Справа № 569/4447/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Герасимчук М.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Подкаури О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувшись до суду в інтересах своє неповнолітньої онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, просить позбавити відповідачку - матір дитини батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки, а також просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, передбачених ст.150 СК України, а також передбаченого ст.180 цього ж Кодексу обов'язку утримувати дочку до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити в частині позбавлення батьківських прав, а в частині стягнення аліментів зменшила розмір позовних вимог, зробивши усну заяву, й просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь на утримання дитини аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином - поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.25), повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідачки не надійшло.

Представник третьої особи в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, підтримавши з цього приводу висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Матеріалами справи документально підтверджено, що позивач є бабусею, а відповідач - матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Батько дитини - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6 - 14, 20).

Як слідує з висновку від 11.06.2015 р. №08-1210 органу опіки та піклування "Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4", на даний час дитина проживає з бабусею, яка являється фактичним піклувальником неповнолітньої. Мати дитини свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню й утриманню своєї дочки, залишивши дитину на виховання своїй матері. Бабуся та онука проживають разом за адресою їхньої реєстрації - АДРЕСА_1, де позивачем створені дитині належні умови для її проживання та виховання, а також за місцем проживання неповнолітня ОСОБА_3 забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку. ОСОБА_3 є ученицею НВК №12 м.Рівне.

Відповідно до характеристики з навчального закладу на неповнолітню, вихованням дівчинки займається її бабуся - ОСОБА_1. Мама була на батьківських зборах востаннє лише у п'ятому класі. За увесь цей час відповідач не цікавилася вихованням дочки, не підтримує зв'язку з класним керівником, нехтує вихованням дитини та погано на неї впливає.

Під час бесіди з працівниками служби у справах дітей неповнолітня ОСОБА_3 повідомила, що востаннє бачила маму в січні 2015 року. Мама їй не телефонує, не цікавиться її справами, не купує необхідних речей, натомість зловживає алкогольними напоями, тому дитина не заперечує проти позбавлення її матері щодо неї батьківських прав.

Виходячи з наведеного, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, з яких вбачається, що вона є рідною бабусею неповнолітньої ОСОБА_3 по її нині покійному батькові. Позивачку знає як свою колишню сваху, тому турбота про позбавлену батьківського піклування онуку є для них спільною. Зазначила, що відповідач тривалий час не виконує своїх батьківських обов'язків щодо дочки ОСОБА_3, з дитиною не проживає, участі в її вихованні й утриманні не бере, а місце проживання чи перебування ОСОБА_4 їм не відоме.

Рідний брат відповідачки - свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання, з яких вбачається, що вихованням і утриманням його племінниці - неповнолітньої ОСОБА_3 займається його мама та, відповідно, бабуся дівчинки - позивач ОСОБА_1 Причиною цього став безладний спосіб життя його сестри - відповідачки ОСОБА_4, яка тривалий час зі своєю дочкою не проживає, зловживає алкогольними напоями, про своє місце проживання їх не повідомляє.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З огляду на наведені норми сімейного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що вищезазначені фактори знайшли в суді своє підтвердження в усій їх сукупності, оскільки відповідач ОСОБА_4 свідомо знехтувала своїми батьківськими обов'язками, передбаченими статтями 150 та 180 Сімейного кодексу України, а винною щодо дитини поведінкою фактично залишила неповнолітню ОСОБА_3 без батьківської турботи та піклування.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому абзацом першим частини другої статті 166 цього ж Кодексу передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Як передбачено частиною третьою статті 181, частиною другою статті 182 та частиною першою статті 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач, не з'явившись в судове засідання, не надала суду відомостей про свої доходи чи можливе місце роботи, тому аліменти слід визначити і присудити у мінімальному їх розмірі, встановленому законом, як про це просить позивач, адже очевидно, що ОСОБА_4 має нерегулярний (мінливий) дохід.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 - 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ч.5 ст.164 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку села Городище Рівненського району Рівненської області, батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Біла Криниця Рівненського району Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Городище Рівненського району Рівненської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В частині позбавлення батьківських прав рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини - Білокриницькій сільській раді Рівненського району Рівненської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Головуючий: