Провадження № 2/712/84/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про виселення. В обґрунтування своїх вимог вказував, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № СSIРGА00000028. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору банк зобов'язався надати третій особі кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 50100 дол. США строком до 06.02.2017 року, а третя особа зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 26.12.2007 року укладено договір іпотеки № СSIРGА00000028. Згідно з п. 35.3 договору іпотеки ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 76,50, житловою площею 46,70 кв.м, який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Ільїна, буд. 82. Майно належало третій особі на підставі свідоцтва про право на спадщину. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.12.2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки та виселено ОСОБА_2 Позивач вказує, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, просять виселити ОСОБА_3 з житлового будинку № 82 по вул. Ільїна в м. Черкаси.

В судовому засіданні представники позивача за довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, пояснивши суду, що борг по кредиту не погашений, звернуто стягнення на предмет іпотеки та виселено ОСОБА_2 Відповідачка проживає у спірному будинку, що створює перешкоди по реалізації іпотечного майна.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти її виселення.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, скерувала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.12.2009 року звернуто стягнення на будинок та земельну ділянку загальною площею 545 кв.м., які розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Ільїна, буд. 82 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СSIРGА00000028 від 06.02.2007 року в розмірі 43054,21 дол. США, що еквівалентно до гривні за курсом 7,70 відповідно до службового розпорядження НБУ « 417/54 від 11.02.2009 року становить 331517,42 грн., шляхом продажу вказаних предметів іпотеки на прилюдних торгах в порядку виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 287850 грн. Виселено ОСОБА_2 домоволодіння за адресою: м. Черкаси, вул. Ільїна, буд.82, яке є предметом іпотеки, зі зняттям з реєстраційного обліку по даному домоволодінню.

Як розяснено у п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку коли для розпорядження предметом застави була необхідною згода заставодержателя (частина друга статті 586 ЦК), правочин заставодавця щодо розпорядження предметом застави, вчинений без згоди заставодержателя після укладення договору застави, не може бути визнаний недійсним за позовом заставодержателя, оскільки в пункті 2 частини другої статті 592 ЦК установлено інший наслідок порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави, а саме - пред'явлення вимоги про дострокове виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а також тому, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна (стаття 23 Закону України "Про іпотеку").

За ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового Кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи обгрунтованість позвних вимог та визнаня позову відповідачем суд приходить до висновку про задоволення позову та виселення ОСОБА_1Д з будинку 82 по вул. Ільїна в м. Черкаси.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягають судові витрати понесені позивачем при предявленні позову.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 57-60, 88, 174, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про виселення задовольнити.

Вислети ОСОБА_1 з будинку 82 по вул.Ільїна в м.Черкаси.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Головуючий: І.О. Мельник