Справа № 263/8708/15-ц
Провадження № 2/263/2769/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 р. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Момот А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло-Плюс" про вселення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом про вселення та зміну умов догвору найму житлового приміщення. Після звернення до суду позивач змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_1. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що відповідно до особистого рахунку у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано сім осіб: позивач та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, третті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Зазначена квартира є державною, складається з трьох житллових кімнат, загальна площа квартири 62,99 кв.м., житлова 43,59 кв.м. Позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_2, шлюб розірвано 06.05.2015 року. У звязку із тим, що між позивачем та відповідачами виникли конфліктні стосунки, позивач вимушена була тимчасово не проживати у квартирі, відповідачі чинять перешкоди та не пускають позивача до квартири, змінили замки, нові ключі не дають. Позивач просила вселити її до спірної квартири, усунути перешкоди з боку відповідачів у користуванні квартирою та змінити умови договору найму жилого приміщення.

В ході розгляду справи позивачем було подано заяву про залишення позовних вимог в частині зміни умов договору найму жилого приміщення без розгляду.

В судовому засідання позивач повністю підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічни викладеним у позові. Зазначила, що вимушена тимчасово проживати у своєї матері, оскільки відповідачі не пускають її до квартири, у якій вона зареєстрована. Відповідачі витягли ключі у неї та її сина із кишені, поміняли у квартирі замки та нові ключі не дають. Вимушена була покинути квартиру, оскільки відповідачі постійно її вигоняли, вчиняли сварки, чим перешкоджають проживанню у квартирі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, зазначили, що вони заперечують проти проживання позивача у квартирі, оскільки вона розлучилася із чоловіком та пішла з квартири. Проти проживання дітей, які є третіми особами по справі, відповідачі не заперечують. У судовому засіданні відповідачі підтвердили, що вони дійсно змінили замки у квартирі та нові ключі позивачу не дають, заперечують проти проживання позивача.

Треття особа ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що він зареєстрований у квартирі, але проживає за іншою адресою. Позивач розлучилася із відповідачем його братом, тому пішла з квартири, проти її вселення заперечує.

Треття особа ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, позовні вимоги підтримала, зазначила, що позивач її мати, відповідачі не пускають її до квартири, змінили замки, просила позовні вимоги задовольнити.

Треття особа ТОВ «Житло-Плюс» у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, з рішенням суду згідні.

Треття особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Заслушавши сторони та дослідивши письмові докази, суд приходить до втсновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до особистого рахунку у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, підставою користування квартирою зазначено ордер № 2624 від 10.11.1982 року.

Згідно довідки, наданої 29.04.2015 року ОСОБА_8, она зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 89, кв. 104 разм із ОСОБА_3 мати чоловіка, ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_4- брат чоловіка, ОСОБА_5- донька , ОСОБА_6С - онук., ОСОБА_7 син.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 06.05.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано та залишено дошлюбне прізвище ОСОБА_1. Відповідно до паспоорту позивача позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 та зареєстрована у спірній квартирі з 29.11.1991 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вимогами ст. 9 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначеним законом.

Приписами ст. 61 ЖК УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Члени сім'ї наймача, відповідно до статті 64 Житлового кодексу України , це особи, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні членисім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вонипостійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповыдно до вимог ст. 65 ЖК УРСР особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим

приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач має право користування житловою площею спірної квартири, в яку намагається вселитися, оскільки відповідачі перешкоджають проживанню позивача у квартирі. Позивач перебувала у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2, була зареєстрована, як дружина у спірній квартирі, у квартирі також зареєстровані діти та онук позивача та відповідача. Розірвання шлюбу не є підставою для припинення права користування позивача крватирою. Між сторонами склалися неприязні стосунки, що стали причиною неможливості їх спільного проживання на одній житловій площі. Відповідачі, які мешкають у спірному приміщені, чинять позивачу перешкоди у користуванні житлом, змінили замки у квартирі та перешкоджають мешканню та користуванню приміщенням, чим порушують житлові права позивача, передбачені наведеними нормами законодавства. Відповідачі в судовому засіданні не заперечували що дійсно не пускають позивача у приміщення квартири, оскільки вона припинила шлбні відносини із відповідачем, та між ними склались неприязні стосунки.

Таким чином, позивач придбала право на користування спірним приміщенням у відповідності до положень ст.61 ЖК України та придбала у відповідності до вимог ст.64 ЖК України всі права та обовязки за вищевказаним договором найму, вселилася у спірне приміщення з дотриманням встановленого порядку для вселення.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при вселенні позивача до спірної квартири не був порушений встановлений діючим законодавством порядок вселення і позивач має достатні правові підстави для користування спірною квартирою. Суд вважає доведеним факт створення перешкод з боку відповідачів позивачеві у користуванні квартирою та порушене право позивача на користування житловим приміщенням підлягає поновленню шляхом вселення та зобовязання відповідачів не чинити перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням.

На підставі ст.ст. 9, 61, 64, 65 ЖК УРСР, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житло-Плюс" про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_9 Петрвну, ІНФОРМАЦІЯ_2, до квартири АДРЕСА_2 та зобов'язати ОСОБА_10 та ОСОБА_2 не здійснювати перешкод проти вселення ОСОБА_9 та користування нею зазначеною квартирою.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом пяти днів.

Суддя Т.І.Скрипниченко