Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1860/15 Головуючий у 1 інстанції: Піх Ю.Р. Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Кримської О.М.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" про стягнення банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 20.06.2014 року позивачем було укладено договір банківського вкладу "Марафон лояльності _ Подвійний дохід" № 812185/2014 із Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний банк" скорочено ПАТ "ВіЕйБі Банк". Відповідно до умов вказаного договору позивачем в банку було розміщено строковий депозитний вклад у розмірі 160 000 гривень на строк 1 місяць з щомісячною виплатою процентів. Пунктом 1.7 Договору передбачено, що датою вимоги позивачем вкладу є 20.07.2014 року. Крім того, відповідно до умов Договору відповідачем на ім'я було відкрито рахунок за вкладом на вимогу "Для виплат" № НОМЕР_1.

Після закінчення строку дії Договору позивач звернувся до відділення №86 ПАТ "ВіЕйБі Банк" з вимогою повернути вклад позивача, однак цього відповідачем зроблено не було. 22.07.2014 року позивач ще раз звернувся письмово до банку з вимогою повернути вклад, однак відповіді не отримав.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь ОСОБА_4, суму банківського вкладу у розмірі 160 000 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаржник, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи із-за неявки скаржника ПАТ " Всеукраїнський Акціонерний банк", належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та і вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом правильно встановлено, що між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" та ОСОБА_4 виникли правовідносини, які ґрунтуються на договорі банківського вкладу.

Частина 1 ст. 526 ЦК України, передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання /.

На підставі ст.ст. 1060, 1061 ЦК України банки повертають вклади /депозити/ та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківської вкладу /депозиту/ між вкладником і банком. За договором банківського вкладу /депозиту/ незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Вказані вимоги банк перед позивачкою не виконав.

Судом установлено, що 20.06.2014 року позивачем ОСОБА_4 було укладено договір банківського вкладу "Марафон лояльності _ Подвійний дохід" № 812185/2014 із Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний банк" скорочено ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Відповідно до умов вказаного договору позивачем в банку було розміщено строковий депозитний вклад у розмірі 160 000 гривень на строк 1 місяць з щомісячною виплатою процентів. Пунктом 1.7 Договору передбачено, що датою вимоги позивачем вкладу є 20.07.2014 року.

Крім того, відповідно до умов Договору відповідачем на ім'я було відкрито рахунок за вкладом на вимогу "Для виплат" № НОМЕР_1.

З метою відкриття вказаного рахунку за вкладом на вимогу "Для виплат" було укладено 20.07.2014 року відповідний договір. Пунктом 1.5. цього договору передбачено, що датою вимоги за цим договором є перша вимога вкладника.

Як вбачається з руху коштів від 21.07.2014 року по рахунку № НОМЕР_1 сума вкладу позивача у розмірі 160 000 грн. з 21.07.2014 року знаходиться саме на вказаному рахунку.

Після закінчення строку дії Договору позивач звернувся до відділення №86 ПАТ "ВіЕйБі Банк" з вимогою повернути вклад позивача, однак цього відповідачем зроблено не було. 22.07.2014 року позивач ще раз звернувся письмово до банку з вимогою повернути вклад ( а.с. 5), однак відповіді не отримав.

Оскільки позивач на виконання умов договору неодноразово повідомляв банк про бажання отримати суму вкладу , але відповідач відмовив йому у задоволенні заяви, то суд, посилаючись на ст.ст. 509, 526, 1060,1061 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в стягненні з банку на його користь суми вкладу в розмірі 160000, 00 грн. З огляду на зазначені обставини є безпідставними посилання в апеляційній скарзі на те, що оскільки грошові кошти Банком перераховано на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1, тому Банк виконав умови договору про повернення вкладу позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню через запровадження у ПАТ "ВіЕйБі Банк" тимчасової адміністрації не можуть бути прийняті до уваги.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 23 від 20.11.2014 року, прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України №733 від 20.11.2014 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства " Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних", у відповідача - Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію з 21.11.2014 року ( а.с. 31).

Відповідно до пункту 1 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 128 від 24.11.2014 року призначено уповноваженою особою Фонду за тимчасову адміністрацію в ПАТ " Всеукраїхнський Акціонерний Банк" начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А.

Положеннями статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000р. № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012р. № 4452-VI визначено, що цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів);

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Закон Про систему гарантування вкладів фізичних осіб

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом (ч.6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Таким чином, введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог вкладника, оскільки заявлена ОСОБА_4 вимога від 20.07.2014 року та від 22.07.2014 року про повернення вкладу відповідала умовам договору і строк виконання обов'язку банку повернути вклад наступив 21.07.2014 року до введення тимчасової адміністрації, тому на зобов'язання банку перед ОСОБА_4 обмеження не поширюються.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: