Справа № 127/4852/15-ц
Провадження № 2/127/2702/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Овсюка Є.М.,

при секретарі Олійник І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивовано тим, що шлюб між сторонами розірвано Вінницьким міським судом Вінницької області від 04.03.2014 року. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 551 гривня щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день на думку позивача сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів.

В судове засідання позивач не з'явилася, але до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, надав письмові заперечення проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

Суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін у справі та без фіксації судового засідання технічними засобами звукозапису.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Я було встановлено в ході розгляду справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та їх шлюб згідно рішення Вінницького міського суду вінницької області від 04.03.2014 року розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 31.05.2011 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2014 року було збільшено розмір аліменти стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 551 гривня щомісячно, починаючи стягнення з 19.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі міною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд критично відноситься до твердження позивача про те, що відповідач приховує дійсний розмір доходів та має підприємницьку діяльність, адже воно ґрунтуються на припущеннях та не доведено належними доказами, оскільки відповідачем надано суду довідку від 20.04.2015 року виданої Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області де зазначено, що ОСОБА_2 припинив Державну реєстрацію підприємницької діяльності за власним бажанням з 17.01.2015 року та доходів в 2014 році та в першому кварталі 2015 року у нього не було.

Судом прийнято до уваги, що відповідач припинив підприємницьку діяльність та є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 949 гривень. Належних та допустимих доказів погіршення матеріального стану позивач чи покрашення матеріального становища відповідача суду надано не було.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зміни розміру аліментів та вважає, що розмір аліментів визначений за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 року, є достатнім для утримання дитини, адже утримання дитини у відповідності до ст. 180 СК України є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Суд прийшов до висновку, враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, що підстави для зміни розміру аліментів - відсутні.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180, 182 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: