Провадження № 2/761/7405/2015
У Х В А Л А

31 липня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак М.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана до суду з порушенням правил підсудності.

ч.1 ст. 109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

В той же час за правилами ч.2 ст.110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подала позов до Шевченківського районного суду м. Києва, але відповідач не проживає на території Шевченківського району міста Києва (АДРЕСА_1), з матеріалів справи вбачається, що позивач не має на утриманні малолітніх дітей, не надала суду докази, що вона не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, чи є домовленість подружжя про розгляд справи Шевченківським районним судом міста Києва, а тому немає законом передбачених підстав для слухання справи Шевченківським районним судом м. Києва.

Статтею 115 ЦПК України передбачено - якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Тому суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі ст.121 ЦПК України, оскільки справа не підсудна цьому суду.

Одночасно суд роз'яснює, що позивач може звернутися з позовною заявою до компетентного суду за місцем проживання відповідача.

Відповідно до ст.7 п.2 ч.1 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи те, що до матеріалів справи додано квитанцію про сплату судового збору на суму 243,60 грн., суд вважає за доцільне повернути судовий збір позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу разом з додатками до неї.

Роз'яснити право позивача звернутися із заявленими вимогами за місцем проживання відповідача.

Повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривни 60 копійок, сплачений квитанцією № від 14.07.2015 року в ПАТ «Діамантбанк» по м. Києву та проведене банком 14.07.2015 року.

Виконання ухвали в частині повернення судового збору доручити Управлінню Державної казначейської служби у м. Києві.

На ухвалу суду в частині повернення позовної заяви може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В частині повернення судового збору ухвала суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: М.А.РИБАК