Справа № 199/4667/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють також в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, 2009 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження, треті особи Амур-Нижньодніпровський РВ у місті Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області та Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.04.2004 р. на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1.

У вересні 2011 року до позивача звернулась відповідачка ОСОБА_2 з пропозицією продати вказане домоволодіння їй за 144 000,00 грн. (на той час 18000 доларів США).

Погодившись на запропоновані умови, позивач отримав від відповідачки ОСОБА_2 аванс у розмірі 4000 грн. та на її прохання дозволив вселитись у будинок.

Позивач зазначає, що з того часу по травень 2014 року на виконання майбутнього договору купівлі-продажу відповідачка сплатила йому суму 15 000,00 грн.

На початку листопаду 2012 року відповідачка попросила зареєструвати її у домоволодінні АДРЕСА_1, оскільки вона ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину та їй була потрібна реєстрація для отримання державної допомоги на дитину, та 13.11.2012 р. з дозволу позивача відповідачка була зареєстрована за вказаною адресою. Пізніше без дозволу позивача відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала у будинку своїх двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, 2009 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження.

Позивач також вказує на те, що іншого житла він не має, проживає тимчасово у літній кухні свого домоволодіння, відповідачі створюють йому перешкоди у користуванні власністю та погрожують фізичною розправою, тому, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_2 відмовилась від купівлі належного позивачу будинку, без його дозволу зареєструвала своїх малолітніх дітей, разом з ними також без дозволу позивача проживає і чоловік ОСОБА_2, тому просив суд витребувати житловий будинок АДРЕСА_1 із чужого незаконного володіння, та усунути йому перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_2, її чоловіка ОСОБА_3, та її малолітніх дітей ОСОБА_4, 2009 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження, із домоволодіння АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві.

Відповідачі у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що вони сплатили позивачу 78000 грн. за спірний будинок, але він сам відмовляється укладати з ними договір купівлі-продажу. Згодні виселитися з будинку за умови повернення позивачем коштів.

Представник третьої особи у судовому засіданні просив рішення постановити відповідно до норм чинного законодавства, враховуючи інтереси малолітніх дітей.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.04.2004 р. на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1.

У вересні 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу зазначеного домоволодіння за 144 000,00 грн. (на той час 18000 доларів США), що визнаносторонами у справі, та відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, дані обставини доказуванню не підлягають.

У зв'язку із народженням відповідачкою дитини - ОСОБА_5, 2012 року народження, 13.11.2012 року з дозволу позивача відповідачка була зареєстрована за вказаною адресою. Після цього без дозволу позивача відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала у будинку своїх малоолітніх дітей: ОСОБА_4, 2009 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи у суді договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладений, однак відповідачі проживають у будинку, що належить на праві власності позивачу. Позивач наполягає на виселенні сім'ї відповідачки ОСОБА_2 та звільнення ними житлового будинку.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми авансу виділені в окреме провадження.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами сім'ї позивача, своїми діями порушують законні права позивача в частині вільного володіння, розпорядження та користування своїм майном, проживають в домоволодінні без будь-яких правових підстав, жодних договорів на їх проживання сторони не укладали, позивач іншого житлового приміщення для проживання не має, тому суд вважає ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні власністю та виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, та малолітніх дітей ОСОБА_4, 2009 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження, із домоволодіння АДРЕСА_1.

В чати сні витребування майна із чужого незаконного володіння суд вважає відмовити, оскільки дані вимоги не ґрунтуються на законі.

Також суд вважає стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частках 243 гривню 60 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215,224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють також в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, 2009 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження, треті особи Амур-Нижньодніпровський РВ у місті Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області та Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння та про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю та виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, та малолітніх дітей ОСОБА_4, 2009 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження, із домоволодіння АДРЕСА_1.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121 гривню 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 121 гривню 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя