Справа № 136/1091/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" серпня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді МОЧУЛЬСЬКОЇ Л.Т.,

при секретарі Белінській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача, який обґрунтував тим, що 12.10.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством Дельта Банк (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний Банк Дельта), та фізичною особою - резидентом України ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 003-01525-121011. Відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту, банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн., встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5 760.00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Призначення кредиту - для розрахунку за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання. Відповідно до умов вказаного договору, банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти визначені договором та здійснювати договірне списання грошових коштів з його рахунку, а Позичальник зобов'язався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Банк взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснивши перерахування грошових коштів обумовлених договором на картковий рахунок відповідача, однак відповідач, порушуючи умови кредитного договору допустила заборгованість, яка станом на 15.05.2015 року становить 19852,75 грн. та складається із тіла кредиту: 6480,48 грн.; простроченого тіла кредиту 7855,94 грн.; заборгованості за відсотками 5516,33 грн., яку у добровільному порядку не погашає. Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19852,75 гривень.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак у позовній заяві вказав, що позов підтримує у повному обсязі, просив суд його задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності, у разі неявки відповідача надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку за зареєстрованою адресою місця проживання, що надана за відомостями адресно довідкового підрозділу, а тому в силу положень визначених ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином. Клопотання про поважність причин неявки в судове засідання чи розгляд справи за її відсутності - суду не надав.

Ураховуючи те, що представник позивача скористався своїми правами, що передбачені ст. 158 ч.2 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак у разі повторної неявки відповідача та за наявності згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення в заочному порядку на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст.197, 224-226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши усі обставини справи, дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

12.10.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством Дельта Банк (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний Банк Дельта згідно доданого Статуту), та фізичною особою - резидентом України ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 003-01525-121011. Відповідно до умов якого, Банк зобовязався надати Позичальнику Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту, банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн., встановивши ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5 760.00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Призначення кредиту - для розрахунку за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання. Відповідно до умов вказаного договору, банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти визначені договором та здійснювати договірне списання грошових коштів з його рахунку, а Позичальник зобов'язався щомісяця в строки з 01 по 10 число, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Виконуючи взяті на себе зобовязання Банк надав Позичальнику грошові кошти в межах ліміту кредитування, проте відповідач, в порушення умов Кредитного договору не сплачував заборгованість за кредитною лінією та проценти за користування нею, а тому станом на 15.05.2015 року заборгованість перед банком склала 19852,75 грн., з яких: тіло кредиту: 6480,48 грн.; простроченого тіла кредиту 7855,94 грн.; заборгованості за відсотками 5516,33 грн., яку у добровільному порядку не погашає, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами є цивільно правовими, а тому регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Давши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов до переконання, що відповідачем неналежно виконувались взяті ним на себе зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 15.05.2015 року перед банком склала 19852,75 грн., що наведена у розрахунку та з якою суд погоджується.

Наведене свідчить про порушення відповідачем умов кредитного договору, а відтак наявність передбачених законом підстав для юридичної відповідальності винної особи.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону, а відтак підлягають до повного задоволення.

В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при предявленні позову був звільнений від його сплати згідно п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.10, 11, 58-61, 88, 158, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з до ОСОБА_1 на користь АТ Дельта Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 19852,75 грн., з яких: тіло кредиту - 6480,48 грн.; простроченого тіла кредиту - 7855,94 грн.; заборгованості за відсотками - 5516,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_2