Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 800 Євро, що еквівалентно 20 920 грн. згідно офіційного курсу НБУ та судові витрати.

Позов мотивувала тим, що 08.10.2014 року, через оголошення в газеті, вона знайшла будинок, що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська,61, який вирішила його придбати. Зустрівшись з власником даного будинку, тобто відповідачем по справі, оглянули будинок, обговорили всі умови договору купівлі-продажу будинку. Домовившись про загальну суму продажу будинку, дійшли згоди, щоб вона внесла аванс в розмірі 800 Євро.

Наступного дня, 09.10.2014 року, вона разом з своїм братом ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 в приміщенні державної нотаріальної контори, при секретарі нотаріуса, відповідач власноруч написав розписку, згідно якої зобовязався оформити документи для продажу їй земельної ділянки та житлового будинку за вищевказаною адресою та отримав за це аванс в розмірі 800 Євро.

Через два тижня, як домовилися з ОСОБА_2, вона йому зателефонувала, щоб дізнатися коли зможуть вони укласти договір-купівлі продажу і чи виконав він вимоги розписки по переоформленню документів. Нащо він відповів, що документи ще не готові і він сам зателефонує. Однак сам він не зателефонував, на її неодноразові дзвінки не відповідав, а коли дзвонила з інших номерів, він почувши її голос кидав трубку. Згодом її стало відомо, що відповідач продав будинок іншим людям.

Таким чином, позивач вважає, що грошові кошти сплачені відповідачу не можна вважати нічим іншим, ніж авансом в рахунок майбутніх платежів за житловий будинок. Оскільки відповідач відмовляється добровільно повернути позивачці грошові кошти у сумі 800 Євро, мають бути стягнуті з нього у судовому порядку.

В судове засідання позивач не зявилася, однак до позовної заяви було додано клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак було подано до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

В матеріалах справи є розписка від 09.10.2014 року з якої вбачається, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 800 Євро, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.10.2014 року становить 13 064 грн., для оформлення документів для продажу ОСОБА_1 земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська,61.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, з змісту ст.ст.570, 693 ЦК України випливає, що аванс - це певна грошова сума або інші цінності, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів. Причому, аванс, як і завдаток, є доказом, який посвідчує факт наявності зобов'язання (доказова функція), а також зараховується в рахунок майбутніх платежів (платіжна функція), але не може бути визнаним одним із способів забезпечення виконання зобов'язання на відміну від завдатку. Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення практично у всіх випадках невиконання договору, а сторона, яка отримала аванс, ні за яких умов не може бути зобов'язана до його повернення у більшому розмірі. Для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно прямо вказувати про це в договорі. В протилежному випадку отримана кредитором від боржника сума вважається авансом.

По відношенню до договорів купівлі-продажу поняття «аванс» відповідає поняттю «попередньої оплати», визначення якої наведено у ст.693 ЦК України, відповідно до якої така попередня оплата проводиться згідно договору купівлі-продажу у випадках, коли договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.

Отже, аванс (як і завдаток), є доказом, який посвідчує факт наявності грошового зобов'язання та зараховується в рахунок майбутніх платежів за таким грошовим зобов'язанням.

З розписки ОСОБА_2 від 09.10.2015 вбачається, що грошові кошти передані ОСОБА_1 для оформлення документів необхідних для продажу земельної ділянки та житлового будинку за адресою: м.Ужгород, вул.Перемоги, 61. Жодного слова про те, що грошові кошти в розмірі 13 064 грн. є платежем за договором купівлі-продажу і будуть зараховані при його укладенні не має, що виключає будь-яку можливість розцінювати їх, як аванс, попередню оплату, завдаток, гарантійний платіж чи будь-яку іншу правову категорію, яка має оплати за договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Зі змісту ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Вказані правові норми свідчать про те, що у разі внесення попередньої оплати (авансу) чи завдатку з договором купівлі-продажу будинку та земельної ділянки сторони повинні досягти згоди щодо усіх істотних умов договору (ціни, предмету, строків тощо) у письмовій формі та посвідчити це нотаріально.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_2 була написана розписка про отримання коштів в простій письмовій формі із зазначенням їх цільового використання ні про яке укладення між ним і ОСОБА_1 договору купівлі-продажу нерухомого майна не йдеться. В ній не визначено ні строків укладення договору, ні ціни договору, ні будь-яких іншим умов, які є обов'язковими при укладення договорів купівлі-продажу земельної ділянки та будинку. Жодних підтверджень того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 досягли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку за адресою: м.Ужгород, вул.Перемоги, 61, не має.

Крім того у розписці ОСОБА_2 від 09.10.2014 йдеться про те, що грошові кошти отримані ним з метою виготовлення документів необхідних для продажу будинку та земельної ділянки. При цьому, ніяких строків або інших умов, в тому числі, переліку цих документів в розписці не міститься.

У зв'язку з цим, варто звернутися до ч.2 ст.530 ЦК України в якій зазначається, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак жодних вимог від ОСОБА_1 щодо виконання передбаченого розпискою зобов'язання з виготовлення документів для продажу будинку та земельної ділянки за адресою: м.Ужгород, вул.Перемоги, 61, до ОСОБА_2 не надходило.

Окрім того, ОСОБА_2 вже поніс витрати пов'язані із виготовленням документів замовивши виготовлення експертних оцінок та земельно-технічної документації.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 294 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

В задоволенні позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.