У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_8, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, у зв'язку з переїздом на інше місце проживання, зняття з реєстрації та перереєстрацію неповнолітніх осіб, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2045 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_5 з їх дітьми: ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9 такими, що втратили право користування жилим приміщення - квартирою АДРЕСА_1; перереєструвати малолітніх дітей: ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з вказаної адреси в інше належне йому майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_2.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстровані відповідачі разом зі своїми неповнолітніми дітьми, які не є членами його сім`ї у розумінні ст. 64 ЖК Української РСР і в даній квартирі, починаючи з 07 березня 2014 року не проживають. Відповідачі добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають, проживають за іншими адресами, комунальні послуги не сплачують, в результаті чого утворилась заборгованість по сплати комунальних послуг в розмірі понад 10 000,00 грн, у зв'язку з чим відключене світло, газ вода.

Станом на 07 липня 2015 року ОСОБА_4 підтримував позовні вимоги тільки щодо відповідача ОСОБА_5 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_12, ОСОБА_9, посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_13 та ОСОБА_7 разом з своїми неповнолітніми дітьми добровільно знялися з реєстраційного обліку у спірній квартирі.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

Судами попередніх інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб , якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині 2 цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 30 вересня 2011 року.

Відповідач ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивача ОСОБА_8 і у спірну квартиру разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_11, 2003 рокународження і ОСОБА_9, 2008 року народження вселились і були зареєстровані в якості членів сім`ї власника.

Доказів того, що відповідач з дітьми вселились та були зареєстровані в квартирі тимчасово позивачем надано не було.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно відмовив у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з їх недоведеністю, оскільки відповідач ОСОБА_5 разом із своїми неповнолітніми дітьми з поважних причин з березня 2014 року виїхала до іншого місця проживання, так як між сторонами виникли неприязні стосунки і позивач ОСОБА_4 постійно перешкоджав їй користуватися вказаним приміщенням, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Крім того, відповідач ОСОБА_5 разом із своїми неповнолітніми дітьми іншого житла не має, постійно відвідувала спірну квартиру, поки позивач не змінив замки, що свідчить про те, що вона ніколи не втрачала інтересу до спірного житла, а також була вселена та зареєстрована у спірній квартирі разом із дітьми за згодою позивача.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова