АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з даним позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 6000 грн. на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження його майна в результаті залиття квартири.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.01.2013 року було залито його квартиру АДРЕСА_1 з вини власника квартири №20 ОСОБА_2, внаслідок чого були пошкоджені всі приміщення квартири, та речі, добровільно відшкодувати всі заподіяні збитки відповідач не бажає.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилався на те, що судом не повно досліджено обставини справи та не встановлено правовідносини, які виникли між сторонами, внаслідок чого не застосовано законодавство, яке підлягало до застосування. Зазначив, що судом не враховано факт пошкодженнягарячою водою, у всіх приміщеннях стелі, стін, дверей, підлоги, меблів, комп'ютера вартістю 7000 грн., фотоапарата вартістю 3500 грн., одягу та харчових продуктів.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи скарги підтримав.

Відповідачка заперечувала проти доводів скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2 цієї статті передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 володіє квартирою №20 в цьому ж будинку.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 вересня 2013 року, за фактом залиття квартири АДРЕСА_1, що мало місце 13.01.2013 року, постановлено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1384 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

З вказаного рішення вбачається, що сума відшкодування була визначена за кошторисом вартості ремонту квартири позивача.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів розмір завданої йому шкоди внаслідок пошкодження меблів, комп'ютеру та іншого майна, яка не була предметом судового розгляду при вирішенні попередньої справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

З урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, суд дійшов правильного висновку про застосування до спірних правовідносин ст. 1166 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина друга цієї статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, позивач повинен довести факт заподіяння такої шкоди, її розмір, наявність причинного зв'язку між неправомірними діями (бездіяльністю) особи та наслідками, що настали.

Разом з тим, в підтвердження розміру заподіяної шкоди, позивачем не надано суду жодних доказів, а також позивачем не заявлялись будь-які клопотання про призначення експертизи для визначення вартості пошкодженого майна.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач пояснив, що він не надав суду висновок спеціаліста про оцінку пошкодженого майна, через те, що вартість оцінки більша ніж вартість майна, а тому він не бажає замовляти її.

Оскільки позивачем не доведено розмір шкоди завданої йому, пошкодженням речей, суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

З врахування вищезазначеного доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Суд при вирішенні справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: