печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гладун Х.А.

при секретарі - Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутністю між сторонами взаєморозуміння та довіри. Протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме його інтересам. Надання строку для примирення вважає недоцільним.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач зазначив, що не має згоди на примирення, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 18.02.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2. було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 110 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними свідоцтв про народження (а.с. 5, 6).

Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 21, 24, 56, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений та зареєстрований 18 лютого 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між громадянами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 110) - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Х.А. Гладун