Справа № 354/560/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1528/2015
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В. Д. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю ОСОБА_2 його представника

ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ПП «Геопростір», відділу Держземагаенства у м. Яремче, Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центру земельного кадастру», Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради про визнання недійсним державного акту право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на рішення Надвірнянського районного суду від 25 травня 2015 року -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом із урахуванням уточнених вимог, зазначав, що 20 серпня 2012 року відділом Держкомзему в м. Яремче було видано ОСОБА_4 Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1002 га, та підписаний головою Яблунецької сільської ради. Вказаний Державний акт був виготовлений із зміною вихідних даних, внаслідок чого відбулось накладання з земельною ділянкою в АДРЕСА_1, яка використовується ним для комерційної діяльності. Посилаючись на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 є сфабрикований, оскільки відповідачка не зверталась до відділу Держземагаенства у м. Яремче, Івано-Франківської регіональної філії з відповідною заявою, при складанні державного акту не було виготовлено технічну документацію, просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_4 від 20 серпня 2012 року площею 0,1002 га.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 25 травня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_4, ПП «Геопростір», відділу Держземагаенства у м. Яремче, Івано-Франківської регіональної філії ДП «центру земельного кадастру», Яблуницької сільської ради про визнання недійсним державного акту право власності на земельну ділянку.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що відповідачем не були виконані вимоги щодо перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки відповідно до п.1.12 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.99 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договір на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі» та Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №376 від 18.05.2010 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками».

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, просять задовольнити цю скаргу.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що 20 серпня 2012 року відділом Держкомзему в м. Яремче ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку 0,1002 га, та підписаний головою Яблунецької сільської ради з дотриманням вимог земельного законодавства. При цьому, право власності чи право користування позивача земельною ділянкою не порушено.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2008 року згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідачка ОСОБА_7 придбада у позивача ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1002 га у с.Яблуниця, уч. Село, Яремчанської міської ради.

Зі змісту договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.08.2008 року вбачається, що ОСОБА_2 був належним землевласником вказазаної земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого Яблуницькою сільською радою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 березня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі 29.08.2003 року за № 000015, кадастровий номер НОМЕР_2

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою, за змістом ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) є державний акт.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 29.08.2008 року згідно якого ОСОБА_7 придбада у позивача ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1002 га у с.Яблуниця, уч. Село, Яремчанської міської ради з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 їй видано 20 серпня 2012 року Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3

Також установлено, що після продажу позивачем ОСОБА_2 частини земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,1002 га у с.Яблуниця, уч. Село, Яремчанської міської ради продавцю залишилась земельна ділянка площею 0,1172 га на яку 22 жовтня 2009 року йому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 (а.с.8).

Отже, при видачі позивачу Державного акта про право власності на землю були узгоджені межі земельних ділянок та з приводу їх розмірів спору не виникало.

З поданих сторонами доказів вбачається, що накладок земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не має, тому твердження позивача щодо зазначених обставин є необгрунтованим.

Суд відхиляє поданий позивачем як доказ висновок №56 судової земельно-технічної експертизи від 30 січня 2015 року наданий спільним підприємством «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» щодо зміщення земельних ділянок (а.с.2-17), оскільки цей висновок не відповідає даним, які містяться у Державних актах про право власності на землю виданих сторонам із встановленням меж цих земельних ділянок в натурі, що не заперечується позивачем.

Інші доводи апеляційної скарги суперечать вимогам Наказу Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року щодо виготовлення технічної документації на землю та Наказу Держкомзему України №376 від 18.05.2010 року «Про затвердження інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 відхилити. Рішення Надвірнянського районного суду від 25 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Я.Ю.Ковалюк