АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні, визначення порядку користування житловим приміщенням, вселення, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року позивачка звернулася із зазначеним позовом, уточнивши який зазначила, що із 11 липня 1981 року до 24 вересня 2013 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

23 березня 2000 року, тобто під час шлюбу, був укладений біржовий договір відповідно до якого СНВП «Тор» продало, а ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 купили у рівних долях квартиру АДРЕСА_1. Право власності на квартиру було зареєстровано встановленим порядком.

Вказана квартира загальною площею 104.7 кв.м. складається з трьох окремих кімнат жилою площею 51.1 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 17.2 кв.м., 2-а кімната 12.2 кв.м., 3-а кімната 21.7 кв.м.

У лютому 2004 року ОСОБА_5 подарував свою ј частину квартири батькові ОСОБА_2

Відповідач змінив замки чим перешкоджає позивачці користуватись квартирою.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на положення ст.ст. 358, 368, 372 ЦК України, просила:

- поділити спільне майно подружжя та визнати право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1: ОСОБА_3 - ј частина квартири, ОСОБА_4 - ј частина квартири, ОСОБА_2 - 2/4 (1/2) частина квартири;

- встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, за яким: виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 21.7 кв.м., вбиральню (поєднану) площею 4.8 кв.м., виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17.2 кв.м., вбиральню (поєднану) площею 5.0 кв.м., виділити у користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 12.2 кв.м., залишити у спільному користуванні кухню площею 14.2 кв.м., коридор площею 14.4 кв.м., передпокій площею 7.7 кв.м., передпокій площею 3.04 кв.м.;

- вселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вищевказану квартиру, судові витрати покласти на відповідача. (а.с.1-11, 97-98)

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року позов задоволено частково. Визначено частки у спільному сумісному майні - квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 1/4 частку, за ОСОБА_4 1/4 частку, за ОСОБА_2 1/2 частку. Визначено конкретний порядок користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та виділено в користування ОСОБА_2 житлову кімнату жилою площею 17,2 кв.м., ОСОБА_3 житлову кімнату жилою площею 21,7 кв.м., ОСОБА_4 житлову кімнату жилою площею 12,2 кв.м., місця загального користування залишено в загальному користуванні. Вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 487,20 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. (а.с.108-109)

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 420,00 грн. витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача в судові засідання. (а.с.124-125)

В апеляційній скарзі відповідач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не повідомив відповідача про розгляд справи і не врахував, що відповідач перебував у відрядженні за межами України. Задовольнивши позов суд не перевірив можливість виділення сторонам ізольованих житлових кімнат та інших приміщень з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири. Виділивши у користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 21.7 кв.м. суд не врахував, що ОСОБА_3 має право на ј частину квартири та необґрунтовано збільшив частку позивачки. Суд не перевірив наявність у ОСОБА_3 іншого житла і не врахував, що відповідач має дружину, яка проживає у спірній квартирі. (а.с.208-213)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник позивачів ОСОБА_7 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 були сповіщені шляхом вручення повістки їх представнику ОСОБА_7 про що у справі є докази. ОСОБА_3 подала письмову заяву про відмову від позову, яка не задоволена судом апеляційної інстанції з підстав, що неявка ОСОБА_3 позбавляє можливості суд апеляційної інстанції роз'яснити заявнику процесуальні наслідки прийняття такої відмови. Крім того у справі є іншій позивач ОСОБА_4, яка про відмову від позову не заявляла, а представник ОСОБА_7 за наявними у справі копіями довіреностей не наділений відповідними повноваженнями заявляти про відмову від позову. (а.с.240-241)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити за наступних підстав.

Згідно із ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності".

Судом встановлено, що із 11 липня 1981 року до 24 вересня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с.8-10)

23 березня 2000 року, тобто під час шлюбу, був укладений біржовий договір відповідно до якого СНВП «Тор» продало, а ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 купили у рівних долях квартиру АДРЕСА_1. Право власності на квартиру було зареєстровано встановленим порядком.(а.с.5)

Вказана квартира загальною площею 104.7 кв.м. складається з трьох окремих кімнат жилою площею 51.1 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 17.2 кв.м., 2-а кімната 12.2 кв.м., 3-а кімната 21.7 кв.м., кухня площею 14.2 кв.м., вбиральні поєднані площею 5.0 кв.м. та 4.8 кв.м., коридор площею 14.4 кв.м., передпокій 7.7 кв.м. та 3.04 кв.м., лоджії: 2.3 кв.м., 2.3 кв.м. та 2.9 кв.м. (а.с.6-7)

У лютому 2004 року за нотаріально посвідченим договором ОСОБА_5 подарував свою ј частину квартири своєму батькові ОСОБА_2.(а.с.94-95)

За договором купівлі-продажу від 16 вересня 2015 року посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павловською О.В. зареєстрованим у реєстрі за № 664, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_9 придбала вищевказану квартиру АДРЕСА_1.(а.с.244-246)

Вказане свідчить про те, що на час розгляду справи апеляційним судом сторони не є власниками вищевказаної квартири, предмет спору відсутній, проте вказане не може бути визнано підставою скасування або зміни оскаржуваного рішення районного суду, оскільки вказані обставини виникли після його ухвалення.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/12452/2015

Унікальний номер 753/20397/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Куренков Є.С.

Доповідач Левенець Б.Б.