Справа № 357/8243/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Кричевська Н. В.,

за участю представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, вселення та встановлення порядку користування майном, що знаходиться в спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, мотивуючи його тим, що він з відповідачами є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Між співвласниками виникають непорозуміння з приводу користування квартирою, відповідачі чинять перешкоди позивачу в користуванні житлом, а саме не допускають до квартири, перешкоджають йому вселитись та користуватись своєю власністю, тобто порушуються його права на користування та розпорядження своїм майном, а саме 3/8 частини квартири АДРЕСА_2. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом його вселення в квартиру, зобовязання відповідачів не чинити йому перешкоди в користуванні 3/8 частинами зазначеної квартири в тому числі і щодо проживання у ній, зобовязати відповідачів надати ключі від вхідних дверей до квартири та встановити порядок користування квартирою виділивши йому в користування одну ізольовану кімнату, площею 12,5 кв.м та лоджію площею 2,8 кв.м., відповідачам виділити у користування ізольовані кімнати, площею 17,0кв.м. та площею 10,1кв.м., лоджію площею 1,8кв.м., а решту приміщень залишити у спільному користуванні, а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просять суд позов задовольнити.

Відповідачі позовні вимоги визнали повністю, не заперечують проти запропонованого позивачем порядку користування жилою площею квартири.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши та дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі являються співвласниками зазначеної квартири згідно свідоцтва про право власності № 20726 від 11.12.1997 року. Позивачу відповідно до свідоцтва про право власності № 20726 від 11.12.1997 року та свідоцтва про право на спадщину №1-3164 від 21.12.2011 року, на праві приватної спільної часткової власності належить 3/8 частини квартири АДРЕСА_2. Відповідачу ОСОБА_3 аналогічно також належить 3/8 частини вказаної квартири, а відповідачу ОСОБА_2 належить 1/4 частина вказаної квартири АДРЕСА_2.

Між співвласниками виникають непорозуміння з приводу користування квартирою. Оскільки на час звернення позивача до суду між співвласниками не було досягнуто згоди, щодо встановлення порядку користування квартирою, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно роз'яснень , викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.1995, № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином усунути порушення прав позивача, можливо шляхом вселення його до вказаної квартири та зобов'язання відповідачів надати ключі від вхідних дверей до квартири і не чинити перешкод у користуванні власністю.

Враховуючи, що на час розгляду справи сторони погодились із запропонованим варіантом користування жилою площею квартири позивачем, суд вважає за можливе встановити такий порядок користування спірною квартирою, який просить позивач і з яким погодилися відповідачі. Розміри кімнат в кожного будуть різні, але це не приведе до суттєвого порушення прав співвласників, так як відхилення від розміру часток є незначним.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи наведене суд вважає, що стороною позивача доведені ті обставини, що відповідачі, які проживають в квартирі чинять перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належною йому часткою квартири, тому позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 316 - 321, 383, 355, 356, 357,358 ЦК України, ст.ст. 10,60,81,88, 209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні 3/8 частинами квартири АДРЕСА_2, в тому числі і щодо проживання у ній.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1.

Встановити наступний порядок користування квартирою №84 по вул. Щорса, 85-а в м. Біла Церква Київської області:

- ОСОБА_1 виділити в користування одну ізольовану кімнату, площею 12,5 кв.м. та лоджію площею 2,8 кв.м.

- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити в користування ізольовані кімнати, площею 17,0 кв.м. та площею 10,1 кв.м., лоджію площею 1,8 кв.м.

- Кухню площею 8,9 кв.м., ванну відокремлену площею 3,3кв.м., туалет площею

0,9 кв.м., коридор площею 8,5 кв.м., вбудовану шафу 0,7 кв.м. - залишити в спільному

користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2

Валерійовича та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 солідарно судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання рішення. Повний текст рішення виготовлений 09.09.2015 року.

Суддя ОСОБА_4