У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про відібрання дитини та повернення її за постійним місцем проживання і реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що до жовтня 2014 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. У 2013 році у них народився син ОСОБА_6, який до листопада 2014 року постійно мешкав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1. У листопаді 2014 року ОСОБА_5 самочинно змінив місце проживання дитини, приїхав взяти сина на прогулянку та не повернув його до матері. У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила відібрати малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від ОСОБА_5 і повернути за його попереднім місцем проживанням, де мешкає вона.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Відібрано малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від ОСОБА_5 і повернуто дитину матері ОСОБА_4 за попереднім місцем проживання: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин, і, на підставі наявних у справі доказів дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність позовних вимог ОСОБА_4 про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання разом із матір'ю.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення

Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Колегія суддів: