порядок ведення трудових книжок та кадрового діловодства;

з наказом про звільнення з роботи, а також з наказом про прийняття на роботу позивача не ознайомлено;

трудову книжку було надіслано на адресу позивача без його письмової згоди;

запис про звільнення в трудовій книжці не завірено печаткою місцевого органу державної виконавчої влади;

причини звільнення позивача, наведені в трудовій книжці номер запису 18, не відповідають дійсним обставинам справи.

Підставою для розірвання трудового договору у зв'язку з втратою довіри є здійснення працівником винних дій. В чому полягають здійсненні позивачем винні дії, власником позивачу не повідомлялося, ніяких пояснень у позивача , власником не відбиралось.

03.09. 2014 року позивач ще був у господарстві, але йому ніхто не повідомив, що він звільнений 29.08.2014 з займаної посади, лише 04.09.2014 року ОСОБА_1 дізнався, що звільнений, коли отримав трудову книжку.

Крім того, позивач зазначив, що при звільнені йому не виплачено заборгованість по заробітній платі, не сплачено компенсацію за не використану відпустку та те, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди.

До початку розгляду справи по суті позивачем збільшено позовні вимоги, зазначивши порушення трудового законодавства при укладенні з ним 01.04.2014 року контракту в частині того, що відповідні зміни до трудової книжки не внесено.

Просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила що звільнення позивача неправомірне, про отримання заробітної плати гр.ОСОБА_1, первинні документи в якості доказів суду не надані, компенсація за невикористані відпустки відповідачем не нараховано і не сплачено, укладений відповідачем з ОСОБА_1 контракт взагалі не визнається.

Представник позивача підтвердила, що ОСОБА_1 отримав частково заробітну плату в розмірі 2757.12 грн., тому на зазначену суму в цій частині зменшує позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав лише в частині несплати компенсації за невикористану відпустку, вважає звільнення позивача відповідає вимогам закону про працю, контракт з позивачем не укладався, а наданий позивачем документ, був лише проектом контракту, який так і не уклали. Крім того представник відповідача вважає, що позивач отримав свою заробітну плату в повному обсязі, про що свідчать надані до суду докази, а щодо моральної шкоди, то позивач на той час неодноразово приймав участь у судових справах, тому визначити завдану моральну шкоду саме звільненням є спірним.

Представником відповідача надано заперечення з посиланням на те, що18.01.2013 року, ОСОБА_1, згідно наказу ФГ «Зоря» № 4 був прийнятий на роботу комерційним директором.

Після прийняття ОСОБА_1 на роботу з останнім, 18.01.2013 року, було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

За час роботи ОСОБА_1 комерційним директором, він мав вільний доступ до печатки господарства, головою ФГ «Зоря» ОСОБА_2, неодноразово були надані ОСОБА_1 підписи на чистих аркушах паперу для укладення різноманітних договорів по обслуговуванню ФГ «Зоря» товарно-матеріальними цінностями, це може підтвердити любий робітник адміністрації ФГ «Зоря».

В серпні 2014 року ОСОБА_2.(голова ФГ «Зоря») стало відомо, що ОСОБА_1 підробляв договора від імені ФГ «Зоря», в зв'язку з чим ФГ «Зоря» може понести великі збитки, та банкруцтво підприємства.

08.08.2014 року ОСОБА_2 з листом звернувся до Профсоюзного комітету ФГ «Зоря» про надання дозволу на звільнення ОСОБА_1 в зв'язку з втратою довіри до робітника.

В свою чергу профсоюзний комітет ФГ «Зоря» 08.08.2014 року та 29.08.2014 року (протоколи № 3 та № 4) запрошували ОСОБА_1 на засідання профкомітету останній ігнорував дане запрошення і жодного разу не з'явився на його засідання.

29.08.2014 року Профспілковий комітет ФГ «Зоря» згідно протоколу №4 постановив дати згоду на звільнення ОСОБА_1 по п. 2 ст.4 України. Про прийняте рішення листом вих. № 3 від 29.09.2014р. було повідомлено голову ФГ «Зоря» ОСОБА_2

29.08.2014 року, ОСОБА_1, згідно наказу ФГ «Зоря» №46 був звільнений з посади комерційного директора згідно ч.2 ст. 41 КЗпПУ за втратою довіри голови ФГ «Зоря» ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Отримувати трудову книжку та підписувати будь які документи з приводу отримання трудової книжки. ОСОБА_1 відмовився. Враховуючи це, було прийняте рішення про направлення трудової книжки ОСОБА_1 поштою з повідомленням про вручення.

04.09.2014 року трудова книжка була отримана останнім в поштовому відділенні смт. Петропавлівки.

В даний час відповідно до заяв про скоєння злочину № 712 від 12.09.201 та № 716 від 17.09.2014 року порушено кримінальне провадження №0000347 за фактом підробки документів ОСОБА_1 по відношенню до ФГ «Зоря».

Крім того в запереченні зазначено, що в період часу з 02.04.2014 року до 29.08.2014 року ОСОБА_1 мав право першого підпису на всіх банківських документах АТ "Златобанк" та АБ"Укргазбанк" від імені ФГ "Зоря"

Згідно довідки АТ «Златобанк» № 51-18/14 від 03.02.2014 року ОСОБА_1 здійснював за своїм підписом банківські операції по перерахуванню грошових коштів за період з 02.04.2014 року по 05.09.2014 року тобто по строк дії картки, по розрахунковому рахунку ФГ «Зоря» № 2330. Це підтверджує те, що ОСОБА_1 не тільки отримував під звіт ці гроші, він розпоряджався грошима ФГ «Зоря» маючи право першого підпису.

Крім того, під час роботи ОСОБА_1 комерційним директором ФГ «Зоря», останній заволодів вантажним причепом, який належить ФГ «Зоря» і до теперішнього часу продовжує використовувати його на власний розсуд. В даний час ФГ «Зоря» не зверталося до міліції з приводу крадіжки даного вантажного причепа.

Посилання Позивача на те, що з ним не можливо було укладати договір про повну матеріальну відповідальність в зв'язку з тим, що його посаду не зазначено в переліку посад, затвердженому Постановою № 447/24 від 28.12.1977 року, є безпідставною, тому що останній добровільно підписав цей договір, тобто дав згоду на те, що в разі заподіяння ним шкоди ФГ «Зоря», останній в повному обсязі відшкодує її, і займана ОСОБА_1 посада є тому підтвердженням.

Головною підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади комерційного директора ФГ «Зоря» за ч.2 ст. 41 КЗпП є факт підробки останнім договору контрактації від 28.01.2014 року за допомогою якого ОСОБА_1 вимагав у Голови ФГ «Зоря» ОСОБА_2 передати йому усю сільськогосподарську продукцію ФГ «Зоря». Даного договору на загальну суму 40 000 000,00 (сорок мільйонів) гривень між ФГ «Зоря» та ОСОБА_1 не укладалося, він був підроблений ОСОБА_1 під час роботи в ФГ «Зоря». Наслідками цього договору, є кримінальне провадження 0000347 за ч.І ст. 358 КК України в даний час ведеться досудове розслідування.

Крім того,в запереченні зазначено, що на підставі договору контрактації від 28.01.2014 року ОСОБА_1 за допомогою озброєних чоловіків в камуфляжі та масках в період часу з 27.11.2014 року до 29.11.2014 року було скоєно кримінальний злочин за ч.4 ст. 187 КК України в результаті чого було вкрадено насіння соняшника яке належить ФГ «Зоря» загальною вагою 298 080 кг. на суму 2 250 000 грн., кримінальне провадження №0000432 за ст. 356 КК України в даний час ведеться досудове слідство.

Відповідач вважає, що контракт з позивачем не укладався. Даний контракт який є на руках у ОСОБА_1 є проектом контракту який хотіли погодити ФГ «Зоря» та ОСОБА_1, однак остаточної версії контракту так запропоновано і не було, в зв'язку с цим даний контракт було укладено лише в одному екземплярі та надано ОСОБА_1 для ознайомлення, у ФГ «Зоря» даного екземпляра не має. Печатку на даному екземплярі ФГ «Зоря» не ставило. остаточної редакції контракту між сторонам узгоджено не було, в зв'язку з чим і не було наказу про переведення ОСОБА_1 з посади комерційного директора на посаду заступника голови.

Щодо Посилання ОСОБА_1 на неотримання останнім заробітної плати, є необгрунтованими тому, що ОСОБА_1 за час роботи в ФГ «Зоря» своєчасно отримував заробітну плату в касі господарства, про що свідчать витратно касові ордери про отримання заробітної плати за період з 18.01.2013 року до 26.06.2014 року, бухгалтерська довідка про нарахування та видачу заробітної плати.

Після звільнення ОСОБА_1 бухгалтерією ФГ «Зоря» остаточно було перераховано залишок заробітної плати не виплаченої на час звільнення, яка склала 2757,12 (дві тисячі сімсот п'ятдесят сім гривень 12 коп.) грн. Вказана сума 03.02.2015 року поштовим переказом відправлена на адресу ОСОБА_1 (смт. Петропавлівка, вул.. 40 років Жовтня, 2а)

Посилання Позивача на грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної відпустки спростовуються тим, що ОСОБА_1 за час роботи жодного разу не писав заяву про надання йому відпустки хоча був ознайомлений з графіками відпусток згідно колдоговору під час прийняття на роботу.

Щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі, це не можливо тому що останній скоює кримінальні злочини проти ФГ «Зоря», завдає великі збитки господарству. Якщо його поновити на займаній посаді останій буде продовжувати протиправні дії проти господарства, що може призвести до порушення внутрішнього трудового розпорядку та банкруцтва господарства.

Враховуючи те, що відповідач не визнає позовних вимог, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні досліджені всі надані сторонами письмові докази, судом задоволено всі заявлені та підтримані сторонами клопотання про витребування доказів.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, сторони перебували у трудових відносинах.

Згідно трудової книжки (а.с.7-8 т.1), наказу по ФГ «Зоря» (а.с.23 т.1) ОСОБА_1 прийнятий на роботу комерційним директором з 18.08.2013 року, відповідно до наказу №46 від 29.08.2014 року ОСОБА_1 звільнений з роботи по ст.41 п.2 КЗпП з 29.08.2014 року на підставі рішення профспілкового комітету.

Відповідно до наданих доказів, підставою для розгляду питання на профспілковому комітеті був лист ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано провести кінцевий розрахунок по заборгованості перед ОСОБА_1 , щоб останній повернув розписки та написати акт звірки. Як зазначив у даному листі ОСОБА_2, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від його пропозиції і натомість запропонував укладати чергові договори та зобов'язання, викликало у ОСОБА_2 недовіру, ОСОБА_2 припустив, що це шатаж. Крім того, ОСОБА_2 вважає небхідним звільнення з метою запобігти підробки документів ОСОБА_1рейдерського захвату ним господарства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Підстава для звільнення, а саме, письмова позиція ОСОБА_2, який вважає небхідним звільнення ОСОБА_1З.з метою запобігти підробки документів, можливого рейдерського захвату останнім господарства є неправомірною, будь яких доказів, про передачу ОСОБА_1 грошових, товарних або культурних цінностей суду не надано, а лише договір про повну матеріальну відповідальність н6е є підставою для звільнення відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Питання про надання дозволу на звільнення на профспілковому комітеті розглядалось двічі: 08.08.2014 року та 29.08.2014 року (а.с.28,30 т.1), постанови про надання згоди прийняті профспілковою групою, крім того подання, його розгляд, здійснено з грубим порушенням ст. 43 КЗпП України, відповідні протоколи оформлено неналежно.

Розірвання трудового договору відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Письмове подання власника розглядається у п'ятнадцятиденний строк, воно повинно бути обгрунтованим. Подання власника про розірвання трудового договору з працівником. розглянуто у відсутність позивача. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою з можливою участю його адвоката.

Відповідачем не надано доказів про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик на засідання профспілкового комітету, подання не обгрунтоване, розглядалось двічі з порушенням встановлених норм, винність позивача документально не підтверджена . Суд відхиляє в якості доказів, надані заяви до відділів внутрішніх справ про скоєння злочину ОСОБА_1, так як вони подані вже після звільнення позивача, крім того в заяві ОСОБА_2 зазначає, що йому стало відомо про факти, викладені в заяві тільки 10.09.2014 року (а.с.32 т.1).

В порушення вимог ст.47 КЗпП України власником не проведено розрахунок з відповідачем, не видано йому трудову книжку у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, не видано йому копію наказу про звільнення з роботи.

У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір (ч. 1 ст. 235 КЗпП України).

Суд приходить до висновку, що звільнення позивача здійснено з порушенням правових норм.

Позивачем надано суду належним чином оформлений контракт, який укладено ФГ"Зоря" в особі голови ОСОБА_2 з ОСОБА_1 від 01.04.2014 року про те, що ОСОБА_1 приймається на посаду заступника голови фермерського господарства "Зоря" -ділянка рослинництво, але відповідний запис в трудовій книжці теж відсутній, документи про розірвання даного контракту відсутні.

Згідно ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Суду не надано доказів про недопущення до роботи відповідно до контракту ОСОБА_1, згідно до ч.3 ст.24 КЗпП України.

Також відповідачем порушено п.п. 2.4, 4,1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої МПУ МЮУ МСЗНУ наказ №58 від 29.07.1993 р. щодо ведення трудової книжки позивача.

Суд відхиляє пояснення сторони відповідача про те, що наданий позивачем контракт є неукладеним і лише проектом, від якого відмовились як необгрунтовані.

Суд не вважає, що карта зі зразками підписів і відбитків печатки (а.с.171 т.1) може бути доказом неналежності укладеного контракту, так як картка посвідчує лише зразки підписів і відбитка печатки, а зазначення посади не є обов'язковим.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивача на посаді заступника голови Фермерського господарства "Зоря", ділянка рослинництво по контракту з внесенням відповідних записів до його трудової книжки та виплатою середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 30.08.2014 року до дня поновлення на роботі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача сплатити йому заборгованість по заробітній платі за 2013-2014 роки.

Відповідно до довідки АБ Укргазбанку від 16.12.2014 року №5/176/03/16-173 відділення №176/03 на рахунку НОМЕР_2 який не пов'язаний із здійсненням підприємницької/незалежної професійної діяльності та належить ОСОБА_1, на протязі 2014 року здійснювалися грошові операції між ОСОБА_1 та ФГ "Зоря", які не пов'язані із отриманням заробітної плати ОСОБА_1, тобто кошти заробітної плати на рахунок позивача не надходили.

Відповідно до довідки (а.с.58 т.2) №71/1 від 24.02.2015 року наданої ФГ "Зоря", ОСОБА_1 будучи комерційним директором працював у ФГ "Зоря" за сумісництвом та не завжди був присутнім під час виплати заробітної плати, в зв'язку з чим, він не був включений до відомостей про отримання заробітної плати дільниці ФГ "Зоря" "Адміністрація". Відповідно до довідки ФГ "Зоря" №69/1 від 23.02.2015 року в господарстві реєстр депонованих сум по заробітній платі не ведеться.

Суд приходить до висновку, на банківський рахунок не пов'язаний із здійсненням підприємницької/незалежної професійної діяльності заробітна плата не надходила, по відомостям позивач заробітну плату не отримував і факт, що не отримані, виділені на заробітну плату ОСОБА_1 кошти були депоновані, відповідач в судовому засіданні не довів .

Суд вважає не доведеним позивачем факт того, що ОСОБА_1 за час роботи в ФГ «Зоря» своєчасно отримував заробітну плату в касі господарства, на підставі витратно касових ордерів про отримання заробітної плати за період з 18.01.2013 року до 26.06.2014 року відповідно до бухгалтерської довідки про нарахування та видачу заробітної плати.

Відповідно до витратних касових ордерів, довідки ФГ "Зоря" №46/10 від 10.02.2015 року заробітна плата позивачу нараховувалась та сплачувалась з порушенням ст. 24 ЗУ "Про оплату праці" від 24.03.1995р. № № 108/95, якою передбачено строки, періодичність і місце виплати заробітної плати. в підставі зазначено: " в рахунок заробітної плати", тобто без визначення за який місяць, хронологічний облік витратних касових ордерів порушено.

За вимогою суду, стороною відповідача не надано оригіналів первинних документів, а саме, витратних касових ордерів, які б підтверджували отримання позивачем заробітної плати в зв'язку з їх викраденням.

Суд критично ставиться до листа Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області №431 від 04.02.2015 року та висновку, який не затверджено , так як заяву про викрадення первинних документів ФГ "Зоря", що повинні зберігатись 75 років навіть не внесено до ЄРДР, а дії працівників не оскаржено.

Крім того при викраденні первинних документів, керівником ФГ "Зоря" порушено вимоги п.6.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого Наказом МФУ №88 від 24.05.1995 р.. а саме: "У разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітів керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду. Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також державній податковій Інспекціі - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк. Абзац третій пункту 6.10 глави 6 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів N 372 ( 10 ) від 07.06.2010 ).

Суду не надано доказів про відповідні дії відповідача.

Крім того відповідачем порушено загальні норми Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом МФУ №88 від 24.05.1995 р. та п.п. 3.1, 3.5, 3.6, 3.93.11, 3.13, 4.3, 4.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні зареєстрованого в МЮУ 13.01.2005 року за №40/10320, викрадені у представника відповідача первинні документи виносити з приміщення підприємства дозволяється тільки за наявності письмового дозволу керівника або головного бухгалтера.

Представник позивача зазначила, копії витратних касових ордерів свідчать про заповненя витратних касових ордерів з порушенням положення про ведення касових операцій, що позивач кошти по ним не отримував, заперечила про визнання копій витратних касових ордерів в якості належних доказів. Суд бере до уваги, що почеркознавча експертиза по копіям документів не провадиться.

Судом встановлено, що данні, надані ФГ "Зоря" до державної податкової інспекції і вказані у довідках ФГ "Зоря" (а.с.143, 172 т.1, ) не співпадають так за 1 квартал 2013 року позивачем начебто отримано: відповідно до відомостей податкової інспекції 2214.00грн. відповідно до документів ФГ "Зоря" 3227.04грн.;

за 2 квартал 2013 року

відповідно до відомостей податкової інспекції 6911.71грн. відповідно до документів ФГ "Зоря" 3855.36грн.

Невідповідність зазначених сум встановлена за весь період заборгованості перед позивачем.

. Відповідно до ст. 115 КЗпПУкраїни ст. 24 Закону "Про оплату праці" роботодавець зобов'язаний здійснювати виплату заробітної плати найманим працівникам регулярно в робочі дні у строки, установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними та уповноваженими трудовим колективом), з обов'язковим дотриманням таких вимог: по-перше, не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, по- друге, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Ці вимоги поширюються на всіх роботодавців: як на юридичних, так і на фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до довідок №827 та №828 від 10.11.2014 року , які були надані ОСОБА_1 було нараховано заробітної плати за 2013 рік 18125 грн. 71 коп., за 2014 рік 12 000 грн. За мінусом єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб, відповідач не виплатив ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 24662 грн.51 коп.

Сторонами не оспорюється розмір заробітної плати позивача за 2013 та 2014 роки згідно штатного розкладу та наданих довідок, та отримання ним в рахунок заробітної плати в розмірі 2757.12 коп. відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про неналежність доказів про отримання заробітної плати позивачем з 18.01.2013 року по 29.08.2014 рік, тож позовні вимоги про виплату заборгованості в розмірі 21905грн.51 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.34 Закону "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно ст.1 Закону про компенсацію підприємства, установи і організації всіх форм

власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам

втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх

виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним

органу (особи).

Сторони не заперечували правильність розрахунку (а.с.118 т.1) компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати і в межах заявлених вимог приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача компенсації в розмірі 4637 грн.91 коп.

Відповідно до ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Сторонами не заперечувався факт того, що позивач не використав передбачену законом відпустку 2013-2014 роках. питання розрахунку не оспорювалось, тож вимога позивача зобов'язати відповідача сплатити йому компенсацію за невикоростані відпустки (а.с.119 т.1) підлягає задоволенню в межах заявлених вимог в сумі 1581 грн.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу підлягає частковому задоволенню.

Згідно медичних документів (а.с.136-138т.1), підтверджується,що позивач звертався до лікарів з нервово-депресивним станом здоров'я, але суд враховуючи, що в аналогічний період щодо позивача неодноразово ставилось питання про порушення кримінальних справ, вважає, що саме звільнення є частиною причини погіршення стану позивача. Суд відхиляє обгрунтування сторони позивача завданої моральної шкоди шляхомрозголосу щодо підробки договору контрактації, так як це є поза межами даного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, внаслідок незаконних дій відповідача, позивачу завдана моральна шкода яка полягає у моральних стражданнях, негативних змінах у його житті. Суд приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. буде доцільною і достатньою з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Керуючись ст. 60, 213-215, 218, 367 ЦПК України, ст. ст.21,24, 41,83, 235, 236 КЗпП України, ст.1167 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Зоря" про поновленні на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати звільнення ОСОБА_1 незаконним.

Зобов'язати Фермерське господарство "Зоря" скасувати наказ №46 від 29.08.2014 року про звільнення ОСОБА_1 зробивши відповідний запис до його трудової книжки.

Зобов'язати Фермерське господарство "Зоря" поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Фермерського господарства "Зоря", ділянка рослинництво по контракту.

Зобов'язати Фермерське господарство "Зоря" внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про переведення ОСОБА_1 з 01.04.2014 року на посаду заступника голови Фермерського господарства "Зоря", ділянка рослинництво по контракту.

Стягнути з Фермерського господарства "Зоря" (вул.. Центральна, буд. 53б, с.Вербуватівка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область, , р/р 2330, МФО 380612 АТ «Златобанк») на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народ. с. Старуня Богородчанського р-ну Івано-Франківська обл., РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток, згідно встановленого окладу, за час вимушеного прогулу з 30.08.2014 року до дня поновлення на роботі.

Стягнути з Фермерського господарства "Зоря"(вул.. Центральна, буд. 53б, с.Вербуватівка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область, , р/р 2330, МФО 380612 АТ «Златобанк») на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народ. с. Старуня Богородчанського р-ну Івано-Франківська обл., РНОКПП НОМЕР_1 невиплачену заробітну плату за період з 18.01.2013 року по 29.08.2014 року в сумі 21905(двадцять одна тисяча дев'ятсот п'ять) грн. 51 коп.

Стягнути з Фермерського господарства "Зоря"(вул.. Центральна, буд. 53б, с.Вербуватівка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область, , р/р 2330, МФО 380612 АТ «Златобанк») на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народ. с. Старуня Богородчанського р-ну Івано-Франківська обл., РНОКПП НОМЕР_1 компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою в розмірі 4637(чотири тисячі шістсот тридцять сім) грн.91 коп.

Стягнути з Фермерського господарства "Зоря"(вул.. Центральна, буд. 53б, с.Вербуватівка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область, , р/р 2330, МФО 380612 АТ «Златобанк») на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народ. с. Старуня Богородчанського р-ну Івано-Франківська обл., РНОКПП НОМЕР_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку в в сумі 1581 (тисяча п'ятсот вісімдесят одна) грн.00 коп.

Стягнути з Фермерського господарства "Зоря"(вул.. Центральна, буд. 53б, с.Вербуватівка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область, , р/р 2330, МФО 380612 АТ «Златобанк») на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народ. с. Старуня Богородчанського р-ну Івано-Франківська обл., РНОКПП НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 1000( тисяча) грн.

Стягнути з Фермерського господарства "Зоря" (вул.. Центральна, буд. 53б, с.Вербуватівка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область, , р/р 2330, МФО 380612 АТ «Златобанк») в дохід держави судовий збір у розмірі 521(п'ятсот двадцять одна) грн. 78 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна