Єдиний унікальний номер: 378/313/15-ц
Провадження № 2/378/118/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Карабань З. І.,

позивача: ОСОБА_1,

третіх осіб: ОСОБА_2;

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Розумницької сільської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки та довідки Розумницької сільської ради житловий будинок АДРЕСА_1, 1950 року побудови належав до майна колгоспного двору. Членами двору були і з двору не вибували і не втратили права на частку в його майні були: ОСОБА_5 та вона (позивач), які станом на 15 квітня 1991 року відповідно до статей 120, 123 ЦК УРСР, Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору .

В 1991-1992 роках з будинку вибули в місто Біла Церква і в двір більше не повернулися їх діти ОСОБА_9 та ОСОБА_5.

5 жовтня 2011 року в Розумницькій сільській раді Ставищенського району Київської області ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів все своє майно ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після смерті якого спадщину прийняла вона (позивач) як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на момент смерті.

Розумницька сільська рада свідоцтва про право власності за життя на ім'я померлого не видала, що позбавляє її можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі.

Житловий будинок загальною площею 56,0 кв. метри житловою площею 38,9 кв. метри вартістю 97657 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована.

Позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку як за членом колгоспного двору та право власності в порядку спадкування за законом на ? частину даного будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, підтвердила факти на які посилається в позовній заяві.

Представник відповідача Розумницької сільської ради в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої сільська рада позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність представника сільської ради.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, перевіривши заяву відповідача Розумницької сільської ради про визнання позовних вимог та письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки Розумницької сільської ради, житловий будинок АДРЕСА_1, 1950 року забудови, належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживали та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратили права на частку в його майні ОСОБА_5 (голова двору), його дружина ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Треті особи після вибуття із вказаного двору в 1991, 1992 роках не зверталися за витребуванням частки з майна колгоспного двору, і через сплив трирічного строку давності втратили право на її витребування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, спадщину після смерті якого прийняла його дружина позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1268 ч. 3 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Третя особа ОСОБА_2, як спадкоємцець за заповітом, у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк спадщину після смерті батька не прийняла. Третя особа ОСОБА_2 (як спадкоємець за законом) також спадщину після смерті батька не прийняла у встановлений ч. 2 ст. 1270 ЦК України тримісячний строк з моменту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом.

Житловий будинок загальною площею 56,0 кв. метри житловою площею 38,9 кв. метри вартістю 97657 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 за життя, як голова колгоспного двору, та ОСОБА_1, як член колгоспного двору, набули право власності на вищевказаний житловий будинок, кожен на 1/2 його частину, відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_1, крім того, набула право власності в порядку спадкування за законом на ? частину даного будинку, і оскільки Розумницькою сільською радою позов визнається, - він підлягає задоволенню.

Оскільки Розумницька сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності, визнання права на спадщину за законом і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 15 ч. 1, 182, 392, 1223 ч. 2, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст. 2, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1, як на частку в майні колгоспного двору, та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 на ? ( одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 56,0 кв. метри житловою площею 38,9 кв. метри вартістю 97657 (дев'яносто сім тисяч шістсот п'ятдесят сім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення виготовлено 6 квітня 2015 року.

Суддя Н. М. Марущак