Справа № 211/4409/15-ц
Провадження № 2/211/1855/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

за відсутності сторін,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 20.07.2015 року звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що він регулярно буває в Україні в своєї тещі ОСОБА_3. 30.12.2013року ОСОБА_3 отримала позовну заяву від відповідача по справі ОСОБА_2 до його дружини ОСОБА_4, з якою були додані копії документів, в тому числі, і з його персональними даними та членів його сім'ї. Ні позивач, ні його дружина ніколи раніше не зустрічалися з відповідачем по справі і не надавали ніяких дозволів на отримання, зберігання та розповсюдження цієї інформації. Також там були додані грошові зобов'язання ОСОБА_3 до відомства по справах іноземних громадян міста Берліна, Німеччина, та копії довідок про прописку та шлюб його дружини в іншій країні. В тексті самої позовної заяви ОСОБА_2 оприлюднила конфіденційну інформацію про сімейний стан позивача, дату його народження, віросповідання, національність. Позивач вважає, що таким чином ОСОБА_2 намагається принизити репутацію його дружини, намагається піддати дискримінації її через національність позивача. Тому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в 6090 гривень та судові витрати по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити (а.с.4- позовна заява).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та заперечення в якому просила в позові відмовити. В обґрунтування свої заперечень проти позову відповідач посилалась на те що, вона відповідно до свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 є адвокатом. Здійснюючи свою професійну діяльність, щодо захисту прав та законних інтересів клієнта ОСОБА_6, нею було складено процесуальний документ необхідний для звернення до суду, а саме позовна заява, яка була зареєстрована у Центрально-міському районному суді м. Кривого Рогу. Позовну заяву ОСОБА_2 підписала, як представник позивача. На підтримку позовних вимог їй для виконання умов договору були передані документи, які на думку ОСОБА_6 є доказами по справі, в тому числі і копію зобов'язання ОСОБА_3, копію свідоцтва про шлюб та копію довідки про прописку ОСОБА_4, оскільки вимоги останнього ґрунтуються на ст. 365 ЦК України, якою передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду. Саме на підтвердження того, що припинення права власності ОСОБА_4 на належну їй частку не завдасть їй істотної шкоди ОСОБА_6 в якості доказу і були надані документи, що підтверджують ті факти, що ОСОБА_4 мешкає у Німеччині, вийшла заміж за громадянина Німеччини, та наразі не виявляє цікавості до їх спільного майна, оскільки предметом доказування є факти. Які обґрунтовують заявлені вимоги або мають істотне значення для вирішення справи. Також зазначила, що звернення адвоката при виконанні ним своїх обов'язків разом із клієнтом до суду, з документами, що містять певні відомості щодо конкретної особи - учасника правового спору передавалися не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а інформація про особу, як учасника цивільної справи у такий спосіб не поширювалась для дискредитації останнього. Вважає, що в обґрунтування зазначеного позивач не посилається на жодний доказ, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Судом встановлено, що в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа № 216/8344/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника (а.с. 5-12 - копія позову та додатки до нього).

Відповідач ОСОБА_2, здійснюючи свою професійну діяльність, відповідно до свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 на підставі договору надання правової допомоги № 13/10-3 від 17.10.2013 року надавала правову допомогу ОСОБА_6, а саме - супроводу цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення права власності у спільному майні за вимогою іншого співвласника, в якості представника. (а.с. 30 -32 - копія договору та свідоцтва)

Згідно ч. 2 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтями 57, 58, 59 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, щ обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України, на сторону у справі покладено обов'язок доказування та зазначено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних», цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних», вказаний Закон може бути застосований виключно у випадку обробки персональних даних позивача із застосуванням повністю або частково автоматизованих засобів, або ж на обробку з метою включення їх у картотеку, в той же час позивач, мотивуючи свої вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди саме порушенням відповідачем вимог вказаного Закону, не надав доказів фактів обробки відповідачем його персональних даних автоматичними засобами, або з метою включення у картотеку.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про те, що в даній частині позовних вимог позивачем не виконано обов'язок доказування відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України, не надано жодних доказів спричинення саме йому моральної шкоди, а саме: не зазначено, яка саме моральна шкода спричинена, які моральні страждання чи переживання він переніс, які наслідки пов'язані з діями відповідача та на підставі яких даних ним визначено суму моральних збитків.

Крім того відповідач, діючи, як представник свого довірителя, не може бути обмежений у своєму праві на звернення до суду за захистом своїх прав, і, отже, він також не може бути обмежений у своєму праві доводити у такому судовому процесі свої вимоги, збирати та подавати на їх підтвердження ті докази, які вважає за необхідне.

Тому суд вважає, що позивачем до правовідносин у справі застосовано норму права, яка не підлягає застосуванню, оскільки не регулює вказані правовідносини та позивачем, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, жодним чином не доведено як факт обробки відповідачем його персональних даних автоматичними засобами, або з метою включення у картотеку, так і спричинення йому моральної шкоди, не доведено також позовні вимоги щодо протиправності збирання відповідачем інформації щодо нього чи членів його родини.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 2, ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних», суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. А. Папарига