Справа №488/4498/14-ц 19.05.2015 19.05.2015 19.05.2015
Провадження №22ц/784/908/15 Головуюча в першій інстанції Циганок В.Г.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Коломієць В.В., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання Шпонарській О.Ю.,

без участі сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2014 року по справі за позовом

Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»)

до

ОСОБА_3,

про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИЛА:

28 липня 2014 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнило, до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 870 кв.м. та житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований на вказаній земельній ділянці та знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві. Також позивач просив про виселення осіб, які проживають в спірному будинку зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Позивач зазначав, що 27 червня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 08/06/2007/840К-762, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 198 000 доларів США на строк до 19 червня 2027 року зі сплатою 12,49 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором того ж числа між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та відповідачкою було укладено договір іпотеки. Згідно вказаного договору ОСОБА_3 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 870 кв.м. та житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві. Даний договір був зареєстрований приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за № 176. Сторонами була обумовлена ціна предмету іпотеки у 508 940 грн.

Оскільки боржниця ОСОБА_3 належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 27 червня 2007 року, у зв'язку з чим, станом на 03 липня 2014 року, виникла заборгованість в розмірі 383 010 доларів США 47 центів та 300 305 грн. 57 коп. пені, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки та земельну ділянку за тією ж адресою, шляхом надання Банку право укласти договір купівлі-продажу з будь - якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладання правочину щодо відчуження вищезазначеного предмету іпотеки, а кошти отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. На час реалізації вищезазначеного майна передати його в управління Банку та надати останньому право: на отримання дублікатів правовстановлюючих документів у будь яких установах незалежно від форм власності, витягу з реєстру прав власності на дане нерухоме майно та на отримання довідок та документів, які необхідні для укладання нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Крім того, позивач просив виселити всіх осіб, які проживають у спірному будинку без надання іншого приміщення.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено з посиланням на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банка в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим без з'ясування всіх обставин по справі, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності на момент розгляду справи, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 08/06/2007/840К-762. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_3 було надано кредит в розмірі 198 000 доларів США на строк до 19 червня 2027 року зі сплатою 12,49 % річних (а.с. 14-15).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором того ж числа між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та відповідачкою було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 870 кв.м. та житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві, які належать їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 червня 2007 року (а.с. 12-17). Тобто, спірні жилий будинок і земельна ділянка придбані на кредитні кошти.

Даний договір був зареєстрований приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за № 176. Сторонами була обумовлена ціна предмету іпотеки у 508 940 грн.

У зв'язку з невиконання ОСОБА_3 зобов'язань за даним кредитним договором станом на 03 липня 2014 року виникла заборгованість, яка складається з: 195 383 доларів США 52 центів - основного боргу, 167 826 доларів США 95 центів - відсотків, 19 800 доларів США - штрафу та 300 305 грн. 57 коп. - пені.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон), протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Матеріалами справи підтверджується та встановлено судом, що ОСОБА_3 має у власності земельну ділянку, площею 870 кв.м., на якій розташований спірний житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 391,1 кв.м.

Тобто, загальний розмір спірного житлового будинку перевищує розміри встановлені Законом, а тому на нього може бути звернуто примусове стягнення за договором іпотеки.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина 3 ст. 109 Української РСР регулює порядок виселення громадян.

При цьому, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка отримала кредит в іноземній валюті саме на придбання спірного жилого будинку, який і передала в іпотеку в забезпечення виконання кредитного договору.

Вимога про виселення була надіслана відповідачці 02 лютого 2014 року (а.с. 18).

Таким чином, позовні вимоги про виселення відповідачки зі спірного будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про виселення інших осіб, які зареєстровані в спірному будинку, то вони не підлягають задоволенню, так як інші зареєстровані особи не є стороною у справі і з такими позовними вимогами позивач до них не звертався.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду про звернення стягнення на іпотечне майно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 08/06/2007/840К-762 від 27 червня 2007 року в розмірі 383 010 доларів США 47 центів (триста вісімдесят три тисяч десять доларів США) 47 центів та 300 305 грн. 57 коп. пені, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3, звернути стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 391,1 кв.м. та земельну ділянку, площею 870 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку і господарських будівель, які розташовані по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, який належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом надання ПАТ КБ «Надра» право укладання договору купівлі-продажу з будь-якими особами, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності, а також набранням ПАТ КБ «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу з початковою ціною реалізації визначеною суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час укладання договору купівлі-продажу.

На час реалізації вказаного вище майна передати його в управління публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Виселити ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 м. Миколаєві без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 3654 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1827 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді