Справа № 347/1354/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області, в складі:

Головуючого - судді: Цалин Б.М.

секретаря: Терлюжак Н.П.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розтоківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.

Позивач, ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав, суду пояснив, що 12 січня 2015 року померла його бабуся ОСОБА_2 , яка проживала в с.Розтоки участок Губки 648, Косівського району Івано_Франківської області .

За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт на все своє майно, в його користь .

До спадкового майна після смерті ОСОБА_2 відноситься магазин загальною площею 36,6 м.кв. загальною вартістю 38440 грн . Вказане нежитлове приміщення було побудовано в 2002 році .

За відсутності документів, що посвідчували б право власності спадкодавця ОСОБА_2 на даний час він не може оформити своїх спадкових прав за заповітом та змушений звернутись із вказаним позовом до суду.

Просить постановити рішення суду яким визнати право власності на спадкове майно, яке належало його бабусі, а сааме приміщення магазину, що в с.Розтоки участок Губки № 785 Косівського району Івано-Франківської області .

Представник відповідача, Розтоківської сільської ради в судове засідання не з"явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи вважає , що в задоволенні вказаного позову слід відмовити за наступних підстав:

Частина 1 ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що бабуся позивача ОСОБА_2 померла 11.01.2015 року , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4).

Як вбачається із заповіту посвідченого секретарем виконкому Розтоківської сільської ради 06.03.2006 року ОСОБА_3 (а.с.6) ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповідає ОСОБА_1, позивачу в цій справі.

Довідкою Розтоківської сільської ради № 777 від 06.07.2015 року (а.с.7) стверджено, що магазин знаходиться на земельній ділянці площею 0,01 га , яка належала ОСОБА_2 , в с.Розтоки участок Губки № 785 , рік побудови 2002.

Відповідно до виготовленого за замовленню позивача 24.06.2015 року техпаспорта на нежитлове приміщення магазину (а.с.14) загальна площа нежитлової будівлі магазину складає 43.3 кв.м. Разом із тим в судовому засіданні позивачем не доведено факту побудови вказаної нежитлової будівлі сааме його бабусею ОСОБА_2 а як пояснив позивач, фактично цю будівлю приміщення магазину, що розміщена на земельній ділянці яка належала його бабусі фактично будувала його мати.

Суд звертає увагу, що відповідно до довідки Розтоківської сільської ради № 48/02.2-12 від 06.08.2015 року (а.с.32) в ОСОБА_2 було двоє дітей : ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Права власності на земельну ділянку на якій розміщено приміщення магазину , що в с.Розтоки участок Губки №785 немає. Двір відносився до суспільної групи колгоспників та робітників (згідно виписки із погосподарських книг за 1986-1990 роки). В цьому ж господарстві проживали, а не зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Позивачем в судовому засіданні не надано суду доказів в підтвердження надання дозволу сааме його бабусі, ОСОБА_2 на проведення будівництва вказаного нежитлового приміщення- магазину, як і не надано доказів, що це приміщення відноситься саме до спадкового майна після смерті його бабусі, тобто , що остання за життя користувалась цим приміщенням, чи використовувала його, як фізична особа-підприємець в силу своєї зайнятості.

Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Однак позивачем не надано суду документу, що свідчив би про право власності на земельну ділянку за його бабусею ОСОБА_2 , на частині якої побудовано приміщення магазину, що в с.Розтоки участок Губки Косівського району Івано-Франківської області .

Згідно частин 1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст.31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положень ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Проте вирішуючи вказаний позов по суті суд звертає увагу, що приміщення магазину побудовано фактично на частині земельної ділянки, на яку права власності за спадкодавцем ОСОБА_2 не оформлено а відомості при прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (нежитлового приміщення магазину) відсутні. Окрім того позивачем заявлено, що вказане приміщення магазину побудовано не його бабусею, а тому до участі в цій справі залучено не всіх осіб, чиї права можуть бути порушені.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином позивачем в судовому засіданні не надано суду доказів в доведеність заявлених ним позовних вимог.

На підставі ст. ст. 328, 380, 392 ЦК України, та керуючись ст.ст. 213 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Розтоківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, нежитлове приміщення магазину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б.М.Цалин