Ухвала

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про заміну боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання листа у цивільній справі № 639/399/13-ц за позовом ОСОБА_4 до Харківської обласної дезінфекційної станції про поновлення на роботі,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження боржника Харківська обласна дезінфекційна станція на його правонаступника, нового боржника Державна установа «Харківський лабораторний центр держсанепідслужби України».

На обгрунтування своїх вимог заявник вказувала, що 26 травня 2014 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання листа про стягнення з Харківської обласної дезінфекційної станції на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 40 716, 92 грн. У зв'язку з ліквідацією санепідзакладів Харківської області відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України, санепідзакладами Харківської області до Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр держсанепідслужби України» передано основні засоби, матеріальні активи, товарно-матеріальні цінності, кредиторську та дебіторську заборгованості станом на 01 січня 2013 року.

Вважає, що Державна установа «Харківський лабораторний центр держсанепідслужби України» є правонаступником Харківської обласної дезінфекційної станції, тому просить замінити боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 639/399/13-ц.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року та ухвалу 3 грудня 2014 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшли правильного висновку, що Державна установа «Харківський лабораторний центр держсанепідслужби України» не є правонаступником Харківської обласної дезінфекційної станції, оскільки відповідач перебуває в стані припинення підприємницької діяльності за рішенням засновників, ліквідаційна процедура не закінчена, установа не виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та відсутній запис про припинення діяльності із зазначенням правонаступника, тому відповідно до ст. 378 ЦПК України відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Судами встановлено, що станом на 12 листопада 2014 року Харківська обласна дезінфекційна станція є самостійною юридичною особою, яка знаходиться в стадії ліквідації.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за подання державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Викладені в судових рішеннях висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих сторонами доказів, і ґрунтуються на нормах матеріального права. Порушень норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

З огляду на викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України підстави для задоволення касаційної скарги і скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_4 про заміну боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання листа у цивільній справі № 639/399/13-ц за позовом ОСОБА_4 до Харківської обласної дезінфекційної станції про поновлення на роботі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко