Справа № 373/265/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

при секретарі Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Ощад каса» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2015 представник позивача звернувся з вказаним позовом до суду і просив розірвати кредитний договір №ОК-3/0002/14/8/1 від 11.01.2014 укладений між КС «Ощад каса» та ОСОБА_1; стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на корись КС «Ощад каса» борг в сумі 11629,75 грн., судовий збір 243,60 грн.

20.02.2015 та 30.03.2015 представник позивача подав заяви про збільшення розміру позовних вимог, не змінюючи підстав та предмету позову, про стягнення з відповідачів солідарно боргу в сумі 16704,42 грн. та судового збору у сумі 243,60 грн.

Представник Кредитної спілки «Ощад каса» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково на суму 2560,52 грн. Свої заперечення відповідач обґрунтувала тим, що не змогла належно виконувати свої кредитні зобов'язання через захворювання та подальше лікування тяжкої хвороби у червні 2014 року. Також, у липні 2014 року у відповідача народився онук, що стало причиною додаткових матеріальних витрат. Крім того, відповідач зазначила, що станом на 12.01.2015 сума простроченої заборгованості по тілу кредиту становила 1620,58 грн., а загалом відповідач погасила борг на суму 19206 грн. Таким чином, відповідач обраховує суму пені з 12.01.2015 по 10.03.2015 (дата подання заперечень) із суми 1629,58 грн., яка становить 2562,52 грн.

Відповідач ОСОБА_1 також зазначила, що вимоги щодо нарахування процентів за договором за період з 12.03.2015 по 10.03.2015 задоволенню не підлягають, оскільки вони поза строку дії договору. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки договір про надання послуг (виконання робіт) від 01.06.2014 не містить жодних зобов'язань виконавця з приводу складання позовної заяви.

При цьому, відповідач просила зменшити розмір стягнення пені через тяжкий матеріальний стан.

Судом встановлено, що 11.01.2014 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ОК-3/0002/14/8/1 на суму 15000 грн.

За умовами договору Кредитна спілка «Ощад каса» надала ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби в сумі 15000 грн. зі сплатою 72% річних за користування кредитними коштами, строком на 12 місяців з дня укладення договору кредиту. Погашення кредиту відповідач зобов'язаний здійснювати щомісячно відповідно до таблиці п. 3.3 кредитного договору.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором кредиту, здійснив видачу коштів у сумі 15000 відповідачу, що підтверджується видатковим касовим ордером від 11.01.2014.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються гл.71 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, частково сплачувала кредит, та не сплачувала відсотки за користування ним.

Посилання на поважність порушення зобов'язань у зв'язку із тяжкою хворобою відповідача ОСОБА_1 суд відкидає, оскільки порушення зобов'язань ОСОБА_1 почались з лютого 2014 року, а часом виникнення та лікування хвороби відповідачем зазначено червень 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з розрахунком боргу по кредитному договору №ОК-3/0002/14/8/1 укладеного 11.01.2014, станом на 30.03.2015, загальна сума боргу складає 14904,42, в тому числі: 6055,10 грн. основного боргу, 1431,92 грн. відсотків, нарахованих на суму основного боргу, 7417,40 грн. пені.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 11.01.2014 було укладені договори поруки №ОК-3/0002/14/8/1, якими передбачено, що у випадку прострочення позичальником своїх зобов'язань, визначених кредитним договором, їх виконати зобов'язується Поручитель.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилання відповідачів на тяжкий матеріальний стан, у контексті розміру заборгованості, а також порядку виконання кредитних зобов'язань, наявними у справі доказами не підтверджується.

Зокрема, суд не може визнати обставинами, які свідчать про такий стан ОСОБА_1, народження онука, оскільки у неї відсутній обов'язок щодо його утримання, а мати дитини - донька відповідача ОСОБА_1, є повнолітньою особою. Доказів того, що донька та онук ОСОБА_1 перебувають на її утриманні, суду не надано. Подані податкові декларації ОСОБА_1 суд оцінює як підтвердження отримання відповідачем сталого доходу.

Також, суд не може визнати тяжким матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 через розірвання шлюбу її шлюбу, на підтвердження чого нею подано відповідні копії свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу, а також утримання повнолітньої доньки. Довідкою з місця роботи від 17.02.2015 підтверджується отримання ОСОБА_2 постійного доходу з 11.12.1991. Наявність боргових зобов'язань відповідача щодо навчання доньки у ВУЗі та розмір таких зобов'язань, визначених у договорі від 18.08.2014 про підготовку фахівців з вищою освітою, не свідчить про тяжкий матеріальний стан відповідача.

Довідкою з місця роботи від 16.02.2015 підтверджується отримання ОСОБА_3 постійного доходу. Суд не визнає тяжким матеріальний стан відповідача ОСОБА_3 у зв'язку з наявністю у неї двох дітей та заборгованості по сплаті аліментів на утримання одного з них з боку колишнього чоловіка відповідача - батька дитини.

Посилання відповідача ОСОБА_1 та її представника на те, що нарахування процентів за договором за період з 12.03.2015 по 10.03.2015 задоволенню не підлягають, оскільки вони поза строку дії договору спростовуються положеннями п.3.2 кредитного договору №ОК-3/0002/14/8/1 від 11.01.2014, яким передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. При цьому, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Також, п.3.5 цього кредитного договору передбачає, що прострочення сплати кредиту та процентів згідно з графіком платежів не зупиняє нарахування процентів.

Позовні вимоги, у визначених законодавством формі та порядку, щодо оцінки укладених кредитного договору та договорів поруки у контексті Закону України «Про захист прав споживачів» суду не заявлялись.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями в повному обсязі.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Разом з тим, предмет договору про надання послуг (виконання робіт) від 01.06.2014, яким позивач обґрунтовує свої витрати на правову допомогу, не охоплює надання такої допомоги, а передбачає надання консультацій з питань комерційної діяльності та керування, діяльності у сфері права. Суд визнає цей доказ неналежним, оскільки він не стосується позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. Крім того, позивачем не доведено, що виконавець послуг є суб'єктом надання правової допомоги - адвокат або інший фахівець в галузі права.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем при зверненні до суду витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 526, 554, 611 ,651, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 62, 64, 79, 84, 88, 212, 215 ЦПК України , суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Ощад каса» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_3), ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2) на користь Кредитної спілки «Ощад каса» заборгованість за кредитним договором № ОК-3/0002/14/8/1 від 11.01.2014 у сумі 14904 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот чотири) грн. 42 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_3), ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2) на користь Кредитної спілки «Ощад каса» судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В.Свояк