Справа № 4с/205/11/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2012 року скаржниця звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі даною скаргою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2012 року, яку ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2013 року була залишена без змін, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2013 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2013 року було скасовано та направлено справу на новий розгляд.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2014 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено, яку ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року скасовано та передано до суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 зазначає, що на підставі рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року вона є власником грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках у ПАТ «УкрСиббанк» в м. Черкаси, відкритих на ім'я ОСОБА_5 №1001 на суму у розмірі 16 260 євро, №1005 на суму 29 540 доларів США та № 1012 на суму 25 000 грн.

Крім того, вона є стягувачем за виконавчим провадженням №101/25, яке знаходиться на примусовому виконанні в Ленінському ВДВС Дніпропетровського МУЮ на підставі виконавчого листа № 2-148/2011, виданого 09 листопада 2011 року Автозаводським районним м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 185 347, 15 грн.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 06 квітня 2012 року виконавче провадження № 101/25 було приєднано до виконавчого провадження № 170/25 примусового виконання виконавчого листа №2-2852/2011, виданого 22 березня 2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 1 405 717,40 грн.

Всі виконавчі дії по виконавчих провадженнях № 101/25 та №170/25 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості перед ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проводились у межах виконавчого провадження № 170/25.

07 листопада 2012 року вона отримала листа ПАТ «УкрСиббанк» № 073 від 15 жовтня 2012 року, в якому містилась інформація про розкриття банківської таємниці у вигляді платіжно-розрахункових документів про стягнення Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ належних ОСОБА_1 грошових коштів, які знаходяться на депозитних рахунках у відділенні №745 АТ «УкрСиббанк» у м. Черкаси, відкритих на ім'я ОСОБА_5 №1001 на суму у розмірі 16 260 євро, №1005 на суму 29 540 доларів США та № 1012 на суму 25 000 грн. Станом на 12 жовтня 2012 року залишки на вищезазначених рахунках складають нуль євро, доларів США та грн. Разом з тим до вказаного листа банком додані відповідні меморіальні ордери та платіжні доручення із зазначенням призначення платежу про стягнення грошових сум на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2011 року по справі № 2-2852/2011.

Скаржниця вважає, що Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ безпідставно стягнуто в примусовому порядку грошові кошти з рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_5, оскільки вона є власником цих грошових коштів на підставі рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року, а ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2011 року не містить в собі характеру сум, що підлягають примусовому стягненню з ОСОБА_5, вона лише містить інформацію про накладення арешту на всі грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що знаходяться в територіальному відділенні № 745 ПАТ «УкрСиббанк», та заборону цьому відділенню банку проводити будь-які операції з грошовими коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене скаржниця просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 та начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 по складанню платіжної вимоги №171 від 17 квітня 2012 року на суму 16260,00 Євро на рахунок № 1001 ОСОБА_5 по стягненню на виконання ухвали № 2-2852/11 року від 18 квітня 2012 року, виданої Ленінським районним судом м. Дніпропетровська та визнати незаконним дії по направленню, платіжної вимоги №171/25 від 17 квітня 2012 року на суму 16260,00 Євро на примусове виконання до ПАТ «УкрСиббанк».

Визнати незаконними дії державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 та начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 по складанню платіжної вимоги №171/25 від 26 квітня 2012 року на суму 29540,00 доларів США на рахунок № 1005 ОСОБА_5 по стягненню на виконання ухвали № 2-2852/11 року від 18 квітня 2012 року, виданої Ленінським районним судом м. Дніпропетровська та визнати незаконним дії по направленню платіжної вимоги №171/25 від 26 квітня 2012 року на суму 29540,00 до США на примусове виконання до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Визнати незаконними дії державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 та начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 по складанню та направленню на виконання до ПАТ «УкрСиббанк» платіжної вимоги № 171/25 від 17 квітня 2012 року на суму 1609599,26 грн. на рахунок №1012 ОСОБА_5, на якому знаходились грошові кошти ОСОБА_1, по стягненню на виконання ухвали № 2-2852/11 року від 17 квітня 2012 року, виданої Ленінським районним судом м. Дніпропетровська та визнати незаконним дії по направленню платіжної вимоги № 171/25 від 17 квітня 2012 року на суму 1609599,26 грн. на рахунок №1012 ОСОБА_5 на примусове виконання до ПАТ «УкрСиббанк».

В судове засідання скаржниця не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з відмітками про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.143-144). Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надсилала.

Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в особі свого законного представника в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі свого представника (а.с.142).

Заінтересовані особи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з відмітками про вручення адресату в матеріалах справи (а.с.145-148). Про причини своєї неявки не повідомили. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надсилали.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України, якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть зявитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Дослідивши матеріали скарги суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 листопада 2011 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2-148 від 09 листопада 2011 року, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 185 347,25 грн. (т.2, а.с.63).

З виконавчого листа вбачається, що крім стягнення суми, за ОСОБА_1 було визнано право власності на грошові кошти, що розміщені на депозитних рахунках в АКБ «УкрСиббанк» м. Черкаси, відкритих на імя ОСОБА_5, а саме: №1001 на суму у розмірі 16 260 євро, №1005 на суму 29 540 доларів США та № 1012 на суму 25 000 грн.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1 323 090 грн., 3% річних в сумі 82 627, 40 грн. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист №2-2852 та 29 березня 2012 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного листа, боржником за яким був ОСОБА_5

06 квітня 2012 року виконавчі провадження обєднані в одне зведене виконавче провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2012 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, витребувано із Ленінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 2-2852/11 та зупинено виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2011 року до закінчення розгляду касаційної скарги Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2011 року по цивільній справі № 2-2852/2011 накладено арешт на всі грошові кошти на будь-яких рахунках, що відкриті в Територіальному відділенні № 745 АКІБ «УкрСиббанк» на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з забороною проводити будь-які операції, повязані з поверненням коштів.

20 квітня 2012 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2852 від 22 березня 2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 405 717, 40 грн., боржником за яким була ОСОБА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2013 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2011 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

18 квітня 2012 року та 19 квітня 2012 року на вимогу державного виконавця Пономаренко О.О. з банківських рахунків відкритих на ім'я боржника ОСОБА_5, з яких кошти на рахунках № 1001, № 1005, №1012 в АКБ «УкрСиббанк» м. Черкаси в сумі 196 055,20 грн. належали стягувачу ОСОБА_1, на депозитний рахунок Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ надійшли кошти в сумі 490 276,71 грн.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2014 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики закрито, у зв'язку зі смертю ОСОБА_4, а зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним залишено без розгляду (а.с.1021).

За ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Також, згідно ст.. 11 цього ж Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

У відповідності до ч.1,2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, а саме: виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно зі ст..19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст..33 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно п.23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Отже, суд приходить висновку, що доводи скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є безпідставними та взагалі не знаходять свого підтвердження.

Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 та начальник ОСОБА_3, діяли відповідно до закону та у межах своїх повноважень і права чи свободи скаржниці не було порушено, а отже, вимоги скарги ОСОБА_1 є безпідставними, недоведеними та в повному обсязі необґрунтованими, тому у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 218, 368, 385-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій незаконними, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів із дня одержання її копії.

Суддя В.С. Шавула