АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 761/3076/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Шкоріної О.І.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ТкачоваОлександра Юрійовича - представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (далі по тексту - позивач, Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 77.1/ІЗ-394.07.01, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_6 кредит на купівлю земельних ділянок на загальну суму 80 000,00 доларів США. Станом на 26.03.2013 заборгованість ОСОБА_6 склала 31 065,59 доларів США. 18.01.2008 ОСОБА_6 померла. 26.08.2014 Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила Банк про те, що 12.02.2008 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_5 Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 31065,59 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором в сумі 31 065, 59 доларів США, але в межах вартості майна одержаного у спадщину, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що помилковим є застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ч. 3 ст. 1281 ЦК України. Зазначена норма передбачає пред′явлення вимоги до спадкоємців протягом одного року від настання строку вимоги, такий строк визначено у п. 8.6. кредитного договору, за яким умови договору діють до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним.

У судовому засіданні представник позивача Ткачов О.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача ОСОБА_7 - заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2007 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» (за договором - Банк) та ОСОБА_6 (за договором - Позичальник) було укладено кредитний договір № 77.1/ІЗ-394.07.01 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов п. 1.1. якого Банк надав Позичальнику кредит на купівлю земельних ділянок на загальну суму 80 000,00 доларів США строком до 22 листопада 2011 року (а.с. 5-9). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено два договори іпотеки від 22.11.2007 (а.с. 10-20).

Позичальник ОСОБА_6 померла 18 січня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 21). Спадкоємцем за законом після її смерті є син ОСОБА_5, який прийняв спадщину 10.11.2009 та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частку статутного капіталу ТОВ «Метал-Сервіс» у розмірі 11250,00 грн. (а.с.123) та свідоцтво про право на спадщину за законом на частку статутного капіталу ТОВ «ЕнергоСталь Трейд» у розмірі 14688,00 грн. (а.с. 137). У видачі свідоцтв про право власності на земельні ділянки, які були предметом іпотеки за іпотечними договорами відповідачу нотаріусом було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку (а.с. 115).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором банком визначена заборгованість станом на 26 березня 2013 року на загальну суму 31 065,59 доларів США.

19.08.2014 позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся до завідуючого Першої Київської державної нотаріальної контори, із вимогою (претензією), в якій зазначав, що йому стало відомо про смерть позичальника ОСОБА_6 та просив повідомити спадкоємців, що прийняли спадщину про обов′язок задовольнити вимоги АТ «Родовід Банк» щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 31 065,59 доларів США (а.с. 139).

23.12.2014 позивач звернувся до відповідача із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 27-28). Проте, позивачем не надано належного доказу, що вказана вимога направлялась відповідачу та отримувалась останнім, у зв′язку з чим визнано судом першої інстанції, як неналежний доказ.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції виходив із того, що кредитор пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємця.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов᾽язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов᾽язаним з його особою і у зв᾽язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов᾽язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов᾽язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, а тому підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Встановивши у ході розгляду справи, що позика надавалась строком до 22 листопада 2011 року, відповідно річний строк пред′явлення вимоги до спадкоємця почався з 23 листопада 2011 року, а за захистом свого порушеного права кредитор звернувся лише 19 серпня 2014 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що кредитор пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що строк дії кредитного договору визначено у п. 8.6., за яким умови договору діють до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним є безпідставними, оскільки такі умови договору не свідчать про встановлення строку дії договору в розумінні статті 251 ЦК України. Визначений строк на який видано позику ОСОБА_6 міститься у п.1.1. кредитного договору, а саме по 22 листопада 2011 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Ткачова Олександра Юрійовича - представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: