АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8793/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицка Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: судді Білич І.М.
суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.
при секретарі: Гречка Т.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Кочіна Геннадія Івановича на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.
В С Т А Н О В И Л А :
Крім того, позивач зазначав, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 162286 від 03.12.2007 року. За умовами якого поручитель зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Невиконання відповідачами взятих зобовязань за договорами привело до виникнення заборгованості яка у добровільному порядку не відшкодована. Тому звертаючись до суду позивач просив задовольнити заявлені вимоги.
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" було задоволено.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк":
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" пеню за прострочення сплати кредиту в розмірі 1078 , 46 гривень, пеню за прострочення сплати процентів в розмірі 2710, 87 гривень, а всього стягнуто пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 3 789, 33 (три тисячі сімсот вісімдесят) гривень (тридцять три) копійки.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір в розмірі 3654 гривень та судові витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в розмірі 420 гривень, а всього стягнуто 4 074 (чотири тисячі сімдесят чотири) гривні.
Не погоджуючись з заочним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу де ставив питання щодо зміни судового рішення в частині визначення стягнення суми заборгованості з зазначенням еквіваленту в національній валюті України гривні та зазначення суми стягнення у відповідності до заявлених вимог ( заява про збільшення позовних вимог від 27.02.2015 року). У іншій частині рішення суду залишити без змін. Вказуючи при цьому на невідповідність рішення суду заявленим вимогам позивача.
Представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.
Відповідачі про розгляд справи повідомлялися за адресою визначеною в матеріалах справи у встановленому законом порядку. Поважність причин своєї неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності в силу вимог ст. 305 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 525 ЦК України, та зазначав, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. А тому, з урахуванням вимог ст. 1054 ЦК України, позичальник повинен повернути кредит та сплатити визначені умовами договору додаткові витрати.
Вказуючи також що, згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручався перед кредитором за боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у солідарному порядку у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Враховуючи те, що апеляційна скарга не містить у собі доводів, щодо невідповідності висновків суду в частині обґрунтування рішення суду щодо задоволення вимог позивача в частині визначення кредитної заборгованості та відсотків в доларах США, а також розміру пені визначеному у гривні, то з урахуванням вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не переглядається.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт вказував на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги заяву позивача щодо збільшення позовних вимог, за якою вони ставили питання про стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачів у валюті визначеній умовами договору, а саме доларах США без зазначення гривневого еквіваленту. А відтак судом були порушені норми діючого законодавства так як при вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду.
27.02.2015 року позивачем до суду першої інстанції була подана заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку: 66 358, 33 долари США кредитної заборгованості, - 2759, 03 долари США заборгованість по відсоткам, 1078, 46 гривень пеня за прострочення сплати кредиту: - 2710, 87 гривень пеня за прострочення сплати відсотків ( а.с. 57).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю по всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і в порядку встановленому законом.
Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом ( ч. 1, ч. 3 ст. 533 ЦК України).
Статтею 5 Декрету КМУ від 19 лютого 1993 року № 15 -93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають здійснювати на підставі письмового дозволу ( генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.
Як вбачається із матеріалів справи позивач на момент видачі кредиту мав відповідну ліцензію та дозвіл НБУ на здійснення валютних операцій, тому видача валютного кредиту і вираження суми зобовязання у валюті є правомірною.
У відповідності до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.
Так вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат та судового збору, суд першої інстанції в порядку положень ст. 88 ЦПК прийняв рішення щодо покладення на відповідачів солідарного зобовязання по їх сплаті, що не узгоджується з діючими нормами законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати положення ч. 3 ст. 303 ЦПК України, вийти за межі доводів апеляційної скарги та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Загальний розмір понесених та підтверджених витрат з урахуванням сплати судового збору складає - 4047 гривень, а відтак розмір відповідальності кожного із відповідачів буде становити 2037 гривень.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення суми заборгованості з зазначенням еквіваленту в національній валюті України гривня щодо зазначення розміру кредитної заборгованості та відсотків, так як переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на час подачі уточнення заявлених вимог є необґрунтованим та таким що не узгоджується з положеннями ст. 533 ЦК України, а також солідарного стягнення заборгованості.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -
в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Кочіна Геннадія Івановича задовольнити.
Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року змінити в частині визначення стягнення суми заборгованості із зазначенням еквіваленту в національній валюті України гривня, щодо визначення розміру кредитної заборгованості та відсотків, а також щодо стягнення суми судового збору, виклавши ч. 2 та ч. 4 резолютивної частини рішення у наступній редакції.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк":
Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судові витрати у розмірі 2037 гривень ( дві тисячі тридцять сім гривень ) з кожного.
У іншій частині заочне рішення залишити без змін.
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: