НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5264/15
№ 2/183/2939/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.

при секретареві Литвиновій У.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Радіка Миколайовича, третя особа Новомосковський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, про виселення особи з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Радіка Миколайовича, третя особа Новомосковський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, про виселення особи з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстрації.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що вона є власником будинку № 57 по вул. Цвіткова в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, який належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 2004 року. Відповідач являється її колишнім співмешканцем, який зареєстрований в цьому будинку більше трьох років. За час спільного проживання у зазначеному домоволодінні відповідач проявив себе з негативної сторони, з його вини в сімї постійно відбувалися скандали, сварки та бійки, позивач та її діти зазнавали неабиякого психічного та фізичного насильства. Внаслідок чого позивач вимушена була звертатися до правоохоронних органів. Усе це негативно впливало на її стан та стан її хворої доньки, тому вона з дітьми Кариною, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 вимушені були переселитися до матері позивача в будинок № 90 по вул.Центральна в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Тому посилаючись на вимоги ст..ст. 116, 157 ЖК України, просила суд задовольнити її позов.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити його. Зазначила, що з відповідачем проживає однією сімєю досить тривалий час, і дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є їх спільними дітьми. У 2004 році за спільні з відповідачем кошти був придбаний будинок 57 по вул..Цвіткова в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Останній час стосунки з відповідачем погані, коли необхідно було знайти кошти для проведення операції дочці, відповідач спочатку не хотів продавати автомобіль,який був придбаний за дитячі кошти, а коли все ж таки продав, то взяв 2000 грн. Раніше коли вона з відповідачем посварилися він пішов проживати до свого брата, потім повернувся, і нібито стосунки почали налагоджуватися, однак дуже скоро, знов почалися сварки, тому вона вимушена була піти з будинку з дітьми мешкати до своїх батьків. З приводу сварок, які супроводжувалися бійками вона до міліції не зверталася.

Представник позивач повністю підтримав позовні вимоги позивача та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити позов. Вважає, що ті обставини, що з вини відповідача три особи позивач з двома дітьми не можуть проживати за своїм місцем проживання, свідчать про поведінку відповідача, що є підставою для його виселення та зняття з реєстрації.

Відповідач позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі та пояснив, що він мешкає в с.Голубівка з 1997 року. Позивач по справі його колишня співмешканка, з якою він проживав в цивільному шлюбі, від якого у них є двоє дітей Карина, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Максим ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2004 році дійсно за кошти, які він та позивач спільно заробили ними був придбаний буд. 57 по вул.Цвіткова в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому вони постійно мешкали. Купівлею будинку займався безпосередньо він, однак придбавався будинок на імя позивача, тому як у нього не було паспорту громадянина України. Після отримання ним паспорту громадянина України він в 2012 році зміг зареєструватися за місцем мешкання. Останні роки спільне життя з позивачкою не склалося, тому як на його думку відіграє велика різниця у віці; позивач стала на його думку шукати собі іншого чоловіка, а тому порвавши з ним будь-які стосунки пішла до батьків проживати з іншим чоловіком. Через де-який час з новим чоловіком вона також посварилася і в даний час намагається влаштувати своє життя з іншим. Будинок його сімї єдине місце його проживання, в якому він мешкає з 2004 року, іншого місця проживання у нього не має. Що стосується посилань позивача щодо сварок, то дійсно сварки в сімї в останній час були неодноразові, однак на своїх дітей він жодного разу руки не підіймав. Дійсно у сварках позивач підіймала руку на нього, а він на неї. Однак таких обставин, щоб позивач або він були із синцями і т.і. ніколи не було, вважає що це наклеп на нього. В задоволенні позову просив відмовити.

За клопотанням представника позивача, підтриманого позивачем в судовому засіданні були допитані свідки:

ОСОБА_6, яка мешкає останні три роки поряд з будинком батьків позивача, яка повідомила, що була свідком того, як позивач та діти сторін вибігали заплакані з будинку по вул..Цвіткова, 57 в с.Голубівка, тому як відповідач бив позивача. Також зі слів мешканців села вона знає, що в останній час відповідач дуже погано поводиться з позивачем, він знущався з неї, примушував її тяжко працювати, в той час як сам відпочивав; змушував позивача робити всю роботу, посилаючись на те, що вона жінка. З приводу бійок їй невідомо, щоб приїжджала міліція. З боку громади заходи впливу на відповідача не застосовувалися;

ОСОБА_7, яка є мірю позивача, яка пояснила, що сторони тривалий час мешкали разом однією сімєю в цивільному шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. До того, як відповідач отримав паспорт громадянина України в сімї все було добре, але з того часу, як він отримав паспорт він став за вказівкою своєї матері влаштовувати скандали, бійки, в результаті чого її дочка тривалий час була пригнічена, з побоями, і нарешті вимушена була переїхати проживати до неї в будинок. Вона особисто один раз була свідком того, як відповідач сварився з її донькою, а їх донька Карина вступилася за матір, в результаті чого відповідач вдарив два рази по обличчу та голові своїй доньці. Онука довго плакала, тому як їй було боляче.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, та свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що розяснювалося сторонам у справі в ході судового розгляду.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони тривалий час проживали у цивільному шлюбі та за спільні кошти на імя позивача 13 грудня 2004 року за нотаріально засвідченим договором купівлі-продажу було придбано будинок по вул.Цвіткова, 57 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності у встановленому законом порядку зареєстроване. Сторони проживали у зазначеному будинку з моменту його придбання, відповідач до сьогодні мешкає в цьому будинку, а позивач разом дітьми проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами, а відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог щодо виселення відповідача з будинку без надання іншого жилого приміщення та зняття його з реєстрації посилається на вимоги ст. 116 ч.1 , ст.157 ЖК України та ст.. 319 ЦК України, відповідно до яких, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Аналіз вищевикладеного переконує суд в тому, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження того, що відповідач систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, як і не встановлено наявності заходів запобігання і громадського впливу на нього. А тому в задоволенні вимог щодо виселення відповідача з будинку по вул..Цвіткова, 57 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області необхідно відмовити.

Вимоги позивача щодо зняття з реєстрації відповідача є похідними від вимог щодо його виселення, а тому в їх задоволенні також необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Радіка Миколайовича, третя особа Новомосковський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, про виселення особи з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Дубовенко