Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3976/13-ц
Провадження №: 8/332/2/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретарі Чухрай М.М.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені місцевого суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2013 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації, -

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення суду від 03.09.2013 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» (далі КП «Водоканал») до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив про порушення представником КП «Водоканал» пункту 3 статті 131 ЦПК України в частині неповідомлення суду про існування судових рішень: Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до КП «Водоканал» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди і постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2011 року у справі про визнання незаконною постанови Кабінету Міністрів України.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги поданої заяви та пояснив, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2013 року його зобовязано укласти з КП «Водоканал» договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації. Але, при розгляді справи та постановлені вказаного рішення, суду позивачем не було повідомлено про існування судових рішень: Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2013 року та окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2011 року. Вказані обставини, на думку заявника, призвели до ухвалення помилкового рішення.

Обґрунтовуючи дотримання строків звернення до суду, ОСОБА_1 зазначив, що про ухвалення Хортицьким районним судом м. Запоріжжя вказаного вище рішення йому стало відомо у січні 2014 року з засобів масової інформації, а про постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від дізнався з відповіді, наданої йому директором КП «Водоканал» 11.11.2013 року.

Також заявник ОСОБА_1 вказує на фальшивість документа, доданого КП «Водоканал» до позовної заяви листа начальника служби реалізації Заводського району КП «Водоканал» № 388/4 від 07.02.2013 року щодо узгодження та підписання проекту договору про надання послуг з водопостачання.

Крім того, заявник посилається на несправедливість та невідповідність умов типового договору, запропонованого КП «Водоканал» вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» в частині проведення повірки, обслуговування та ремонту приладів обліку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2013 року і прийняти нове. Стягнути з КП «Водоканал» судові витрати.

Представник КП «Водоканал», повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не зявився. 23.04.2015 року до суду надійшла заява останнього про розгляд справи у його відсутності у звязку із зайнятістю у іншому судовому процесі та заперечення проти заяви ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України суд вважає, що вказана неявка не є перешкодою для розгляду заяви ОСОБА_1

Зі змісту поданих представником КП «Водоканал» заперечень вбачається, що позивач вважає прийняте судом рішення від 03.09.2013 року законним та обґрунтованим, а підстави для його перегляду відсутні. Обставини викладені ОСОБА_1, з урахуванням положень ст. 361 ЦПК України та розяснень, що містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», не можуть вважатися нововиявленими. Крім того, предметом розгляду Хортицького районного суду м. Запоріжжя були правовідносини, відмінні від предмету позову у справі ОСОБА_1 А постановою Окружного адміністративного суду м. Києва визнаний незаконним лише п. 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 року № 869, а не весь Порядок, як зазначає заявник. Крім того, представник позивача вказав на загальнодоступність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З урахуванням викладеного, представник КП «Водоканал» просить суд відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2013 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Вислухавши думку заявника, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення з наступних підстав.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Зазначений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» (далі Постанова ПВССУ № 4 від 30.03.2012 р.) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

У п. 7 Постанови ПВССУ № 4 від 30.03.2012 р. зазначено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Що стосується постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 9 листопада 2011 року, на яку посилається заявник, то постановою Вищого адміністративного суду № К/9991/29412/12 від 07.02.2013 року її скасовано саме в частині визнання незаконним та нечинним п. 24 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 року № 869 (далі - Порядок).

Вказаний нормативно-правовий акт КМУ є чинним на теперішній час, офіційно оприлюдненим та загальнодоступним для громадян, державних органів, підприємств, установ, організацій. ОСОБА_1 мав реальну можливість під час розгляду справи посилатись на положення вказаної постанови КМУ, як на підставу своїх заперечень проти позову КП «Водоканал», але вказаним правом не скористався.

Крім того, суд зазначає, що Заводський районний суд м. Запоріжжя при ухвалені рішення від 03.09.2013 року не посилався на вимоги зазначеного вище Порядку.

Стосовно доводів заявника в частині визнання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя таким, що мало істотне значення та могло б вплинути на результати вирішення справи за позовом КП «Водоканал» до ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

З загальних засад цивільного процесуального судочинства вбачається, що рішення суду, ухвалене у справі за позовом, що випливає з аналогічних правовідносин, не має для іншого суду преюдиційного значення. Так, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2013 року було ухвалено у справі між іншими особами та з інших фактичних обставин, тому вплинути на результати розгляду справи Заводським районним судом м. Запоріжжя не могло.

Крім того, сторони в цивільному процесі мають рівні процесуальні права і обовязки. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторонами зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому, посилання ОСОБА_1 на порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 131 ЦПК України в частині ненадання письмових доказів є необґрунтованим, а судові рішення: Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2013 року та окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2011 року не могли вплинути на висновки суду під час ухвалення рішення від 03.09.2013 року.

Стосовно доводу ОСОБА_1 про фальшивість документа, доданого позивачем до позовної заяви, суд зазначає, що відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Але, заявником не надано жодного доказу на підтвердження фальшивості листа начальника служби реалізації Заводського району КП «Водоканал» № 388/4 від 07.02.2013 року щодо узгодження та підписання проекту договору про надання послуг з водопостачання. Тому вказана обставина не може бути підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Посилання ОСОБА_1 на несправедливість та невідповідність умов типового договору, запропонованого КП «Водоканал» вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» в частині проведення повірки, обслуговування та ремонту приладів обліку також не є підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами, виходячи з положень ст. 361 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що питання дотримання ОСОБА_1 строку подання заяви про перегляд рішення, передбаченого ч. 1 ст. 362 ЦПК України, не обговорюється, оскільки встановлені по справі обставини свідчать про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

У звязку із залишенням заяви ОСОБА_1 без задоволення, судові витрати, стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 210, 365 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2013 року по цивільній справі № 332/3976/13-ц за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Л.Шалпегіна