АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/101/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1561/15Головуючий у 1-й інстанції Орел І. І. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: представника відповідача Борзовець О.В.

позивача ОСОБА_3, представника позивача адв. Мамедова Р.І.

третьої особи -ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс»

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08.04.2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» (далі -ДП ПДЛП «Полтаваоблагроліс»), третя особа - ОСОБА_5, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до ДП «Полтаваоблагроліс», в якому, посилаючись на те, що з 01.04.2014 року працював у відповідача на посаді лісничого Чорнухинського агролісництва та на початку 2015 року директором ДП було видано накази №5-В, №6-В від 27 січня 2015 року, №7-В від 06 лютого 2015 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді доган, а 09 лютого 2015 року видано наказ №6-К про звільнення його з роботи, прохав визнати незаконними та скасувати ці накази, поновити його на вказаній посаді, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що, при видачі наказів №6-В від 27.01.2015р. та №7-В від 06.02.2015р. у нього не було відібрано пояснення з приводу вказаних там порушень, а при застосуванні дисциплінарного стягнення на підставі наказу №5-В йому неправомірно оголошено догану, оскільки відповідач не звернув увагу на надані ним письмові поясненн про те, що договори купівлі-продажу та договори на виконані роботи по заготівлі лісо продукції на 2014 рік знаходяться не у нього, а у заготовача.

Вважає, що порушення при звільненні стосуються не лише порядку накладення дисциплінарних стягнень, а і порядку та процедури звільнення оскільки його було звільнено 09.02.2015 року, під час перебування на листку непрацездатності.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувано наказ №7-В від 06 лютого 2015 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів №5-В від 27 січня 2015 року та №6-В від 27 січня 2015 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді доган відмовлено.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_3 з посади лісничого Чорнухинської філії Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» та наказ директора Державного підприємства Полтавського державного лісогосподарського підприємства «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_5 №6-к від 09.02.2014р. про звільнення ОСОБА_3 за п.3 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді лісничого Чорнухинської філії Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» з 09 лютого 2015 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням у сумі 4666 грн. 39 коп., з відрахуванням необхідних обов'язкових податків і платежів.

Стягнуто з Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. та судові витрати в сумі 404 грн.90коп на користь ОСОБА_3.

З вказаним рішенням не погодилося Державне підприємство «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс», представник якого подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вважають, що суд належним чином не дослідив наявних у справі доказів, чим були порушені основні завдання цивільного судочинства.

У поданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач вважає її безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та просить її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

У судовому засіданні представник відповідача та третя особа апеляційну скаргу підтримали та прохали її задовольнити.

Позивач та його представник апеляційну скаргу не визнали, прохали її відхилити, підтримавши доводи, наведені у запереченнях.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення представник позивача, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 з 2010 року працював на різних посадах в Чорнухинському держагролісгоспі Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» (а.с.7).

Відповідно до наказу №111-К від 31.03.2014 року ОСОБА_3 з 01 квітня 2014 року працював на посаді лісничого Чорнухинського агролісництва філії ДП ПДЛП «Полтаваоблагроліс» (а.с.48).

08.01.2014 року позивач був ознайомлений з посадовою інструкцією лісничого (а.с.46-47).

14.08.2014 року ОСОБА_3 була подана доповідна записка на ім»я директора ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс», в якій було вказано, що в липні 2014 року на території Лісодільниці №4 мала місце пожежа, яка була локалізована (а.с.49-50).

19.08.2014 року позивачем була надана пояснювальна записка щодо вказаної пожежі (а.с.51).

Наказом №67-В від 22.08.2014 року за неналежне виконання своїх посадових обов»язків в частині протипожежної безпеки в лісах Чорнухинського агролісництва лісничому ОСОБА_3 оголошено догану (а.с.52-53).

Комісійним актом від 14.11.2014 року встановлено самовільний поруб дерев по Чорнухинському агролісництву, всього 239,74м.куб. лісопродукції, до акту додано у т.ч. пояснюючі лісничого, старшого майстра, майстра лісу (64-65).

Моніторингом впровадження аудиторських рекомендацій по аудиторському дослідженню ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» від 01.12.2014 року установлено, зокрема, що на рівні ДП ПДЛП «Полтаваоблагроліс» матеріали аудиту розглянуті на технічній раді підприємства, виданий наказ «По результатам проведеного аудиту підприємства» №53-В від 13.06.2014р., розроблені заходи по ліквідації зловживань, порушень та недоліків з конкретним терміном їх усунення, однак лісничий Чорнухинського агролісництва за зловживання при виконанні службових обов»язків не притягнутий до відповідальності (не виконані рекомендації. Актом визначено щодо проведення службового розслідування по «Акту встановлення самовільного порубу по Чорнухинському агролісництву» від 14.11.2014 року (а.с.58-63).

Згідно доповідної записки головного бухгалтера ОСОБА_7, датованої 01.12.2014 року, ОСОБА_3, на прохання бухгалтерії Чорнухинського агролісництва не було надано договори купівлі-продажу та договори на виконані роботи по заготівлі лісо продукції (а.с.54).

13 січня 2015 року було відібрано пояснення ОСОБА_3 з приводу самовільних порубів та відсутності договорів, де він зазначав, що по даному факту написана заява до міліції та ведеться розслідування (а.с.66). На запит місцевого суду слідчим відділенням Чорнухинського РВ УМВС 30.03.2015 року була надана відповідь (вих.№698), де вказано, що за даним фактом розслідується кримінальне провадження №0000260 від 15.11.2014 року, за ст.246 КК України (а.с.66,109).

З приводу відсутності договорів ОСОБА_3 пояснив, що договора і акти виконаних лісогосподарських робіт було оформлено та подано підприємству-заготувачу на підпис та дана документація до цього часу не повернута та зобов»ячався повернути підписану і належно оформлену документацію до 20.01.2015 року (а.с.55).

Як убачається з матеріалів справи наказом №5-В від 27.01.2015 року за ненадання до бухгалтерії підприємства станом на 20.01.2015 року вказаної вище підписаної та належним чином оформленої документації лісничому Чорнухинського агролісництва ОСОБА_3 оголошено догану та зобов»язано надати договори купівлі-продажу та договори на виконані роботи по заготівлі лісопродукції за 2014 рік (а.с.56-57).

Відповідно до наказу №6-В від 27.01.2015 року за неналежне виконання своїх посадових обов»язків та виявлені порушення в Чорнухинському агролісництві, в питаннях відводу, розробки лісосік, які стали наслідком повної відсутності контролю в цих питаннях з боку лісничого, ОСОБА_3, оголошено догану (а.с.68-70).

Комісійним Актом №1 від 28.01.2015 року встановлено відсутність ОСОБА_3, лісничого Чорнухинського агролісництва, на роботі протягом робочого дня (з 8.00 до 14.00) (а.с.73).

Комісійним Актом №2 від 29.01.2015 року встановлено відсутність ОСОБА_3, лісничого Чорнухинського агролісництва, на роботі протягом робочого дня (з 8.00 до 13.00) (а.с.74).

Комісійним Актом №3 від 05.02.2015 року встановлено відсутність ОСОБА_3, лісничого Чорнухинського агролісництва, на роботі протягом робочого дня (з 11.50 до 17.00) (а.с.75).

На підставі актів №1від 28.01.2015 року, №2 від 29.01.2015 року, №3 від 05.02.2015 року про відсутність на робочому місці ОСОБА_3 позивачу наказом №7-В від 06.02.2015 року оголошено догану (а.с.71-72).

Як зазначено у наказі, з 8год. 00хв. 06.02.2015р. мобільний телефон ОСОБА_3 знаходиться поза зоною досяжності, з приводу вищевказаних прогулів пояснень не надав.

Наказом директора Держаного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_5 №6-К від 09.02.2015 р. ОСОБА_3 звільнений з роботи з 09.02.2015 року за систематичне невиконання без поважних причин, покладених на нього посадових обов»язків, передбачених інструкцією і правилами внутрішнього розпорядку (а.с.86-87).

Відповідно до повідомлення директора ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_5 від 03.02.2015 року (вих.№ 01-01-41) щодо проведення наради адресованого лісничим та бухгалтерам агролісництв ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» останнім доведено, що 09 лютого 2015 року о 10.00год. на території центрального офісу відбудеться нарада та запропоновано підготуватися до обговорення перелічених питань і з»явитися у вказаний час (а.с.76).

Згідно протоколу технічної наради №1 від 09.02.2015 року ОСОБА_3 на ній присутній не був (а.с.79-84).

Відповідно до листка непрацездатності серії АГЦ №097007, виданого поліклінічним відділенням Лубенської центральної міської лікарні ОСОБА_3 перебував на лікарняному з 09.02.2015 року по 18.02.2015 року (а.с.17).

Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий суд вірно виходив із того, що наказ від 06.02.2015р. №7-В винесений з порушеннями законодавства, а тому підлягає скасуванню, оскільки адміністрація не повідомила позивача під розписку про оголошене йому стягнення, у той час, як накази від 27.01.2015р. №5-В та №6-В є такими, що відповідають вимогам закону.

Разом із тим висновок суду про те, що підставою звільнення у даному випадку була фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення, а тому наказ про звільнення ОСОБА_3 є незаконним, а останній підлягає поновленню на посаді з виплатою йому заробітної плати за час вимушеного прогулу є передчасним, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.147 КзПП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст.149 КзПП до застосування дисциплінарного стягнення власник чи уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник чи уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Аналіз наведених норм стосовно наказів №5-В від 27.01.2015 року та №6-В від 27.01.2015 року свідчить про те, що дані накази відповідають вимогам закону. Адміністрацією правильно враховано ступінь тяжкості вчинених проступків і заподіяну ними шкоду, обставини, за яких вони вчинені та відібрано письмові пояснення у ОСОБА_3

Так, з доповідної головного бухгалтера підприємства ОСОБА_7 від 01.12.2014р. вбачається, що ОСОБА_3, на прохання бухгалтерії Чорнухинського агролісництва з липня 2014 року не надавалися до бухгалтерії договори купівлі-продажу та договори на виконані роботи по заготівлі лісопродукції, що унеможливлювало перевірку як правильності нарахування витрат на заготівлю сировини, так і дотримання вимог підприємства; до нарядів на заготівлю деревини не додані акти виконаних робіт, що унеможливлює проведення розрахунків із заготівельниками даної лісо продукції. Відсутність вказаних документів є порушенням ведення бухгалтерського обліку та впливала на достовірність річної звітності (а.с.54).

У поясненнях на ім»я директора підприємства від 13.01.2015р. ОСОБА_3 фактично визнав факт порушення ним трудової дисципліни, що виявилося у несвоєчасному наданні ним до бухгалтерії підприємства відповідних документів та зобов»язався надати їх до 20.01.2015 року, однак, станом на 27.01.2015 року зазначені документи до бухгалтерії надані не були (а.с.55).

У ході проведення в листопаді-грудні 2014 року моніторингу по усуненню порушень, виявлених під час аудиту, було виявлено факти незаконної порубки дерев в деяких кварталах, хаотичного проведення розробки лісосік з порушенням технологічного процесу розробки лісосік, визначених технологічною картою, відсутність відтисків клейма на зрізаних пнях дуба та інші порушення, про що було повідомлено позивача та відібрано у нього пояснення з приводу зазначених порушень.

З огляду на наведене позовні вимоги в частині скасування наказів №5-В від 27.01.2015 року та №6-В від 27.01.2015 року є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Разом із тим, з урахуванням наведених норм Закону наказ №7-В від 06.02.2015 року підлягає скасуванню, оскільки при його винесенні було порушено норми закону, а саме в позивача не було відібрано письмових пояснень з приводу вчиненого ним проступку. Посилання в апеляційні скарзі на те, що ОСОБА_3 не надав пояснень у зв'язку з його відсутністю на роботі, що зафіксовано відповідними актами, не можуть бути взяті до уваги.

Відтак, у цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно п.3 ч.1 ст.40 КзПП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Пунктом 23 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року N9 Пленум Верховного Суду України роз»яснив, що, за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Виходячи зі змісту п.3 ч.1 ст.40 КзПП та постанови пленуму ВСУ від 06.11.1992 року N9 суд повинен з»ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення

Актами №1 від 28.01.2015р., №2 від 29.01.2015р., №3 від 05.02.2015р. встановлено відсутність ОСОБА_3 на роботі протягом робочого дня і ці факти відповідачем не спростовано (а.с.73-75).

Згідно п.1.5 Посадової інструкції Лісничого - лісничий лісництва є посадовою особою з ненормованим робочим днем (а.с.46).

У вказаних актах зазначено, що ОСОБА_3 у вказані проміжки часу був відсутній саме на роботі, а не в робочому кабінеті в с. Галяве Чорнухинського району Полтавської області.

Вказані акти складені з дотриманням вимог закону, тому є належними і допустимими доказами по страві.

З огляду на те, що наказ №7-В від 06.02.2015 року є незаконним та підлягає скасуванню, відтак, за порушення трудової дисципліни, описані у вказаних актах до ОСОБА_3 не було застосовано дисциплінарного стягнення, місцевий суд, при винесенні оскаржуваного рішення, дійшов невірного висновку про те, що підставою звільнення позивача стала ніби - то фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення, а не безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором за наявності застосованого дисциплінарного стягнення, як це мало місце у даному випадку.

З урахуванням вищевикладеного наказ директора ДП ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_5 №6-К від 09.02.2015р. про звільнення з роботи .ОСОБА_3 за систематичне невиконання без поважних причин, покладених на нього посадових обов»язків, передбачених Інструкцією і Правилами внутрішнього розпорядку, є законним. Відтак, позовні вимоги в частині його скасування, поновлення позивача на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними, не ґрунтуються на Законі та фактичних обставинах справи, а тому не можуть бути задоволені.

Відповідно до ч.3 ст.40 КзПП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992р. №9 визначено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП) стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Як зазначено вище, згідно листка непрацездатності серії АГЦ №097007, виданого поліклінічним відділенням Лубенської центральної міської лікарні ОСОБА_3 перебував на лікарняному з 09.02.2015 року по 18.02.2015 року (а.с.17).

Посилання в додаткових поясненнях до апеляційної скарги на неналежність вказаного листка непрацездатності не можуть бути взяті до уваги, оскільки, як убачається з копій наданих документів, листок непрацездатності було видано ОСОБА_3 за наявності його заяви на ім»я головного лікаря вказаного лікувально-профілактичного закладу від 09.02.2015р., погодженої заступником головного лікаря та засвідченої його підписом (а.с.134).

Виходячи з наведеного, зважаючи на те, що роботодавцем дата звільнення ОСОБА_3 була зазначена невірно, без урахування перебування його на листку непрацездатності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити дату звільнення з «09 лютого 2015 року» на «19 лютого 2015 року», та, на підставі ч.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мінпраці, Мінюсту та Мінсоцзахисту населення України від 29.07.93р. N58 зобов'язати ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_3 в частині зміни дати звільнення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс», - задовольнити частково.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08.04.2015 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №7-В від 06 лютого 2015 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Змінити дату звільнення ОСОБА_3 з посади лісничого Чорнухинського агролісництва (на підставі п.3 ч.1 ст.40 КзПП України) з «09 лютого 2015 року» на «19 лютого 2015 року».

Зобов»язати Державне підприємство «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_3, в частині зміни дати звільнення.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Л.І. Пилипчук /підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун