Справа № 565/284/15-ц
У Х В А Л А

02 березня 2015 року м. Кузнецовськ

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Ковтунович М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири,

в с т а н о в и в :

До суду звернулася позивач із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири №8 в будинку №18/4 м-ну Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області. У позовній заяві позивач зазначила « Прошу: 1. Накласти заборону на відчуження квартири №8 в будинку №18/4 мікрорайону Будівельників м.Кузнецовськ Рівненської області». До зазначеного прохання суд ставиться як до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ч.1 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Частина 3 тієї ж статті визначає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ч.2 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, і інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У позовній заяві в частині вимог про забезпечення позову не вказано: причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, фактичних обставин обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову. На обґрунтування необхідності застосування певного виду забезпечення позову позивачу слід було зазначити фактичні обставини, які дають обґрунтовану підставу вважати, що невжиття цих заходів може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду. Тому, заявнику слід змістовно зазначити, які ж саме обставини свідчать про утруднення чи неможливість у подальшому здійснити виконання рішення суду.

Значить, зміст заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК.

В порушення вимог ч.4 ст.151 ЦПК позивачем не подано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Покликання позивача на звільнення від сплати судового збору, як учасника війни, є безпідставні. Заявник є ветераном війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників війни. Згідно із ст.14 п.17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено пільги для учасників війни зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Тобто ця норма закону відсилає до податкового і митного законодавства та не встановлює безпосередньо пільги зі сплати судового збору. У ст.5 ч.1 п.8 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнено лише інвалідів Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняних до них у встановленому порядку осіб. Виходячи із аналізу законодавства немає підстав віднести учасників війни до осіб, які прирівняні до інвалідів Великої Вітчизняної війни та сімей воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти. Отже, позивачем не дотримано вказаних вимог процесуального закону.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (№9 від 22.12.06р.) роз'яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК - з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Провадження у цивільній справі №565/284/15-ц на момент надходження до суду та розгляду заяви про забезпечення позову (сформованій у тексті позовної заяви) не відкрите і суд зможе вирішувати питання про відкриття провадження в цивільній справі лише після надходження даних щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, як це передбачено ст.122 ЦПК.

Необхідно також врахувати, що згідно ст.153 ч.1 ЦПК України, заяву про забезпечення позову слід розглянути в день її надходження.

Отже, є підстави для висновку, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК, тобто зміст заяви не відповідає встановленим законом вимогам. Враховуючи, що в законі передбачено проведення розгляду заяви про забезпечення позову в день її надходження, то у суду немає можливості в даний час не вчиняти процесуальних дій щодо цієї заяви, відкладаючи вирішення такої заяви.

Згідно ст.153 ч.8 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Керуючись ст.ст. 151,153, 208-210 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Повернути позивачу ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову (сформовану у тексті позовної заяви) по справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги, через Кузнецовський міський суд Рівненської області, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :