Справа № 2-6202/15
У Х В А Л А

10 серпня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заробітної плати, -

В С ТА Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій, посилаючись на не допуск його до робочого місця як члена Наглядової ради ПАТ «Міський комерційний банк» на підставі розпорядження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Міський комерційний банк», просив визнати цивільно-правовий договір, укладений 17.11.2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1 на виконання функцій члена Наглядової ради, трудовим, стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь члена наглядової ради ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_1 заборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 600000,00 грн. за період вимушеного прогулу з 19.11.2014 року по 19.03.2015 року.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки позивачем не викладено обставини як правові підстави, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він обґрунтовує заявлені вимоги про визнання цивільно-правового договору трудовим відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою та з визначеною відповідно до вимог законодавства оплатою праці.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Разом з тим, позивачем не зазначено обставин та доказів в підтвердження факту прийняття його на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, факту роз'яснення позивачеві його прав і обов'язків та інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на оплату праці, пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, покладення на нього обов'язку щодо виконання вимог внутрішнього трудового розпорядку, встановлені адміністрацією відповідача, де він, ніби то, працює, дотримуватися трудової дисципліни (ст. ст. 139-152 КЗпП України).

Крім того, позивачем не викладені обставини як правові підстави в обґрунтування можливості перетворення цивільно-правових відносин в трудові, ким та які права позивача і в яких правовідносинах порушені.

Також позивач заявляє вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 600000,00 грн. у розмірі 600000,00 грн. за період вимушеного прогулу з 19.11.2014 року по 19.03.2015 року як за вимушений прогул за період з 19.11.2014 року по 19.03.2015 року.

При цьому позивач не виклав обставин та не послалася на докази в обґрунтування виникнення у нього права на стягнення заробітної плати саме у вказаному ним розмірі та за вказаний ним період, а у відповідача - обов'язку щодо її сплати з урахуванням правовідносин, які виникли між сторонами, а саме невиконання останнім такого обов'язку і станом на яку дату та за наявності між сторонами яких правовідносин та з яких правових підстав.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які його права, свободи чи інтереси і ким саме були порушені, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заробітної плати залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: