Провадження № 2/522/2966/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» Таст-Гарантія», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про стягнення страхового відшкодування та неустойки, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою, що була уточнена, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст- Гарантія» () на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1) суму страхового відшкодування у розмірі 3 144,69 грн., стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст- Гарантія» () на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1) суму пені у розмірі 682,35 грн., та судові витрати: 243,60 грн. - судовий збір, 3 000 грн. - правова допомога.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача судовому засіданні позов визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого РЕВ №2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_1 є власником автомобілю Деу Ланос, реєстраційний НОМЕР_2

22.11.2011р. між ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ПрАТ «СК «ТАСТ- Гарантія» (далі - Відповідач) було укладено Договір №163 добровільного страхування наземного транспортного засобу (далі - Договір), предметом якого є страхування майнових інтересів Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечить закону, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Деу Ланос, реєстраційний НОМЕР_2 (далі - автомобіль), на суму 50000 гривень.

Відповідно до пп.7.1. п.7 Договору автомобіль був застрахований, серед іншого, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП).

26.11.2012 р. о 17:00 на вул. Леніна села Дачне, Біляївського р-ну, Одеської області сталось ДТП, в наслідку якої вказаний вище автомобіль отримав наступні механічні пошкодження: деформовано заднє ліве крило, потертості заднього бамперу, розбита задня права фара. Факт ДТП та відповідні пошкодження підтверджуються Довідкою від 26.11.2012р. №365469 відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Біляївського району.

На момент ДТП автомобілем керував ОСОБА_3 на підставі технічного паспорту.

Відповідно до пп. 18.5 п.18 Договору при настанні страхового випадку страхова компанія має бути повідомленою протягом трьох робочих днів.

27.11.2012р. Страховика ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» було повідомлено про настання страхового випадку шляхом подання ОСОБА_3 заяви-Повідомлення про настання страхового випадку. У цій заяві-повідомленні, серед іншого, було повідомлено про «отримані механічні пошкодження автомобілю. Вказана заява була зареєстрована у відповідача за № 15 6-11 /12.

07.12.2012р. на підставі огляду автомобілю Аварійним комісаром ОСОБА_4 було складено Аварійний сертифікат №156-11/12, яким визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Деу Ланос, реєстраційний НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 3394,69 грн.

25.02.2013р. Позивачкою було подано заяву про виплату страхового відшкодування за вказаним страховим випадком.

Підпунктом 21.3 пункту 21 Договору передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться на підставі письмової заяви Страхувальника, довідки органів ДАІ про ДТП і оцінки збитку на протязі 20 банківських днів з дня одержання всіх документів.

Проте станом на дату подання позову ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» не виконано свої зобов'язання за Договором, не здійснено виплату страхового відшкодування позивачу.

Відповідно до ст. 626 ЦКУ договором, зокрема, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 979 ЦКУ за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 988 ЦКУ Страховик, серед іншого, зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 990 ЦКУ страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Нормою ст. 992 ЦКУ встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Як зазначено у до ст. 626 ЦКУ, договором є домовленність двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, відповідно до договору страхування, у Відповідача виникло зобов'язання здійснити страхові виплати Позивачу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦКУ зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 256 ЦКУ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначалось, Відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання за Договором №163 добровільного страхування наземного транспортного засобу щодо виплати страхової суми.

Підтвердженням вказаного є лист ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» від 22.07.2014р. № 362-66-11/2, у якому даним страховиком підтверджено, що Позивачкою була подана відповідна заява про страхове відшкодування, копія якої надано до вказаного листа, та зазначено, що виплата страхового відшкодування не була здійснена «у зв'язку з великою кількістю виплат страхового відшкодування».

З наведеного вбачається, що Відповідачем визнано наявність грошового зобов'язання перед ОСОБА_1, та підтверджено факт невиконання цього зобов'язання.

Таким чином, враховуючи визначену Аварійним сертифікатом №156-11/12, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Ланос. реєстраційний НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, розмір невиконаного ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» грошового зобов'язання складає 3 144,69.

Як наголошувалось вище, нормою ст. 988 ЦКУ встановлено обов'язок страховика, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Підпунктом 21.3 пункту 21 Договору передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться на підставі письмової заяви Страхувальника, довідки органів ДАІ,про ДТП і оцінки збитку на протязі 20 банківських днів з дня одержання всіх документів.

На підставі довіреності виданої ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» від 20.07.2012р. №860- 10/1 збиранням необхідних для виплати страхового відшкодування документів займалось МП «Універсал ЛТД» ТОВ.

Відповідно до службової записки №396 від 27.02.2013р. за підписом начальника відділу надання послуг з врегулювання збитків ОСОБА_5, до ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» вказаною датою було передано, серед іншого, наступні документи: повідомлення від страхувальника, копія поліса ОСЦПВ АВ/2713530, копія договору КАСКО №163; копія первинної довідки про ДТП; копія протоколу про адміністративне правопорушення; копія посвідчення водія; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ; квитанція; рахунок; копія паспорту, копія ідентифікаційного коду; заява ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування; банківські реквізити; аварійний сертифікат №156-11/12 від 07.12.12р.

Зазначену службову записку №396 від 27.02.2013р. та додані документи ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» було прийнято та зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції.

Проте відмітка про прийняття вказаної службової записки та додатків у Позивача відсутня, оскільки представники Відповідача відмовились від розписки про прийняття документів.

Окрім того, у даній службовій записці було повідомлено, що граничний термін сплати припадає на дату 12.04.2013р.

Тобто, відповідно до положень ст. 988 ЦКУ та пп. 21.3 п. 21 Договору крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 12.04.2013р. Проте на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування Відповідач не здійснив. Таким чином, станом на час подання позову минуло 503 днів (на дату 29.08.2014р.), протягом яких Відповідачем порушується зобов'язання за вищезазначеним договором страхування. Не виконуючи у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів. Відповідач допустив прострочення грошового зобов'язання. Таким чином його бездіяльність призвела до порушення зобов'язання (ст. 610 ЦК України), і з 13.04.2013 року ПрАТ «СК «Таст- Гарантія» є такою, що прострочила виконання зобов'язання (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настінні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до Постанови Правління НБУ від 21 березня 2012 року № 102 "Про регулювання грошово-кредитного ринку", з 23 березня 2012 року облікову ставку встановлено в розмірі 7,5 % річних.

Постановою Правління НБУ від 06 червня 2013 року № 209 "Про регулювання грошово-кредитного ринку", зокрема, передбачено встановити з 10 червня 2013 року облікову ставку в розмірі 7,0 % річних.

Згідно з Постановою НБУ від 09.08.2013 р. №315 облікову ставку НБУ з 09.08.2013 року та станом на теперішній час встановлено у розмірі 6,5%.

Відповідно до Постанови Правління НБУ від 14 квітня 2014 року № 212 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" встановлено з 15 квітня 2014 року облікову ставку в розмірі 9,5%.

Згідно з Постановою НБУ "Про регулювання грошово-кредитного ринку" від 15 липня 2014 року № 417, з 17 липня 2014 року облікову ставку встановлена в розмірі 12,5%.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не може перевищувати розмір подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з ч. З ст. 549 Цивільного кодексу України: "Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання." Таким чином, пеня, яку повинен сплатити Відповідач складає: 682,35 грн.

Щодо стягнення витрат на юридичну допомогу у розмірі 3 000 грн. суд відмовляє у задоволенні цих вимог, так як відповідно до ст.1 Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" N 4191-VI від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Позивачем до квитанції не надано розрахунку витрат на правову допомогу в супереч до вимог ЗУ № 4191-VI від 20 грудня 2011 року, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст- Гарантія» () на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1) суму страхового відшкодування у розмірі 3 144,69 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст- Гарантія» () на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1) суму пені у розмірі 682,35 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст- Гарантія» () на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя:

04.02.2015