Справа № 214/4519/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 серпня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності до певної національності, суд -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за національністю є «німцем».

В обґрунтування заяви зазначає наступне. Він, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Його батьками є мати ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) і батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) записана по національності як «українка», хоча її батьком є ОСОБА_5, який за національністю є німцем. ОСОБА_4, записаний за національністю як росіянин.

В його, заявника, свідоцтві про народження, національність не зазначена, оскільки законодавством України не передбачено зазначення національності дитини, під час реєстрації її народження.

Коли заявникові виповнилося 16 років, в 1993 році отримав паспорт в Саксаганському РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області, де було записано без його, заявника, згоди національність «українець», хоча бажав мати національність своїх предків по лінії матері ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2), батьком якої по національності є німець ОСОБА_5

Мати заявника - ОСОБА_3 народилася у післявоєнний час, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2, коли радянський народ нещодавно отримав перемогу у Великій вітчизняній війні і також отримувала паспорт у той період, коли «рани» радянського народу, сім'ї якого втратили на війні своїх рідних, не загоїлися. Тому, вважає, що цілком зрозуміло, що ОСОБА_2 не наважилася і навіть не намагалася при отриманні паспорту наполягати на обранні національності свого батька ОСОБА_5, який за походженням був німцем.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи громадян захищаються судом.

Згідно ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвитку української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також, розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь - якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам.

Він, заявник, шанує та цікавиться німецькою історією, вивчав німецьку мову у школі та вищому навчальному закладі, докладає зусиль для подальшого удосконалення знання німецької мови, оскільки вважає, що належить саме до німецької національності та бажає її відновити, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Крім того, бажає знайти родичів своїх предків у Німеччині.

Відповідно до вимог ст. 234 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст. 256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що він, заявник за національністю є німцем, необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду, тому що предки були німцями, а саме рідний дідусь. Для нього, заявника, це дуже важливо, тому що в майбутньому має намір прийняти громадянство держави Німеччина і переїхати туди на постійне місце проживання.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, підтвердивши її зміст.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подавши заву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заперечень проти задоволення заяви не має.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.4), свідоцтво про народження ОСОБА_6 (а.с.5), довідка про шлюб (а.с.6), свідоцтво про народження ОСОБА_1 (а.с.7), атестат (а.с.12), свідоцтво про шлюб (а.с.13), залікова книжка (а.сю.14-27), навчальна картка (а.с. 28-29).

Суд, оцінивши відповідно до ст. 58 ЦПК України, досліджені у судовому засіданні свідоцтва про народження, довідку про шлюб, атестат, свідоцтво про шлюб, залікову книжку, навчальну картку, вважає ці докази належними, так як вони містить інформацію щодо національність родичів заявника, ставлення його до своєї національності.

Суд, оцінивши відповідно до ст. 59 ЦПК України, досліджені у судовому засіданні свідоцтва про народження, довідку про шлюб, атестат, свідоцтво про шлюб, залікову книжку, навчальну картку, вважає ці докази допустимими, так як вони отримані без порушення порядку, встановленого законом.

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Батьком матері заявника є ОСОБА_5, який за національністю є німцем. В свідоцтві про народження заявника національність не зазначена, при отриманні паспорту було записано без згоди заявника, що національність останнього є «українець», заявник бажав мати національність своїх предків - «німець». Внаслідок історичних подій, а саме Великої Вітчизняної війни ОСОБА_2 не наважилася і не намагалася при отриманні паспорту наполягати на обранні національності свого батька ОСОБА_5, який за походженням був німцем. Заявник шанує та цікавиться німецькою історією, вивчав німецьку мову у школі та вищому навчальному закладі, докладає зусиль для подальшого удосконалення знання німецької мови, вважає, що належить саме до німецької національності.

Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про національні меншини в Україні».

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи громадян захищаються судом.

Згідно ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвитку української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також, розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Згідно ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам.

У відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь - якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Суд приходить до переконання, що, маючи серед своїх прямих предків дідуся, який є за національністю «німець», вважаючи що належить до цієї національності, заявник має гарантоване даною нормою закону право на відновлення своєї національності.

Відповідно до вимог ст. 234 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст. 256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі встановлених судом обставин, а саме того, що ОСОБА_1 має серед своїх прямих предків дідуся, який за національністю є «німець», та вважає, що належить до цієї національності, суд приходить до переконання, що заявник має право на відновлення своєї національності - «німець», яке гарантоване ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

На переконання суду, встановлення факту належності заявника до національності «німець» має юридичне значення, для відновлення ним етнічного походження, реалізації наміру прийняти громадянство держави Німеччина і переїхати до держави Німеччина на постійне місце проживання.

Керуючись ст.ст.11 55 Конституції України, ст. 300 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», ст.ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності до національності «німець» - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за національністю є «німцем».

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов