АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2012 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна " до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року ПАТ " ОТП Банк" , правонаступником,всіх прав та обов'язків є ТОВ " ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на те, що 17 березня 2006 року між АКБ" Райффайзен Банк Аваль" , правонаступником якого є ТОВ" ОТП Факторинг Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-003/080/2006 ( далі - Кредитний договір),за умовами якого Банк надав йому кредит у сумі 50 000 доларів США на купівлю автомобіля марки Volkswagen Multivan з річною базою нарахування відсотків 360 днів у році, із сумою першочергового внеску не менше 15% від вартості автомобіля у відповідності до Договору купівлі-продажу зі сплатою 12 % річних та FIDR ( процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту , що розміщені у банку на строк 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватися Банком в порядку передбаченому кредитним договором) на строк до 17 березня 2011 року.

За умовами цього договору відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором.

Відповідно до п. 1.5. частини № 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок , якщо інше не передбачено Договором.

Ураховуючи неналежне виконання відповідачем умов Кредитного договору, відповідно до п. 1.9. Частини №2 Кредитного договору , позивач направив відповідачу вимогу № 22-3-2/3880 від 02.04.2007 та № 22-3-2/3608 від 22.03.2007 про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі про погашення заборгованості за кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором станом на 24 березня 2011 року утворилась заборгованість в сумі 55 857, 98 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 617 312, 94 грн., що складається із : заборгованості за кредитом в розмірі 43 145, 64 доларів США; заборгованості за відсотками в розмірі 12 712, 34 доларів США ; пені за прострочення виконання боргових зобов'язань в розмірі 617 312, 94 грн., яку ТОВ"ОТП Факторинг Україна" просило стягнути на його користь із відповідача, а також стягнути судові витрати.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року у відповідності до ст. 512, 514, 1077, 1079, 1084 ЦК України, ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № CL-003/080/2006 від 17 березня 2006 року.

У зв'язку з чим, позивач направив відповідачу лист - повідомлення про зміну кредитора у зобов'язанні № 42-2-1/161764 від 15.11.2010 та № 42-2-1/163412 від 15.11.2010.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2012 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна " до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна" 1 063 203 грн. 88 коп.

У апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволені позову, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, представника позивача ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те , що суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положенням ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойкувідповідно до статей 549- 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 17 березня 2006 року між АКБ " Райффайзенбанк Україна" , правонаступником якого є ПАТ " ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-003/080/2006, за умовами якого Банк надав останньому кредит у сумі 50 000 доларів США на купівлю автомобіля марки Volkswagen Multivan з річною базою нарахування відсотків 360 днів у році, із сумою першочергового внеску не менше 15% від вартості автомобіля у відповідності до Договору купівлі-продажу із сплатою 12 % річних строком до 17 березня 2011 року.

Згідно п. 1.4. Частини № 2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах , визначених нижче, а саме : проценти за користування Кредитом розраховуються Банком наступним чином : у разі використання Фіксованої процентної ставки проценти за користування кредитом розраховується на основі Фіксованої процентної ставки, яка є незмінною на весь строк дії цього Договору, з розрахунку Річної бази нарахування процентів.

У разі використання Плаваючої процентної ставки проценти за користування кредитом розраховуються як FIDR+ Фіксований відсоток з розрахунку Річної бази нарахування процентів.

Базовий FIDR сторони приймають ставку FIDR )( діючу на момент укладання цього договору) на строк в 1 ( один) календарний рік.

Плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає коригуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного 12 календарного місяця, починаючи з дня видачі кредиту. Плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов цього договору в перший Банківський день місяця, наступного за місяцем закінчення вищезазначеного 12 місячного періоду дії попередньої плаваючої процентної ставки. З зазначених дат проценти нараховуються, виходячи із ставки FIDR ( фактично діючої на дату коригування ) + Фіксований відсоток з розрахунку Річної бази нарахування процентів. Без укладання будь-яких додаткових угод до цього договору сторони цим висловлюють свою цілковиту згоду щодо такої зміни Плаваючої процентної ставки стосовно всієї непогашеної суми кредиту ( п. п. 1.1.1.1., 4.1.1.2., 4.1.1.3) ( Частина №2 Кредитного договору).

Згідно п.п. 1.4.1.2. Кредитного договору проценти нараховуються у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення Кредиту, визначеної у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів ( Додаток №1), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачуються позичальником відповідно до умов ст. 1,5 цього Договору.

Відповідно до п. 1.4.1.3. Кредитного договору ( крім процентів за прострочений Кредит) сплачується позичальником та поточний рахунок у Банку в розмірі , визначеному п.п. 1.4.1.1.-1.4.1.2. цього Договору.

Згідно п. 1.4.1.5. Кредитного договору сторони цим підтверджують, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань встановлених будь-яких з п.п. 2.3.7., 2.3.8., 2.3.8.1. цього Договору Фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток ( в залежності від виду процентної ставки , що застосовується за цим Договором) підвищується на 4 % річних за кожні 12 місяців невиконання чи неналежного виконання будь-якого з п.п. 2.3.7., 2.3.8., 2.3.8.1. цього Договору .

Відповідно до п.п. 1.5.1. Договору повернення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у строки визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів ( додаток № 1 до цього Договору) шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок .

До загальних засад цивільного законодавства відносять, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Згідно п.3.1. Договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому Договору Позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах , визначених в цьому Договорі, а саме: за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1 % ( одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Договір факторингу є самостійним цивільно-правовим договором, який належить до групи договорів про надання фінансових послуг. Сторонами договору є фактор і клієнт (стаття 1079 ЦК України). Фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа ‒підприємець, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Клієнтом може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

05 листопада 2010 року між ТОВ " ОТП Факторинг Україна " та ПАТ " ОТП Банк" укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю ( далі - Договір 1 ), за умовами якого в порядку та на умовах визначених цим Договором, Продавець передає ( переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори ( перелік яких міститься у додатку №1 до цього Договору), а покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця винагороду.

Згідно підпунктів " а ", "б" пункту 3.3.Договору 1 з урахуванням положень статті 3.4. нижче, Покупець набуває усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на Дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу ; а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій.

Право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за Кредитними договорами з Дати набрання чинності.

Згідно п. 4. 1. Договору 1 на підтвердження факту передачі Кредитного портфелю, в момент укладання цього Договору Продавець зобов'язується передати Покупцю Кредитні документи. Передача Кредитного портфелю ( з усіма Кредитними документами) Покупцю підтверджуються підписанням відповідного акту передачі документів Сторонами цього Договору .

Відповідно до п. 4.4. договору 1 розрахунки Боржників з Покупцем за Кредитними договорами здійснюються в порядку та на умовах , встановлених Кредитними договорами, та з урахуванням положень Договору комісії.

Згідно з ч. а п. 6.2. Договору 1 у дату набрання чинності передати Покупцю усі Кредитні документи та підписати Акт приймання - передачі кредитного портфелю.

З Витягу з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року випливає, що ТОВ " ОТП Факторинг Україна " набув усі права вимоги за Кредитним договором № CL-003/080/2006 від 17.03.2006 укладеним між АКБ "Райффайзенбанк Україна " та ОСОБА_1 на загальну суму основного боргу боржника та загальну суму процентів у валюті договору у розмірі 55 857, 98 доларів США, з яких : загальна суму боргу боржника за цим кредитним договором у розмірі 43 145, 64 USD, загальна суму процентів нарахованих на суму заборгованості боржника за кредитним договором у сумі 12 712, 34 USD, боржник ОСОБА_1 ( а.с. 4.-21).

22 березня 2007 року відповідачу направлено повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором , а 2 квітня 2007 року ПАТ ОТП Банк направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № CL-003/080/2006 від 17.03.2006 протягом 30 днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку та сплатити на рахунок №2620 1 301512526 в ЗАТ " ОТП Банк суму кредиту в розмірі 43145, 64 доларів США, суму відсотків за користування кредитом в розмірі 588, 38 доларів США ( а.с. 26, 27).

15 листопада 2010 року ПАТ "ОТП Банк " направив відповідачу лист , в якому повідомив ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ "ОТП Факторинг України " та вказав на необхідність виконувати усі зобов'язання за Договором кредиту ( а.с. 25).

Відповідно до наданого позивачем прорахунку заборгованість по кредиту на 24 березня 2011 року становить 43 145 ,64 дол. США; по відсотках з 23.03.2007 по 01.01.2009 12 712,34 дол. США ; заборгованість по пені 05.11.2010 по 24.03.2011 - 617 312,94 грн., а всього 55 857,98 дол. США та 617 312,94 грн. ( а.с. 29) .

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Як установлено судом, п.п. 3.1.1 пунктом 3.1 Договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобов'язується сплачувати позикодавцю неустойку в розмірі 1% від усієї суми позики за кожен день прострочення.

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Згідно наведеного розрахунку сума заборгованості становить 55 857,98 дол. США або за курсом НБУ - 444 070,94 грн., пеня за 139 днів - 617 312, 94 грн.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Встановивши , що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд разом з тим не застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення неустойки( пені) необхідно змінити, зменшивши її розмір з 617 312,94 грн. 94 коп. до 444 070,00 грн., оскільки він значно більший від розміру боргового зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленому до винесенням ним рішення.

Усі справи, що підлягають вирішення в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами( ст. 107 ЦПК України ).

Отже, всі усі справи в порядку цивільного судочинства розглядаються судом першої інстанції, яким і ухвалюються судові рішення , а суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те , що позивач звернувся до суду з позовом за спливом позовної давності і в поданій заяві просить застосувати позовну давність та відмовити позивачу у задоволенні позову з цих підстав.

Проте заява про застосування позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки такі дії мали бути вчиненні відповідачем у суді першої інстанції і він не позбавлений був такої можливості.

Як вбачається з матеріалів справи, судом неодноразово направлялися за місцем реєстрації відповідача судові повістки, які поверталися до суду з поміткою " за закінченням терміну зберігання" ( а.с.49,60, 61) .

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення від 24.02.2012 року представник позивача не ставив питання про застосування позовної давності і на обставини пропуску позивачем позовної давності не вказував.

Керуючись ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2012 року змінити, зменшивши розмір пені з 617 312,94 грн. до 444 070 грн. та загальну суму заборгованості з 1 063 203 грн. 88 коп. до 888 140 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: