Дата документу 02.12.2015
Провадження № 2/334/580/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого-судді Нікітенко Н.П., при секретарі Лапіні О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 14 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізьке РУ та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір «Автопакет» № 17/2008/0801Фап. відповідно до умов, якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 30643,37 доларів США, на придбання автотранспортного засобу марки TOYOTA, 2008 року випуска, державний номер НОМЕР_1, з кінцевим терміном повернення 10.04.2015 року.

Згідно з п. 1.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитними коштами розраховується Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,8% річних.

Згідно п. 2.2.1 Кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 593,02 долара США.

Згідно п. 5.1 Кредитного договору у разі порушення Позичальником строку сплати мінімально необхідних платежів по Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Також згідно п. 5.2. Кредитного договору, у випадку порушення виконання зобовязань, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штрафні санкції.

14 квітня 2008 року для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь Банку, між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки № 17/2008/0801Фап відповідно до умов якого, Поручитель безвідривно та безспірно зобовязується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань.

Відповідно до умов договору п. 3.2.2. та 3.2.4 Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обємі, що і Позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Також для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь Банку ОСОБА_2 14.04.2008 року уклала з Банком договір поруки № 17/2008/0801Фап.

Так, згідно зі ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Однак, взяті зобовязання по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, в обумовлені кредитним договором строки, відповідач належним чином не виконав в результаті чого, станом на 10 грудня 2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 67 853,91 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 1 061 710,02 грн, яка складається з:

-заборгованість за кредитом 28 947,99 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 452 949,17 грн.;

-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 26 396,87 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 413 031,80 грн.4

-пеня за прострочення сплати платежів 9444,71 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 147 781,37 грн.4

-штраф за порушення п. 5.2. кредитного договору 3064,34 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 47 947,68 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, від їх представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечують, надали до суду копію рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/1627/14-ц від 02.04.2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банка «Надра», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, відповідно до якого, позовні вимоги задоволені в повному обсязі та визнано поруку ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Надра» за договором поруки № 17/2008/0801Фап від 14 квітня 2008 року такою, що припинилася.

Також до суду була надана копія рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/8279/15-ц від 15 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про визнання поруки припиненою. Відповідно до якого, позовні вимоги задоволені та визнано поруку ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Надра» за договором поруки № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року такою, що припинилася.

Суд, вивчивши позовні вимоги, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви представника позивача та представника відповідачів, вважає позов обґрунтованим , але таким, що підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступних підстав

Судом встановлено,

що 14 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізьке РУ та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір «Автопакет» № 17/2008/0801Фап відповідно до умов, якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 30643,37 доларів США на придбання автотранспортного засобу марки TOYOTA, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, з кінцевим терміном повернення 10.04.2015 року.

Згідно з п. 1.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитними коштами розраховується Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,8% річних.

Згідно п. 2.2.1 Кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 593,02 долара США.

Згідно п. 5.1 Кредитного договору у разі порушення Позичальником строку сплати мінімально необхідних платежів по Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Також згідно п. 5.2. Кредитного договору, у випадку порушення виконання зобовязань, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штрафні санкції.

14 квітня 2008 року для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь Банку, між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки № 17/2008/0801Фап відповідно до умов якого, Поручитель безвідривно та безспірно зобовязується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань.

Відповідно до умов договору п. 3.2.2. та 3.2.4 Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обємі, що і Позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Також для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь Банку ОСОБА_2 14.04.2008 року уклала з Банком договір поруки № 17/2008/0801Фап.

Так, згідно зі ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Однак, взяті зобовязання по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, в обумовлені кредитним договором строки, Відповідач налижним чином не виконав в результаті чого, станом на 10 грудня 2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 67 853,91 доларів США що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 1 061 710,02 грн, яка складається з:

-заборгованість за кредитом 28 947,99 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 452 949,17 грн.;

-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 26 396,87 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 413 031,80 грн.4

-пеня за прострочення сплати платежів 9444,71 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 147 781,37 грн.4

-штраф за порушення п. 5.2. кредитного договору 3064,34 доларів США, що станом на 10.12.2014 р. є еквівалентом 47 947,68 грн.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На умовах ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже вимога Позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 на його користь суми у розмірі 28 947,99 доларів США (452 949,17 грн.) заборгованість за кредитом та 26 396,87 доларів США (413 031,80 грн.) заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми пені за несвоєчасне виконання зобовязання за період 10.12.2013 р. по 10.12.2014 р. в розмірі 9444,71 доларів США, що в еквіваленті 147 781,37 грн., та штрафу за порушення п. 5.2. кредитного договору у розмірі 3064,34 доларів США, що в еквіваленті становить 47 947,68 грн., слід за необхідне зазначити наступне.

Під час судового розгляду зазначеної цивільної справи, судом також було встановлено, що відповідач ОСОБА_1, має серйозне захворювання, що і стало причиною порушення ним своїх кредитних зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Правові наслідки порушення зобов'язання визначені у ст. 611 ЦК України та є способами захисту судом цивільних прав та інтересів сторін у зобов'язанні відповідно до ст. 16 ЦК України.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Так відповідно до п. 5.1 Кредитного договору у разі порушення Позичальником строку сплати мінімально необхідних платежів по Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Також згідно п. 5.2. Кредитного договору, у випадку порушення виконання зобовязань, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штрафні санкції.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір штрафних санкцій (неустойки) через її не спвмірність із розміром основного зобовязання.

Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання, санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її забезпечення.

Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року розяснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Враховуючи зазначені обставини, вочевидь не співмірність між нарахованою пенею в розмірі 147 781,37 грн. та штрафу у розмірі 47947,68 грн. та завдані банку збитки, а також керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені та штрафу за кредитним договором «Автопакет» № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року пені в розмірі 5000,00 грн. та штрафу в розмірі 5000,00 грн., яка є достатньою сумою, яка забезпечить задоволення інтересів кредитора і водночас не порушує баланс між інтересами кредитора та боржника.

Аналізуючи перелічені норми права, надані сторонами докази, кожен в окремості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізького регіонального управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як поручителів за договорами поруки 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року, на його користь заборгованості за кредитним договором № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року, слід за необхідне зазначити наступне.

14 квітня 2008 року для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь Банку, між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки № 17/2008/0801Фап відповідно до умов якого, Поручитель безвідривно та безспірно зобовязується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань.

Також для забезпечення повернення кредитних коштів Позичальника на користь Банку ОСОБА_2 14.04.2008 року уклала з Банком договір поруки № 17/2008/0801Фап.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання -кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього.

Правовінаслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, урегульовані ст.554 ЦПК України.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За положенням ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/1627/14-ц від 02.04.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), яка виникла з договору поруки 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року укладеного між ПАТ КБ «Надра» за яким, вона виступила поручителем за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору «Автопакет» № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року. Зазначене рішення набрало законної сили.

Також рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 335/8279/15-ц від 15 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_3, який зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), яка виникла з договору поруки 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року укладеного між ПАТ КБ «Надра» за яким, він виступив поручителем за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору «Автопакет» № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року. Зазначене рішення набрало законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обовязків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.

Аналізуючи викладені норми права, вивчивши надані сторонами докази, взявши до уваги надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізького регіонального управління до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-216, 61, 88 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 553, 544, 610, 622, 625, 629, 1048,1049, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізького регіонального управління задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізького регіонального управління , заборгованість за кредитним договором «Авопакет» № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року в сумі 55344,86 доларів США з яких, (28 947,99 доларів США заборгованість за кредитом, та 26 396,87 доларів США заборгованість за відсотками), 5000,00 гривень пеня за прострочення сплати кредиту та 5000,00 гривень штрафу.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було ухвалене рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Нікітенко Н. П.