АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3233/14-ц Номер провадження 22-ц/786/727/15Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.4 п.1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду 28 липня 2014 року з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якому просила поділити спільне майно та визнати за нею і за ОСОБА_3 право власності на ? частину гаража АДРЕСА_1

В зв'язку з невідповідністю позовної заяви вимогам статей 119-120 ЦПК України та не усуненням недоліків у визначений строк (не надано даних про ринкову вартість майна та не сплачено в повному обсязі судовий збір), ухвалою судді Полтавського районного суду 14 серпня 2014 року позовну заяву визнано неподаною та повернути позивачці.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 вересня 2014 року вказана ухвала залишена без змін.

В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвали судів як першої так і апеляційної інстанцій скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

При повторному вирішенні питання про відкриття провадження, суддя Полтавського районного суду Полтавської області ухвалою від 19 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 знову залишив без руху з підстав не зазначення ціни позову, не надання доказів щодо вартості спірного майна та відповідно сплати судового збору, не надання доказів щодо належності майна на праві власності відповідачу та не відповідності вимоги про призначення експертизи нормам процесуального законодавства.

На виконання вимог ухвали судді, ОСОБА_2 6 січня 2015 року подала заяву про усунення недоліків, зокрема позовну заяву з усунутими недоліками, квитанцію про сплату судового збору на 121.80 грн. та 128.20 грн., заяву про витребування доказів та додатки, якими обґрунтовувала свої вимоги.

Не дивлячись на вказані дії, місцевим судом 12 січня 2015 року повторно винесено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу внаслідок не усунення останньою недоліків - не відповідності ціни позову вартості предмета позову, не надання правовстановлюючих документів на гараж та не відповідності заяви про витребування доказів нормам ЦПК України.

З вказаною ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області не може погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 119, 120 ЦПК України визначені основні вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, подання копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Так, акцентуючи увагу позивача на тому, що нею не вірно визначено ціну позову, а відтак не в повному обсязі сплачено судовий збір, суддею проігноровано висновки ВССУ, викладені в ухвалі від 3 грудня 2014 року та роз'яснення, надані в п.16 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати».

Зокрема, суддею невірно визначено предмет позовної вимоги майнового характеру, що призвело до невірного висновку про необхідність сплачувати позивачу відразу дві вимоги майнового характеру на загальну суму 609 грн.

Крім того, є помилковим висновок щодо сплати іще 121 грн.80 коп. за клопотання про забезпечення доказів, яке взагалі повинно вирішуватись за правилами ст.ст. 133-135 ЦПК України, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

З огляду на викладене, є невірним та передчасним висновок щодо необхідності оплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів на стадії відкриття провадження по справі.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже, враховуючи вищезазначені норми, суд дійшов помилкового висновку про залишення позову без руху з підстав не подання доказів, подача яких можлива під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Встановлене колегією суддів свідчить про невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які регулюють питання відкриття провадження, що є безумовною підставою для скасування ухвали та направлення матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, оскільки позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України і будь-яких об'єктивних перешкод для відкриття провадження по справі колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 311 ч.1 п.4, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року скасувати, матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарження не підлягає.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.