Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гончарука В.П.

з секретарем Красновою І. В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд: визнати за ОСОБА_2 право власності по ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як спадкоємцем за законом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, який є батьком ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкова майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом. ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до Десятої Київської нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини квартири, однак її було відмовлено, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не зареєстрував право власності за спірну квартиру.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляду справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду надав свої пояснення в яких просив проводити розгляд справи без його участі та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2, батьками яко записані - ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 635.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2007 року виданого Державним нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори Вороніною С.А. спадкоємцем майна ОСОБА_6, а саме ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є його син ОСОБА_4.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до Десятої Київської нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, однак її було відмовлено, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не зареєстрував право власності за спірну квартиру

Постановою Державного нотаріуса Десятої Київської нотаріальної контори Сабадаш О.В. від 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки право власності на вказану квартиру не було зареєстроване за спадкодавцем.

Як було встановлено в судовому засіданні, спадкоємицем після смерті ОСОБА_4 є донька - ОСОБА_2.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до вимог п. 5 ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду що набрало законної сили.

Виходячи з положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на викладене, а також на те, що підстав для усунення спадкоємців від спадкування, передбачених ст. 1224 ЦК України не встановлено, суд приходить до висновку про доведену обґрунтованість позову та вбачає його таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 1216, 1217, 1220, 1258, 1259, 1262, 1268-1270, 1296-1298 Цивільного кодексу України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, п.п.8,23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст. ст. 10, 57, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: