Справа № 459/1358/15 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5532/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки,-

в с т а н о в и л а:

23 квітня 2015 року позивач звернулась з позовом про стягнення з відповідача пені за несплату аліментів, посилаючись на те, що згідно виконавчого листа від 28 серпня 1997 року відповідач зобовязаний сплачувати у її користь аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, щомісячно, починаючи з 7 липня1997 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, ОСОБА_4 ухиляється від свого батьківського обовязку утримувати сина і не виконує рішення про стягнення аліментів. Станом 1 квітня 2015 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 30 363,62 грн. Просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з 1 березня 2012 року по 1 квітня 2015 року в розмірі 97 489,41 грн.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 червня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки по заборгованості по аліментах задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 30 000 грн. В решті позову відмовлено. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення оскаржили сторони.

ОСОБА_3, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення її позову повністю. Вказує, що згідно виконавчого листа від 28 серпня 1997 року відповідач зобовязаний сплачувати в її користь аліменти на їх сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати; однак цього обовязку він не виконував. Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку та не виконує рішення суду. Станом на 1 квітня 2015 року утворилась заборгованість по аліментах в розмірі 30 363,62 грн. Пеня складає 97 489,44 грн.

Апелянт ОСОБА_8, не погодившись з рішенням суду, просить його змінити та зменшити до 3 000 грн. суму неустойки, яка підлягає стягненню в користь позивача. Вважає, що його вина у виникненні заборгованості по аліментах відсутня.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 належить відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 59-61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1995 року по 22 січня 199 року. Вони є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 липня 1997 року ухвалено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на сина сторін в розмірі в ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи з 7 липня 1997 року до досягнення дитиною повноліття.

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 459/128/15 вбачається, що 13 січня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до Червоноградського міського суду Львівської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів у звязку із втратою такого. Ухвалою цього суду від 2 лютого 2015 року заяву задоволено, постановлено видати ОСОБА_6 дублікат виконавчого листа по справі про стягнення в її користь з відповідача аліментів на сина. Дублікат виконавчого листа видано судом позивачеві 5 березня 2015 року (а.с.4).

За заявою стягувача від 23 березня 2015 року цього ж дня відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на підставі вказаного дубліката виконавчого листа (а.с.67,187). Докази про те, що виконавчий лист про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на сина сторін був звернутий до виконання раніше ніж 23 березня 2015 року, відсутні. Позивач до 23 березня 2015 року не предявила виконавчий лист про стягнення аліментів до виконання і не скористалася правом стягнення аліментів на сина з часу присудження таких.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Передбачена зазначеною нормою відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що заборгованість по аліментах відповідач допустив з 23 березня 2015 року (часу звернення виконавчого листа до виконання) до 23 квітня 2015 року (часу звернення позивача з позовом). Тому не можна погодитися з висновками суду першої інстанції про наявність у відповідача заборгованості по аліментах з 1 березня 2012 року по 1 квітня 2015 року, яка виникла з вини відповідача. Оскільки відповідач визнає, що з нього підлягає стягненню пеня в розмірі 3 000 грн., колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову у цьому розмірі, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, п.2 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 червня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, с.Поториця Сокальського району Львівської області, вул.Зелена,120, неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, - змінити, зменшивши розмір неустойки (пені) до 3 000 (три тисячі) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: