РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3059/15-ц

пр. № 2/759/2699/15

06 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Ярмощук К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про захист прав споживача, стягнення суми неповернутого вкладу, збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про про захист прав споживача, стягнення суми неповернутого вкладу, збитків, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 254 555,31 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27 серпня 2014 року між ним та ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Київського відділення № 23, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 12 було укладено договір банківського вкладу на вимогу № 67-в-17/1387. Початковою сумою вкладу було 196 711, 93 грн. з процентною ставкою 18% річних. Оскільки, на його письмову вимогу від 28.08.2014 року до Київського відділення № 23 ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про повернення вкладу, 05.09.2014 року банком йому було повернуто лише 2 000,00 грн., що підтверджується випискою від 23.02.2015 року, а на його повторну вимогу від 15.09.2014 року отримав від відповідача лише 1 000,00 грн., що також вбачається з тієї ж виписки, він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, бо просив повернути йому всю суму вкладу з відповідними відсотками.

В подальшому позивач декілька разів збільшував позовні вимоги, таким чином з урахуванням розрахунку зробленого станом на 24.04.2015 року в остаточному варіанті позовної заяви ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь 293 650,06 грн. з яких: 202 812,83 грн. - сума вкладу; 2300,40 грн. - розмір процентів; 27652,06 грн. - розмір пені; 57 162,55 грн. - розмір інфляційних витрат; 3722,22 грн. - розмір 3% річних.

Позивач у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги з підстав зазначених у позові та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив суду свої письмові заперечення проти позову, з огляду на, що суд вважає за можливе слухати справу у відсутність такого за наявними у справі доказами.

Так, в запереченнях Банку зазначено, що у зв'язку з останніми політичними подіями в країні, посилився відтік (зменшення) депозитних коштів (вкладів) населення (фізичних осіб) в Банку, що призвело до погіршення фінансового стану банку. Представник банку підтвердив, що між ними та позивачем дійсно 27.08.2014 року було укладено договір банківського вкладу № 67-в-17/1387, на умовах якого ОСОБА_1 розмістив на вкладному рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 196 711,93 грн. Згідно виписки па зазначеному вкладному рахунку, підтверджується, що залишок коштів позивача на ньому станом на 03.04.2015 року становить 202812,83 грн. і те, що позивач здійснює часткове зняття суми депозиту і нарахованих процентів. Представник відповідача зазначає, що нарахування позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки не передбачена умовами договору банківського вкладу. Зокрема вимагати сплати суми боргу з відрахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Розмір процентів річних визначається сторонами в договорі. Якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення.Таким чином на думку Банку позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з Банку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення не надав жодного належного процесуального доказу, а отже переконливо не довів ці обставини, у зв'язку з чим просив відмовити в позові.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові пояснення сторони відповідача, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено та жодною із сторін не заперечується, що 27.08.2014 року між ОСОБА_1 (далі «Вкладник») та ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (далі «Банк») було укладено договір Банківського вкладу № 67-в-17/1378 (далі Договір), предметом якого було відкриття Банком Вкладнику вкладний рахунок на вимогу НОМЕР_1 в валюті гривні для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів НБУ, в порядку та на умовах, визначених цим договором та тарифами Банку на банківські послуги в національній та іноземних валютах для фізичних осіб (п.1.1 Договору)

Як передбачено п. 2.1. та 2.2. Договору початкова сума на Рахунку складає 196 711, 93 грн. з процентною ставкою 18 % річних.

У відповідності до п. 2.3. Договору сплата процентів здійснюється щомісячно, в перший банківський день місяця, наступного за місяцем нарахування процентів, шляхом зарахування суми процентів на вкладний рахунок на вимогу НОМЕР_1, а в разі закриття вкладного рахунку сплата процентів здійснюється в день закриття.

Вкладник має право на поповнення рахунку та зняття частини або всієї суми з рахунку, при цьому Незнижувальний залишок має складати не менше ніж 5 000, 00 грн. У випадку, якщо при частковому знятті коштів залишок на Рахунку стає меншим від розміру Незнижувального залишку, встановленого п. 2.3. цього Договору, цей Договір розривається, з поверненням Вкладнику фактичного залишку коштів, як це передбачено п. 2.4. Договору.

Сторони погодили у п. 3.2.4., що банк залишає за собою право відмовити вкладнику у видачі готівки з рахунку у сумі понад 5 000,00 грн. протягом одного банківського дня, у разі якщо Вкладник не повідомив Банк про бажання зняти таку суму за п'ять банківських днів.

Зокрема п. 3.3.2. Договору передбачено, що при бажанні зняти з Рахунку готівкові кошти у сумі, що перевищує 5 000,00 грн., протягом одного банківського дня, повідомити банк про намір зняти відповідну суму готівкою за п'ять банківських днів.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Так, про внесення позивачем відповідних коштів на вкладний рахунок ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» свідчить Квитанція № 4233 від 27.08.2014 року та сам Договір банківського вкладу № 67-в-17/1378, укладення якого визнали обидві сторони.

Із наданих суду документів також вбачається, що позивач неодноразово та завчасно, як це передбачено умовами договору Банківського вкладу № 67-в-17/1378, не менше ніж за 5 банківських днів, звернувся до банку із заявами про повернення банківського вкладу, чим засвідчив свої наміри припинити дію договору, у зв'язку з чим банк був зобов'язаний повернути вкладнику депозитні кошти з процентами, проте повернув лише незначну частину таких, чим порушив свої зобов'язання грошового характеру.

З огляду на що, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь суми вкладу у розмірі 202 812 грн. 83 коп., який становить таку суму станом на 01.04.2015 рік, що підтверджується відповідною випискою Банку та не заперечується стороною відповідача в його письмових запереченнях підлягають задоволенню.

Підлягають стягненню з відповідача і розмір процентів, визначених умовами Договору банківського вкладу, зокрема п.п. 2.2 і 2.3 за період з 01.04.2015 року по 23.04.2015 року, тобто 23 поточні дні, які не ввійшли до складу суми вкладу у розмірі 202 812 грн. 83 коп., яку суд вище стягнув з відповідача, оскільки стосуються іншого, наступного періоду, з розрахунку 18,00% річних у розмірі 2300 грн. 40 коп. виходячи з такого: 202 812,83 х 18/100/365 х 23 = 2300 грн. 40 коп.

Підлягають задоволенню вимоги позивача і в частині стягнення з відповідача на його користь інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Так, позивач просив повернути йому кошти у згадуваних вище заявах з 05.09.2014 року, а тому саме з цього часу рахується неналежне виконання Банком своїх зобов'язань перед Вкладником, тобто позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору в частині повернення грошових коштів, настають наслідки передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання.

Слід зазначити, що така ж позиція викладена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-39цс13 з приводу стягнення 3% річних, інфляційних витрат та відсотків за користування коштами по день їх повернення за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою до застосування.

Отже, інфляційні витрати при кожній зміні суми за період невиконання грошового зобов"язаня, зокрема з 05.09.2014 року по 25.03.2015 рік загалом складає 35 525,81 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Розмір 3 % річних за період з 05.09.2014 року по 25.03.2015 рік загалом складає 3239,99 грн., який також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення пені з відповідача на користь позивача згідно ст. 549 ЦК України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", то в цій частині позову суд відмовляє з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про Конституційний суд України» рiшення Конституцiйного Суду України пiдлягають безумовному виконанню всiма державними органами, органами мiсцевого i регiонального самоврядування, установами, органiзацiями, пiдприємствами, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та громадянами.

Так, із рішення КСУ від 11.07.2013 року по справі № 7-рп/2013 за зверненням гр. ОСОБА_2 до Конституційного Суду України з клопотанням дати офіційне тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" в такому аспекті: чи поширюється дія Закону лише на правовідносини, суб'єктами яких є виключно підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання і фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, чи також на правовідносини, в яких вони є тільки одним із суб'єктів правовідносин між платниками і одержувачами коштів, вбачається, що обмеження пені у грошових зобов'язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (підприємці), тоді як відносини Банку в даному випадку із фізичною особою, що вказує на неможливість застосування вказаного Закону у даних правовідносинах.

Не передбачено питання пені і самим Договором банківського вкладу, а тому такі вимоги позивача не грунтуються на відповідних нормах права, у зв"язку з чим задоволенню не підлягають.

Виходячи із всього вищенаведеного стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 265 998,00 грн., яка складається з: 202 812,83 грн. - розмір вкладу; 2 300,40 грн. проценти; 57 162,55 грн. - інфляційні витрати; 3 722,83 грн. - 3% річних.

В силу ст.88 ЦПК України на користь держави з відповідача по справі підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 2 659, 98 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір», бо позивач по Закону при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про Конституційний суд України», ст.ст. 625, 631, 1058, 1060, 1061, 1075 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 60, 61, 88, 212, 214, 215, 360-7ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про захист прав споживача, стягнення суми неповернутого вкладу, збитків задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» () на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором банківського вкладу № 67-в-17/1387 від 27.08.2014 року у розмірі 265 998 (двісті шістдесят п»ять тисяч дев»ятсот дев»яносто вісім) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» () на користь держави судовий збір у розмірі 2 659 (дві тисячі шістсот п»ятдесят дев»ять) грн. 98 (дев»яносто вісім) коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя