Справа № 199/6406/13-ц
15 квітня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі: головуючого судді Подорець О.Б., при секретарі Хлус Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергії,-
У червні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію, посилаючись в його обґрунтування на те, що між позивачем та відповідачем 04 вересня 2007 року було укладено договір № 480, відповідно до якого позивач здійснює виробництво та постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач постійно користується тепловою енергією, яку виробляє позивач, але розрахунки за спожиту теплову енергію відповідач проводить несвоєчасно, через що утворилася заборгованість станом на 01 червня 2013 року в розмірі 8 015,64 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача.
Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2013 року позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі.
Ухвалою суду від 29 січня 2015 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2013 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову.
Відповідачі та третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомили, не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову.
За змістом рішення Констуційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі №1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У зв'язку з чим суд за згодою позивача повторно вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 вересня 2007 року між Комунальним підприємством «Теплоенерго» та відповідачем по справі ОСОБА_2 укладено договір № 480 на відпуск теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов якого постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб центрального опалення та гарячого водопостачання Споживачу за адресою: проспект Гагаріна, 171 приміщення 43 місто Дніпропетровськ.
Як вбачається з розрахунку за спожиту теплову енергію заборгованість за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2010 року по червень 2013 року складає 8 015 грн. 64 коп.
Суд не може погодитися з посиланнями відповідача ОСОБА_2 в заяві про перегляд заочного рішення про неправильне застосування тарифів, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
За положеннями ч. 2 ст. 3 цього Закону нотаріус не може займатися підприємницькою або адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або на службі в органах місцевого самоврядування, перебувати у штаті інших юридичних осіб, входити самостійно, через представника або підставних осіб до складу правління чи інших виконавчих органів господарських організацій, кредитно-фінансових установ, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої, у вільний від роботи час.
Приміщення, яке використовує нотаріус для своєї професійної діяльності, не відноситься до житлового фонду, тому що згідно із ч. 4 ст. 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно з п. 3 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2006 року № 955, який був чинним у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин, тарифи формуються для трьох категорій споживачів - населення, бюджетних установ, інших споживачів.
Відповідно до п. 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до населення відносяться споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької діяльності.
ОСОБА_2 є приватним нотаріусом і використовує належне їй нежиле приміщення, яке знаходиться в житловому будинку, для здійснення нотаріальної діяльності. Постачання теплової енергії до вказаного приміщення відбувається за допомогою системи централізованого опалення жилого будинку. В укладеному між сторонами договорі про теплопостачання зазначено, що споживач зобов'язується оплатити енергію за встановленими тарифами, які затверджені міськими органами самоврядування.
Послуги з теплопостачання в нежилих приміщеннях, які використовуються приватними нотаріусами для зайняття нотаріальною діяльністю оплачуватися за тарифами для населення не можуть.
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року в справі №6-72цс12, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.
З огляду на викладене, з врахуванням того, що відповідач в порушення вищевикладених норм законодавства, не оплачувала в повному обсязі та належним чином послуги за спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та на користь позивача Комунального підприємства «Теплоенерго» з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за теплову енергію в сумі 8 015, 64 гривень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 114,70 гривень.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 169, 214-215, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію - задовольнити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя О.Б.Подорець