Справа № 626/297/15-ц
Провадження № 4-с/626/14/2015
У Х В А Л А

27 лютого 2015 року м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., при секретарі Зінченко Л.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 РУЮ,-

В С Т А Н О В И В:

До Красноградського районного суду надійшла скарга ОСОБА_1, як на його думку на неправомірні дії державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 РУЮ - ОСОБА_3

Відповідно до скарги та пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні він зазначає, що 26.11.2014 року Красноградським районним судом було постановлено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства на його користь заборгованості по заробітній платі в сумі 10000грн. Відповідний виконавчий лист ним було подано до виконавчої служби ОСОБА_2 РУЮ, де було відкрито виконавче провадження. На момент звернення до ВДВС на рахунку ОСОБА_2 шляхового підприємства була певна сума коштів, однак всупереч вимогам ст.44 Закону України Про виконавче провадження держаним виконавцем було надано до банківської установи доручення про списання з рахунку вказаного підприємства коштів, однак не для погашення заборгованості по заробітній платі перед ним, а на погашення заборгованості за страховими внесками Управління пенсійного фонду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав і прохав визнати такі дії державного виконавця Слабінського С.Г. неправомірними і зобов′язати державну виконавчу службу ОСОБА_2 РУЮ невідкладно виконати судовий наказ від 26.11.2014р. про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10000грн.

Представник ВДВС ОСОБА_2 РУЮ ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даної скарги та пояснив, що у нього на виконанні знаходилися два виконавчих провадження №44259984 та №44260088 про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства на користь Пенсійного фонду України заборгованості на загальну суму 16711,92грн. 23.12.2014 року йому стало відомо, що на рахунку підприємства знаходяться грошові кошти в сумі 9707,24 грн., в звязку з чим в цей же день вказані кошти було примусово стягнуто з рахунку підприємства та 03.01.2015 року зараховано на депозитний рахунок відділу ВДВС. 15.01.2014 року грошові кошти в сумі 7887,23 грн. були перераховані на рахунок Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі. Крім того у виконавчих провадженнях було стягнуто витрати в сумі 146,82 гри. та виконавчий збір в розмірі 161,19 грн., які перераховано до державного бюджету. Черговість перерахування коштів порушено не було, так як грошові кошти зараховано на рахунок відділу 03.01.2015 року, перераховано на рахунок УПФУ в ОСОБА_2 районі 15.01.2015 року, а виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства заробітної плати на користь ОСОБА_4 відкрито лише 17.01.2015 року, тобто після перерахування коштів на користь Пенсійного фонду України.

Суд, вислухавши заявника та представника ВДВС ОСОБА_2 РУЮ ОСОБА_3, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, в тому числі надані оригінали виконавчих проваджень, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

В ході судового розгляду вказаної скарги було встановлено наступне.

26.11.2014 року Красноградським районним судом було постановлено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 10000грн., який набрав чинності 18.12.2014 року. З заявою про примусове виконання вказаного виконавчого листа, ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 ВДВС 23.12.2014 року. Однак у звязку з тим, що вказаний виконавчий документ не відповідав вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», 25.12.2014 року заступником начальника ВДВС ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка була надіслана заявнику. Того факту, що вказана постанова та відповідний виконавчий лист були отримані заявником, особисто сам ОСОБА_1, не заперечував та підтвердив даний факт в судовому засіданні.

Після усунення недоліків, вказаних в постанові державного виконавця ВДВС, ОСОБА_1 повторно звернувся до відділу ДВС лише 17.01.2015 року, що підтверджується відповідною власноручно написаною заявою ОСОБА_1 від 17.01.2015 року та журналом реєстрації вхідних документів за 17.01.2015 року. Після огляду оригіналів вказаних документів, в тому числі і особисто написаної заяви, ОСОБА_1 підтвердив, що саме 17.01.2015 року він повторно звернувся до ВДВС.

В цей же день 17.01.2015 року держаним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46087956 про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства на корить ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 10000 грн.

21.01.2015 року вказане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №18755016, в якому вже знаходилися два виконавчих провадження №44259984 та 44260088 про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства на користь Пенсійного фонду України заборгованості на загальну суму 16711,92 грн.

29.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_2 шляхового підприємства, який мав відповідний рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно з відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 09.02.005 року, вказана постанова прийнята до виконання та накладено арешт на рахунок боржника в сумі 10000грн., однак станом на 09.02.2015 року, кошти на рахунку боржника відсутні.

Поряд з цим, під час виконання зведеного виконавчого провадження №18755016 про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства на користь Пенсійного фонду України заборгованості на загальну суму 16711,92 грн. держаному виконавцю стало відомо про наявність на рахунку підприємства грошових коштів в сумі 9707,24 грн., в звязку з чим 23.12.2014 року платіжною вимогою №36 вказані, вказані кошти було примусово стягнуто з рахунку підприємства та 03.01.2015 року зараховано на депозитний рахунок відділу.

15.01.2014 року грошові кошти в сумі 7887,23 грн. були перераховані на рахунок Управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі та погашено витрати по виконавчому провадженню в сумі 146,82 грн., а також виконавчий збір в розмірі 161,19 грн., які перераховано до державного бюджету.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що черговість перерахування коштів, передбачене ст.44 ЗУ Про виконавче провадження, на що посилається заявник в своїй скарзі, порушено не було, так як грошові кошти зараховано на рахунок відділу ДВС 03.01.2015 року та перераховано на рахунок УПФУ в ОСОБА_2 районі 15.01.2015 року, а виконавче провадження по виконавчому листу від 26.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 шляхового підприємства заробітної плати в розмірі 10000грн. на користь ОСОБА_4 було відкрито лише 17.01.2015 року, тобто після перерахування коштів на користь Пенсійного фонду України, в звязку з чим на момент звернення ОСОБА_1 до ВДВС та відкриття виконавчого провадження станом на 17.01.2015 року, наявні кошти на рахунку підприємства були вже перераховані.

При цьому 29.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 шляхового підприємства, який мав відповідний рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з відповіді ПАТ КБ «Приватбанк», вказана постанова прийнята до виконання та накладено арешт на рахунок боржника в сумі 10000грн., тобто держаним виконавцем прийняті всі можливі міри для виконання вказаного виконавчого провадження.

Таким чином, державним виконавцем ВДВС ОСОБА_2 РУЮ ОСОБА_3 виконанні всі можливі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» в межах своїх повноважень і його бездіяльності по вказаному виконавчому провадженню суд не вбачає, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовляє.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 РУЮ ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня її проголошення.

Суддя