ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2015 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Копчі Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з'явилася, однак, подала клопотання від 15.12.2015 року, в якому просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, подавши оригінал газети «Новини Закарпаття № 141 (4458) від 15.12.2015 рік, що містить публікацію виклику до суду відповідача у даній справі. Крім того, представником позивача ОСОБА_3 подано до суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати щодо публікації оголошення в пресі: рахунку-фактури №654 від 09.12.2015 року та платіжного доручення від 14.12.2015 року №ВО904ВYYZ на суму 50,01 грн.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі (газета «Новини Закарпаття № 141 (4458) від 15.12.2015 рік), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
За ч. 9 ст. 76 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Крім того, за положеннями ч. 4 ст. 169 ЦПК України наслідком повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, є вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлення заочного рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
За положенням п. 2.4.5.1. Умов та правил надання банківських послуг, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, що виникла відповідно з п. 2.4.3.6, 2.4.5.2., 2.4.5.3. Умов та правил, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості у відповідності з п. 2.4.3.6.
Згідно з п. 2.4.5.2. Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником обовязків по сплаті процентів за користування кредитом, в розмірі, що вказаний в заяві, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених процентів за користування кредитом.
Відповідно до п. 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше чим на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
За п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Виходячи зі змісту ст. 627 ЦК України, ОСОБА_1 своїм підписом в заяві позичальника № MKMOF405761185 від 12.07.2012 року, підтвердив факт отримання повної інформації щодо умов кредитування, а також підтвердив, свою згоду, що ця заява разом із Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір.
Щодо відшкодування судових витрат суд констатує наступне.
Стаття 79 ЦПК України до видів судових витрат відносить судовий збір та витрати, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України).
Відтак, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1218,00 грн. судового збору та 50,01 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача
Керуючись ст. ст. 509, 526, 610, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 74, 76, 79, 88, 209, 212-215, 223, 224-226, 233, 294, 296 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
6,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;
1243,34 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;
500,00 грн. штраф (фіксована частина);
1206,69 грн. штраф (процентна складова).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик