"27" березня 2015 р.
№ 642/618/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Пашнєв В.Г.,

за участю секретаря Левченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з заявою, у якій просить розірвати шлюб між сторонами, визначити місце проживання сина, залишивши його проживати разом з нею, стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 28.01.2011 року сторони уклали шлюб у Ленінському відділі держвної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №30.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружжя разом з сином проживало за адресою: АДРЕСА_1 в однокімнатній квартирі жилою площею 19 кв. м, що належить позивачці на праві приватної власності.

Протягом останніх двох років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх син, що, таким чином, впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці та дитині душевні страждання. Позивачка вважає, що їх спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на його психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування його світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь-якій сім'ї. Відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сім'ю, за останні три місяці зароблені ним кошти взагалі не надавав для потреб сім'ї.

Позивачка до судового засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності через зайнятість на роботі, позов визнає в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб 28.01.2011 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 30. (а.с. 16).

Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 06.09.2012 року, актовий запис №679. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як було встановлено в судовому засіданні шлюбно-сімейні відносини сторін фактично припинені, відновлення їх неможливе, спільного господарства сторони не ведуть.

Суд виходить з того, що шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка, на почуттях взаємної любові та поваги до прав і людської гідності кожного з подружжя, не суперечити моральним засадам суспільства, а шлюбні відносини між сторонами припинені.

Вказані вище обставини справи та закріплена в ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України добровільність шлюбу, категоричне заперечення позивачки щодо збереження шлюбу свідчать про те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам ОСОБА_1 та дитині сторін.

За таких обставин, суд вважає, що родина існує формально, розпалася вона остаточно й відновленню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_1 на праві приватній власності має квартиру за адресою: АДРЕСА_1, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_5 від 25.09.2003 року. (а.с. 10).

Таким чином, позивачка з сином проживають та будуть надалі проживати в зазначеній квартирі, ОСОБА_1 усвідомлює свою особисту відповідальність за вихованя та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку. Дитина відвідує дитячий садок, облікована в медичних установах, позивачка з сином мають психологічний контакт та прив'язаність один до одного.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повинен проживати разом з матір'ю, ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1. Окрім того, відповідач позов визнав і в частині місця проживання сина, отже, відповідно до ч. 1 ст. 61 обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Проживання дитини з одним з батьків не звільняє обох від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку ( доходу ) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач не виконує повноцінного обов'язку щодо утримання дитини. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.08.2014 року ОСОБА_2 виплачує аліменти на неповнолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 14).

На підставі зазначеного, враховуючи інтереси та потреби дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі щодо стягнення аліментів, що найкращим чином захистить інтереси її сина щодо потреби ОСОБА_3 в матеріальних коштах у зв'язку з його вихованням та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, його зобов'язання по виплаті аліментів на доньку згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкові від 29.08.2014 року та його визнання даного позову про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 243,60 грн., та стягує з відповідача в дохід держави суму судового збору в розмірі 243,60 за позовну вимогу щодо стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 57, 88, 174, 209, 212-218 ЦПК України, ст. ст. 112, 180-183 СК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 28.01.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , запис № 30.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

Визначити місце проживання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишивши його проживати разом з матір'ю, ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини у віці до 6 років, а з 31 серпня 2018 року для дитини у віці від 6 до 18 років, починаючи з 30.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, суму сплаченого судового збору за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу в розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Пашнєв