01.09.2015 Єдиний унікальний номер 205/6156/15-ц
УХВАЛА

01 вересня 2015 року м. Дніпропетровськсправа № 205/6156/15-ц
4с/205/63/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Мовчана М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на рішення та бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на рішення державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1, у якій просить:

визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та про відмову в прийнятті до виконавчого провадження виконавчого документа, винесену 21.07.2015р. державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП №48201888;

зобов'язати державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 16.06.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» судових витрат розмірі 1932,63 грн.;

зобов'язати державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 звернутися до відповідного органу державної фіскальної служби із запитом про надання інформації щодо найменування ідентифікаційного номеру (реєстраційного коду облікової картки платника податків) боржника - ОСОБА_2;

визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 щодо не направлення оскаржуваної постанови стягувачу в строк, передбачений ч.2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Скарга мотивована тим, що державний виконавець неправомірно відмовив у відкритті виконавчого провадження з посиланням на відсутність у виконавчому листі від 24.03.2015р. у справі № 205/10561/14ц (2/205/542/2015) інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та неналежне оформлення копії довіреності представника стягувача.

Заявник явку свого представника у судове засідання не забезпечив, натомість звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за відсутності його представника.

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явилися, хоча про день, місце і час судового засідання повідомлялись належним чином.

З огляду на те, що за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 169 ЦПК України неявка належним чином повідомленої сторони або її представника в судове засідання без поважних причин не є перешкодою для розгляду справи, а також враховуючи скорочений строк розгляду скарги, передбачений ст. 386 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності представників заявника та заінтересованих осіб.

За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши викладені у скарзі обставини, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист від 24.03.2015р. у справі № 205/10561/14ц (2/205/542/2015) про стягнення в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» судових витрат у розмірі 1932,63 грн.

Постановою ВП №48201888 від 21.07.2015р. державний виконавець Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 відмовила у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа з посиланням на зазначення у ньому невірного індивідуального ідентифікаційного номеру боржника, а також на порушення заявником вимог п. 5.27 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, згідно з яким відмітка про засвідчення копії документу складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 25.06.2014р. №6-62цс14, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 1 ст. 3607 ЦПК України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач на підставі ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» вказав правильний ідентифікаційний номер боржника, тоді як порушення вимог ДСТУ щодо правил посвідчення довіреності представника стягувача не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку про протиправність оскаржуваної постанови ВП №48201888 від 21.07.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи неправомірність оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання такої постанови неправомірною та зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання відповідного виконавчого листа.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Як вбачається з доданого до скарги конверту, постанова державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 ВП №48201888 від 21.07.2015р. була направлена на адресу стягувача лише 10.08.2015р., тобто з порушенням визначеного ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» строку.

Враховуючи, що органом ДВС всупереч ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищевказаних обставин, суд задовольняє скаргу також в частині вимоги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 щодо не направлення оскаржуваної постанови стягувачу в строк, передбачений ч.2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас, у суду відсутні підстави для задоволення скарги в частині вимоги про зобовязання державного виконавця звернутися до відповідного органу ДФС із запитом про надання інформації щодо ідентифікаційного номеру ОСОБА_2, оскільки на сьогодні факт ухилення державного виконавця від здійснення відповідних виконавчих дій, які можуть бути вчинені лише після відкриття виконавчого провадження, відсутній з огляду на відсутність на даний час відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 16.06.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» судових витрат розмірі 1932,63 грн.

З огляду на викладене, а також керуючись ст.ст. 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383. 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на рішення та бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), винесену 21.07.2015р. державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП №48201888.

Зобов'язати державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 16.06.2015р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» судових витрат розмірі 1932,63 грн.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо не направлення оскаржуваної постанови стягувачу в строк, передбачений ч.2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_5