Номер провадження: 22-ц/785/881/15
Головуючий у першій інстанції Сітарчук О.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Кравець Ю.І.

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним, укладеного з нею в 2006 році договору купівлі-продажу, та про визнання права власності на 82/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1. У позовній заяві посилалася на те, що будинок був придбаний за 5000 гривень, гроші передані, однак з 2006 року відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення, тому вона вимушена звернутися до суду.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2008 року визнано угоду купівлі-продажу 82/100 частин житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка відбулася в березні 2008 року - дійсною. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 82/100 частин житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що в березні 2008 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 82/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, і остання виконала вимоги ч.2ст.220 ЦК.

Інших висновків рішення суду не містить.

Проте із такими висновками суду погодитися неможна, рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, судом допущене порушення норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи видно, що за витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Кодимською державною нотаріальною конторою 27.10.2005 року, ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1

З розписки від 10.03.2008 року (а.с.9) видно, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 5000 гривень за 82/100 частин будинку, при цьому в розписці відсутні відомості про місце розташування об'єкта.

Інші докази на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин в матеріалах справи не має.

При цьому справу розглянуто без надання правовстановлювального документа на спірний будинок, в огляді суду перебував лише витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, за відомостями позовної заяви угода відбулася між сторонами в 2006 році, за розпискою в матеріалах справи - в березні 2008 року, але такі обставини не стали перешкодою для розгляду справи без з'ясування істотних обставин.

Справу розглянуто суддею в попередньому судовому засіданні, за відсутності відомостей про повідомлення ОСОБА_2 як про відкриття провадження, так і про саме судове засідання, в якому ухвалене рішення, журнал судового засідання свідчить про те, що, окрім позивача у справі ОСОБА_3, участь у судовому засіданні інші учасники не брали, хоча в рішенні суду зазначено, що ОСОБА_2 позов визнала, та підтвердила обставини продажу житлового будинку в березні 2008 року.

Жодної письмової заяви ОСОБА_2 про визнання позову в матеріалах справи не має.

Викладені обставини свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, розгляд справи за відсутності сторони без належного повідомлення, вирішення справи без з'ясування ставлення відповідача до пред'явлених вимог, що є порушенням права сторони на справедливий судовий розгляд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом першої інстанції обставини того, чому договір не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилися від його посвідчення, чи втрачена така можливість, і чи немає інших підстав нікчемності правочину не з'ясовувалась, висновки з цього приводу в рішенні суду відсутні.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.п.2,4ч.1ст.309 ЦПК України із ухваленням нового по суті справи.

З матеріалів справи видно, що з того часу як ОСОБА_2, 1926 року народження, дізналася про існування рішення суду першої інстанції вона зверталася із скаргами та заявами про його скасування (а.с.16-18), наполягаючи на тому, що жодних розписок про продаж будинку не писала, грошей не отримувала, а ОСОБА_3, яка проживала у неї за договором найму, лише скористалася документами без її відома.

Враховуючи такі обставини, наявні докази на підтвердження позову, які не дають правових підстав дійти висновку, що між сторонами дійсно виникли правовідносини купівлі - продажу, а також вимоги п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" про те, що норма ч.2ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін, у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2008 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу 82/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, визнання права власності на 82/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: