Провадження № 2/185/293/16
У Х В А Л А

29 грудня 2015 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Перекопський М.М., розглянувши клопотання представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

29 грудня 2015 року до суду по електронній пошті надійшло клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Розгляд клопотання здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені клопотання слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 158-1 ЦПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Тобто, постановлення ухвали про участь учасника цивільного процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції є не обовязком, а правом суду.

Клопотання мотивне тим, що представник заявника не може прибути в судове засідання до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у звязку з великою відстанню та тим, що позов поданий з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 18 грудня 2015 року було визнано обовязковою участь представника позивача у розгляді даної справи, оскільки потрібні пояснення позивача з приводу обставин, зазначених у позовні заяві. Таким чином, посилання позивача на ту обставину, що ним було подано клопотання про розгляд справи без його участі є безпідставним, оскільки ухвала суду щодо обовязкової явки представника позивача була ухвалена судом після отримання клопотання позивача про розгляд справи без його участі та врахована судом при постановленні ухвали про визнання явки позивача у судове засідання обовязковою.

Щодо посилань на велику відстань розташування Головного офісу Банку та суду, суд вважає зазначені доводи необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного.

Так, в матеріалах справи містяться довіреності представників банку, які подавали клопотання у даній справі і які мешкають або безпосередньо в м. Павлограді, або у селі Вербки, яке розташовано безпосередньо біля м. Павлограда, де знаходиться суд. Позивачем не зазначено причин, за яких ці представники не можуть прийняти участь у розгляді даної справи, хоча раніше вони заявляли відповідні письмові клопотання.

Суд вважає, що викладені в клопотанні підстави є недостатніми для застосування вимог статті 158-1 ЦПК України, оскільки, такі обставини не позбавляють представника позивача можливості безпосередньої його участі в судовому засіданні в приміщенні суду, в провадженні якого перебуває справа.

Крім того, за телефонним запитом співробітників Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Самарського районного суду м. Дніпропетровська було отримано інформації щодо неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції у призначений для наступного судового засідання час.

Таким чином, підстав для задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 158-1, 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Перекопський