АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3004/15 Справа № 175/6172/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А. М. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 січня 2014р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про визнання договору підряду дійсним та визнання права власності на домоволодіння, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, про визнання договору підряду недійсним та визнання права власності на домоволодіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання договору підряду дійсним та визнання права власності на домоволодіння і просив визнати дійсним договір підряду від 01.06.2011р. укладений між ним та ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на житловий цегляний будинок літ. «А» загальною площею 385,6кв.м., житловою площею 74,4кв.м., господарські будівлі і споруди: літня кухня літ.Б, приміщення для генератора літ.В, зливна яма, колодязь літ. К, І мостіння, № 1-5 огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і земельну ділянку 0,1359га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 позов не визнала та звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, про визнання договору підряду недійсним та визнання права власності на домоволодіння, і просила визнати недійсним договір підряду від 01.06.2011р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; припинити право власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно, а саме: житловий цегляний будинок літ. А, загальною площею 385,6кв.м., житловою площею 74,4 кв.м., господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. Б, приміщення для генератора літ. В, зливна яма, колодязь літ. К, І мостіння, № 1-5 огорожа, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і земельну ділянку 0,1359га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 385,6кв.м., житловою площею 74,4кв.м., господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. Б, приміщення для генератора літ. В, зливна яма, колодязь літ. К, І мостіння, № 1-5 огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і земельна ділянка 0,1359га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2014р. у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору підряду дійсним та визнання права власності на домоволодіння відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання договору підряду недійсним та визнання права власності на домоволодіння задоволено. Визнано недійсним Договір підряду від 01.06.2011р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Припинено право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, а саме: житловий цегляний будинок літ. А, загальною площею 385,6кв.м., житловою площею 74,4кв.м., господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. Б, приміщення для генератора літ. В, зливна яма, колодязь літ. К, І мостіння, № 1-5 огорожа, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку 0,15га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і земельна ділянка 0,1359га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий цегляний будинок літ. А загальною площею 385,6кв.м., житловою площею 74,4кв.м., господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. Б, приміщення для генератора літ. В, зливна яма, колодязь літ. К, І мостіння, № 1-5 огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка 0,15га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і земельна ділянка 0,1359га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 про позбавлення його права власності на спірне домоволодіння та земельних ділянок та в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на домоволодіння та земельні ділянки скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в зазначеній частині рішення суду незаконне.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 за зустрічним позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на домоволодіння та земельні ділянки, і визнаючи за ОСОБА_5 право власності на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 набула право власності на спірне домоволодіння та земельні ділянки у передбаченому ст. 334 ЦК України порядку, на підставі рішення третейського суду, і на підставі ст. 220 ЦК України.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2006р. є власником житлового цегляного будинку А, загальною площею 385,6 кв.м., житловою площею 74,4 кв.м., господарських будівель і споруд: літня кухня цегляна Б, приміщення для генератора цегляне В, зливна яма, колодязь, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Крім того ОСОБА_2 на підставі державного акту від 04.06.2007р. є власником земельної ділянки площею 0,150га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і згідно державного акту від 24.10.2007р. є власником земельної ділянки площею 0,1359га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

28.06.2006р. ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_5 письмовий договір оренди житла, і 24.10.2007р. додаткову угоду до основного договору, згідно якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 будинок з господарськими будівлями, та спорудами, а також земельні ділянки, що знаходяться за адресами АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 в оренду.

В п.4.1.3. укладеного договору сторони визначили про те, що у період з 28.10.2007р. але не пізніше 01.11.2007р. орендодавець зобов'язаний здійснити відчуження будинку, господарських будівель, споруд та земельних ділянок, що знаходяться за адресами АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2, на ім'я Орендаря, у нотаріуса на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 319, частин 1, 2 ст. 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтею 346 ЦК України передбачено підстави для припинення права власності. Так згідно вказаної статті право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Разом з тим ОСОБА_5 звернувшись з позовом про позбавлення ОСОБА_2 права власності на належний йому будинок з прибудовами та земельні ділянки, та про визнання за нею права власності на вищевказане домоволодіння та земельні ділянки, на підтвердження укладання з ОСОБА_2 будь-якого договору відчуження відповідачем на її користь спірного майна та правомірного набуття нею зазначеного майна у відповідача не надала, а тому у суду були взагалі відсутні правові підстави для припинення ОСОБА_2 права власності на належне йому майно, та визнання за ОСОБА_5 права власності на майно, що належить відповідачу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню відповідно до ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про припинення права власності і визнання за нею права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 січня 2014р. в частині припинення право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, а саме: житловий цегляний будинок загальною площею 385,6кв.м., житловою площею 74,4кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку 0,15га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і земельну ділянку 0,1359га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і в частині визнання за ОСОБА_5 право власності на житловий цегляний будинок загальною площею 385,6кв.м., житловою площею 74,4кв.м., господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки 0,15га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і земельної ділянки 0,1359га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про припинення права власності і про визнання за нею права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменті проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: