Справа № 1302/2-319/12 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/2881/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, Кравчука П.І., ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, -

встановила:

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя (позовні вимоги по якому в ході судового розгляду справи уточнювались), у якому просив суд виділити йому у власність автомобіль SSANG YOUNG "Rexton RX270XDI" та стягнути з відповідачки ОСОБА_5 на його користь 382 300 грн. грошової компенсації частки у спільній сумісній власності. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що 02.12.1989 року було зареєстровано їхній з відповідачкою шлюб, в якому ними було придбано відповідний перелік рухомого і нерухомого майна загальна вартість якого становить 1 104 600 грн. З лютого 2010 року вони з відповідачкою спільного господарства не ведуть, оскільки остання проживає за іншою адресою, хоча шлюб між ними не розірвано, а тому він вирішив звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено та залишено рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 04 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2013 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Отже предметом даного розгляду є апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду не відповідає вимогам ст.208, 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зокрема має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачкою припинилися у 2010 році, однак на час подачі апеляційної скарги шлюб між ними не розірвано. Зазначає, що за час перебування у шлюбі було побудовано два житлові будинки (будівництво яких є незавершеним, вони не здані в експлуатацію і право власності на них не зареєстровано) та придбано автомобіль. Тому просив виділити йому у власність автомобіль та стягнути на його користь грошову компенсацію частки у спільному майні.

Крім того посилається на те, що факт будівництва обох будинків під час перебування у шлюбі підтверджується показами свідків, які були допитані при розгляді справи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та адвоката Кравчука П.І. на підтримання апеляційної скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_4 на апеляційну скаргу, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 02.12.1989 року.

Позивач зазначав, що за час перебування у шлюбі ними було придбано квартиру НОМЕР_2, що знаходиться по АДРЕСА_1. Також сторонами проводилося будівництво двох будинків в с.Гаї-Суходільські Бродівського району Львіської області, придбано автомобіль SSANG YONG Rexton RX270XDI, речі домашнього вжитку та набуто майно у вигляді земельної ділянки площею 0,250 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходить по АДРЕСА_2 (на ній розташований дерев'яний одноповерховий будинок з мансардою та цегляний двоповерховий будинок з мансардою) та земельна ділянка площею 0,5016 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_4, яка знаходиться по АДРЕСА_3.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивач не довів належності майна до спільної сумісної власності подружжя та вартості об'єктів поділу.

З таким висновком суду погодився й Апеляційній суд Львівської області в своїй ухвалі від 15 квітня 2013 року.

Однак Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 04 лютого 2015 року ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2013 року скасував та вказав, що апеляційним судом не встановлено обсяг нажитого майна, не з'ясовано всі обставини справи, не досліджено всі докази та не надано їм оцінки.

Встановлено, що позивач просив суд виділити йому у власність автомобіль SSANG YOUNG "Rexton RX270XDI" та стягнути з відповідачки на його користь 382 300 грн. - в якості грошової компенсації його частки у двох будинках, які були збудованими за час шлюбу з відповідачкою.

Не приймаючи до уваги ці посилання позивача, районний суд виходив з того, що один зі спірних будинків був придбаний відповідачкою по договору купівлі-продажу від 12.06.1989 року, тобто - до укладення шлюбу з позивачем, а дозвіл на його реконструкцію відповідачці було дано рішенням виконавчого комітету Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області № 52 від 15.07.2010 року, тобто - вже після припинення між сторонами спору шлюбно-сімейних відносин.

Щодо другого будинку, то суд вказав, що перші будівельні матеріали на його будівництво були придбаними лише у квітні 2009 року, а шлюбні відносини припинились в червні 2009 року.

Суд при цьому послався на показання свідків про те, що до часу припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами спору (червень 2009 року) жодної участі у будівництві цього будинку позивач не приймав.

Районний суд також зазначив, що у 2008 році позивач подав про це відповідну заяву до відділу РАЦС та подружжя добровільно поділило між собою автомобілі і позивач ще додатково отримав в якості компенсації за спільно нажите майно 15 000 доларів США. В подальшому саме позивач продав автомобіль MITSUBISHI «Lancer», а гроші від продажу якого використав для власних потреб.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судовою колегією встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено не у 2009 році, а у 2010 році.

В позовній заяві про розірвання шлюбу від 13.07.2012 року ОСОБА_5 зазначала, що вони не проживають разом з 8 червня 2009 року, однак в рішенні суд не зазначив часу припинення подружніх відносин (справа №2-699/12 Бродівського районного суду Львівської області).

В той же час в рішенні про розірвання шлюбу суд вказав, що відповідач подав заперечення щодо позовних вимог, вважає їх безпідставними.

В запереченнях проти позову ОСОБА_2 зазначив, що дійсно мали намір розірвати шлюб в 2008 році, однак помирились і кошти в сумі 16 тис. доларів США виручені від продажу автомобіля MITSUBISHI «Lancer» були вкладені для придбання автомобіля SSANG YOUNG «Rexton RX270XDI», а кошти 15 тис. доларів США були вкладені в будівництво будинку (а.с.16 справи №2-699/12).

Такі ж пояснення він дав і в засіданні судової колегії по даній справі, яка є предметом апеляційного розгляду.

Приймаючи до уваги показання свідків по справі, суд вважав, що по стану на червень 2009 року позивач жодної участі у будівництві будинку позивач не приймав.

Однак з пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що дерев'яний будинок був в 2008 - 2009 р.р., а цегляний будинок у 2010 році вимурований і накритий. Також він вказав, що два рази бачив ОСОБА_2 ( а.с.81, т.1).

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що роботи по будівництву були з 2009 року до 2010 року ( а.с.81, т.1).

В засіданні судової колегії ОСОБА_2 пояснив, що хоча квитанції на будівельні матеріали були оформлені на ОСОБА_5, однак такі були придбані за час спільного проживання та для сім'ї.

З пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні 14.06.2012 року вбачається, що вона пояснила, що «ОСОБА_2 подавав на розлучення, він мене перепросив ми почали жити разом» ( а.с.82, т.1).

Цими поясненнями ОСОБА_5 підтвердила, що після 2008 року не було жодних претензій до ОСОБА_2 щодо коштів в сумі 15 000 доларів США та щодо продажу автомобіля MITSUBISHI «Lancer».

Отже сторони припинили подружні відносини в 2010 році, а не в 2009 році, як зазначала ОСОБА_5, а також встановлено, що будівництво вказаних будинків велося ще за час спільного проживання сторін.

Хоча відповідач представила дані про свої доходи за цей період, однак кошти затрачені для спільного майна подружжя.

Посилання ОСОБА_5 на те, що кошти на придбання автомобілів вона позичала в свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, як і пояснення цих свідків, судова колегія не приймає до уваги, оскільки жодних письмових доказів про це не представлено та згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування, а, отже, і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія враховує те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця.

З врахуванням цього судова колегія прийшла до висновку, що вказаний позивачем автомобіль SSANG YONG Rexton RX270XDI є спільним майном подружжя та підлягає поділу.

Не заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_5 на те, що позивач відмовився від вимог про поділ будинків в силу того, що написав заяву про відмову від проведення експертизи визначення їх вартості (а.с. 94, т.1 ), оскільки встановлено, що в подальшому він наполягав на проведенні судово-будівельної експертизи та не подав жодної заяви про відмову від позовних вимог.

Під час розгляду справи позивач у порядку ст. 31 ЦПК України не подавав заяву про зменшення чи уточнення позовних вимог щодо поділу будинків.

Безпідставними є і посилання ОСОБА_5 на те, що земельна ділянка площею 0,250 га, на якій розміщені вищезгаданий будинок, а також інше незавершене будівництво другого будинку, була передана у приватну власність відповідачки рішенням Пониквянської сільської ради від 26.12.2007 року № 117, оскільки преметом поділу є незавершене будівництво по стану на час подачі позову. Позивач ставить вимогу про грошову компенсацію частки у спільній сумісній власності, а не реальний поділ будинків.

Тому судова колегія прийшла до висновку, що спірне майно є об'єктом спільної сумісною власністю подружжя.

Виходячи з положень ст.ст. 60,69,70 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя з визначенням часток.

При поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, у разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України).

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України.

Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених п.п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, а також попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Саме така правова позиція є в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-37цс13, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, проте не була врахована судом при розгляді даної справи.

Згідно з п. п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" судам роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69- 72 СК та ст. 372 ЦК.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Звернення до суду з вимогами про стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є одним із способів поділу такого майна, а тому підчас розгляду справи на виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 04 лютого 2015 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 червня 2015 року у даній справі було призначено судову будівельно-технічну (оціночно-будівельну) та товарознавчу експертизи.

Відповідно до висновку №047/15 судової авто товарознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля SSANG YONG Rexton RX270XDI, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_5, з врахуванням його стану на момент огляду 31.07.2015 року, становить 264210,40 грн. (двісті шістдесят чотири тисячі двісті десять гривень 40 копійок).

Відповідно до висновку №050/15 судової будівельно-технічної експертизи ринкова вартість будинків, що збудовані на земельній ділянці площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 становить: 1) дерев'яного одноповерхового будинку з мансардою становить 546 700 грн. (п'ятсот сорок шість тисяч сімсот грн.); 2) цегляного двоповерхового будинку з мансардою 1 406 760 грн. (один мільйон чотириста шість тисяч сімсот шістдесят грн.).

Як встановлено, позивач просив виділити йому у власність автомобіль марки SSANG YONG Rexton RX270XDI, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_5 та стягнути з ОСОБА_5 в користь його грошову компенсацію частки у спільній сумісній власності.

Виходячи з вищенаведеного судова колегія прийшла до висновку, що даний позов підлягає до задоволення та провести поділ майна наступним чином.

Відповідно до висновків експертиз вартість спірного майна становить 2 217 670, 40 грн. (автомобіль SSANG YONG Rexton RX270XDI - 264210,40 грн., дерев'яний одноповерховий будинок з мансардою 546 700 грн., цегляний двоповерховий будинок з мансардою 1 406 760 грн.).

Посилання представника ОСОБА_5 на те, що після припинення подружніх відносин продовжилось будівництво і при проведенні експертизи це не враховано, судова колегія не приймає до уваги, оскільки не представлено жодних доказів про це і при призначенні експертизи 12.06.2015 року ним не було заявлено питання для з'ясування цієї обставини.

Отже, частка кожного з сторін становить 1 108 835,20 грн.

Оскільки в результаті поділу майна подружжя кожен з них стає одноособовим власником частини майна, судова колегія визнає за можливе в рахунок належної компенсації за частку у спільному майні подружжя стягнути грошову компенсацію частки.

Судова колегія прийшла до висновку, що відповідачу ОСОБА_5 слід виділити у власність дерев'яний одноповерховий будинок з мансардою та цегляний двоповерховий будинок з мансардою по АДРЕСА_2.

В той же час позивачу слід виділити у власність автомобіль SSANG YONG Rexton RX270XDI та стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частки у спільній сумісній власності у розмірі 844 624,80 грн. ( 1 108835,20 грн. - 264 210,40 грн. (вартість автомобіля) = 844 624,80 грн.)

При таких обставинах рішення суду слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 4828,50 грн. судового збору та 800 грн. за проведення експертизи, а всього 5628 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки SSANG YONG Rexton RX270XDI, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_5.

Виділити у власність ОСОБА_5 дерев'яний одноповерховий будинок з мансардою та цегляний двоповерховий будинок з мансардою по АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частки у спільній сумісній власності в розмірі 844 624,80 грн. (вісімсот сорок чотири тисячі шістсот двадцять чотири гривні вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 4828,50 грн. судового збору та 800 грн. за проведення експертизи, а всього 5628 ( п'ять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 50 (п'ятьдесять ) коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.