Справа № 743/485/15-ц Провадження № 22-ц/795/1406/2015 Головуючий у I інстанції -Павленко О. В. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.

суддів: Висоцької Н.В., Позігуна М.І.

при секретарі: Козлачковій Ю.В.

за участю: представника позивача Буленок І.В., відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року у задоволенні позову Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь управління надмірно виплачені бюджетні кошти у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 26089 грн. 84 коп. за період з 01.07.2003 року по 31.03.2014 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_2, надавши позивачу недостовірну довідку про реєстрацію народження дитини, видану 21.07.2003 року ВРАЦС Чернігівського МУЮ за №1253 із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України, умисно ввела в оману працівників Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області для безпідставного отримання допомоги на дитину як одинокій матері.

Апелянт зазначає, що дитина відповідачки ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період перебування ОСОБА_2 з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, хоча батьком дитини був записаний ОСОБА_5.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, суд першої інстанції виходив з того, що положеннями ч. 2 ст.22 Закону України „Про Державну допомогу сім'ям з дітьми" та абз.2 п.49 „Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" передбачено відповідальність особи, яка надмірно або безпідставно отримала соціальну допомогу лише у випадку її умисних винних дій, проте матеріали справи підтверджують неналежну оцінку посадовими особами позивача документів, поданих відповідачкою при реєстрації народження дитини, тому відсутнє зловживання зі сторони ОСОБА_2, умисне приховування або подання нею недостовірних відомостей, які вплинули на рішення суб'єкта владних повноважень про призначення допомоги на дитину як одинокій матері.

Такий висновок суду ґрунтується на законі та відповідає обставинам справи, і з ним погоджується апеляційний суд.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.3).

З 13.05.1989 року по 05.02.1994 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с. 8, 10).

З 08.06.1994 року по 25.11.1994 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу відповідачка залишила прізвище ОСОБА_2 (а.с. 7, 9).

Згідно протоколу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської у м. Чернігові ради №406686 від 29.07.2003 року та протоколу Управління соціального захисту населення Ріпкинської РДА №402301 від 24.02.2005 року, відповідачці як одинокій матері було призначено допомогу на дитину та продовжено виплату такої допомоги (а.с.4,5).

З 01.04.2014 року виплату допомоги ОСОБА_2 призупинено.

Відповідно до інформації центру по нарахуванню та здійсненню виплат про залишки переплат по Ріпкинському району від 08.12.2014 року, відповідачці за період з 01.07.2003 року по 31.03.2014 року виплачено допомогу на дитину як одинокій матері у сумі 26089 грн. 84 року.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми, шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" №2811-ХІІ від 21.11.1992року.

Статтею 18-1 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері.

Відповідно до ст. 18-2 вищевказаного Закону, передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абз.1 ч.1 ст.135 СК України.

Умови звернення до уповноважених на те органів та дії їх службових осіб, підстави прийняття рішення про призначення допомоги одиноким матерям, регламентуються „Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року.

Посадові особи управління соціального захисту, при прийнятті рішень про призначення або про відмову в призначенні соціальних виплат, зобов'язані перевіряти документи, надані заявниками, на предмет відповідності їх діючому законодавству і на предмет наявності підстав для відповідних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, визнається такою, що походить від подружжя.

У відповідності до положень ч.2 ст.22 Закону України "Про Державну допомогу сім'ям з дітьми" та абз.2 п.49 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року передбачено, що суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.

Таким чином, відповідальність особи, яка надмірно або безпідставно отримала соціальну допомогу, настає лише у випадку її умисних винних дій.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції 28 березня 2002 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Чернігові. Матрі'ю дитини записана відповідачка ОСОБА_2, а батьком - ОСОБА_5 (а.с.3)

У довідці Чернігівського міського відділу реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції від 21 липня 2003 року №1253 зазначено, що відомості про батька у актовому записі про народження ОСОБА_3 записані за вказівкою матері, у відповідності до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (а.с.6). Зазначене вбачається і з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.26).

Згідно правової позиції, викладеної в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.01.2012 року у справі „Рисовський проти України" ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при перевірці документів відповідачки для призначення допомоги, відповідно до норм ст. 18-1 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", посадові особи позивача не дали належної оцінки документам, які були надані заявницею при реєстрації народження дитини, а згодом при перепризначенні допомоги на дитину як одинокій матері.

За викладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про відсутність винних умисних дій ОСОБА_2 у виникненні переплати допомоги, умисного приховування або подання нею недостовірних відомостей, які вплинули на рішення суб'єкта владних повноважень про призначення державної допомоги та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на недостовірність довідки про реєстрацію народження дитини, виданої 21.07.2003 року ВРАЦС Чернігівського МУЮ за №1253 із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України, не заслуговують на увагу, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, актовий запис про народження ОСОБА_3 станом на день розгляду справи не змінений та не скасований.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: