Справа № 309/3353/14-ц
Провадження № 2/309/73/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я. В.

при секретарі Фокрош Д.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу укладений та визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу укладений та визнання права власності на автомобіль

Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що 8 липня 2014 року він купив автомобіль Опель Комбо д.н.з. НОМЕР_1 2008 року випуску бежевого кольору у ОСОБА_3 сплативши йому за даний автомобіль 5000 доларів США. ОСОБА_3 передав йому всі необхідні документи тобто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від даного автомобіля. Наступного дня він поїхав до власника автомобіля ОСОБА_4 в м. Виноградів , де вона у приватного нотаріуса ОСОБА_5 видала на його імя генеральне доручення на придбаний нею автомобіль . При купівлі автомобіля ОСОБА_3 передав йому один примірник ключів , оскільки другий примірник він сказав , що загубив.

07.07.2014 р. близько 11 год . ОСОБА_2 разом з своїм сином ОСОБА_6 незаконно заволоділи придбаним ним автомобілем , який на той момент знаходився в АДРЕСА_1 скориставшись другим екземпляром ключа . З даного приводу ним було подано заяву до правоохоронних органів.12.07.2014 р. ним отримано висновок по перевірці його звернення. У даному висновку ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_2 передав автомобіль ОСОБА_3 для його подальшого продажу, що ним і було зроблено.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд постановити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу автомобіля Опель Комбо д.н.з. НОМЕР_1, який укладений між ним та ОСОБА_2 укладеним , та визнати право власності на даний автомобіль.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує, та просить їх задоволити.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_7 не з'явився, від представника відповідача ОСОБА_8, надійшла заява про розгляд справи у його відсутності

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає. В своїй заяві ОСОБА_3 ствердив , що він особисто передав всі кошти у розмірі 5000 доларів США в руки ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_9

На підставі ст. 158 ЦПК України суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 просив визнати дійсним договір-купівлі продажу автомобіля у кладений між ним та ОСОБА_2

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу.

За вказаних обставин справи, договір-купівлі продажу автомобіля вартість якого складала більше ніж розмір двадцять неоподаткованих мінімумів належало вчиняти у письмовій формі.

Із аналізу норм статей 655-697 ЦК України які регулюють загальні положення про договір купівлю-продажу не передбачено недійсність договору купівлі-продажу, укладеного з недотриманням вимог щодо його письмової форми.

У цьому випадку, оскільки, за договором купівлі-продажу (крім випадків передбачених ст.657 ЦК України) не передбачено законом встановлення його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, немає юридичних підстав для застосування ч.2 ст. 218 ЦК України, та визнавати судом договір-купівлі автомобіля дійсним з підстав недодержання вимог щодо його письмової форми.

Відповідно до ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ , що видається особою іншій особі для представництва перед третіми особами , грунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 240 ЦПК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати свої повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 31 липня 2002 року № 228, (далі -Правила …) які були чинні на момент видачі довіреності.

Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу відповідно до вимог закону та Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами (затвердженими наказом Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 31 липня 2002 року) не можна вважати договором що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності транспортних засобів до третіх осіб.

Окрім цього, відповідно до абз.1,2 п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі документів, що посвідчують правомірність придбання транспортного засобу. Правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується:

1- документами, скріпленими підписом відповідальної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки;

2- митними органами;

3- судами;

4- нотаріусами;

5 - органами соціального захисту населення;

6- підприємствами - виробниками транспортних засобів;

7- підрозділами ДАІ;

8- угодами, укладеними на товарних біржах.

Отже, чинне законодавство встановлює наступні правила придбання легкових автомобілів:

1.Відчужувач та набувач повинні укласти договір про придбання автомобіля (договір купівлі - продажу, міни дарування тощо );

2. Для того, щоб автомобіль був у подальшому належним чином зареєстрованим у підрозділах ДАІ, правочин щодо придбання автомобіля повинен бути нотаріально посвідченим або укладеним на товарній біржі;

3. Право власності на автомобіль виникає у власника з моменту фактичної передачі автомобіля, якщо інше не встановлено договором.

Позивачем ОСОБА_1 пред'явлено в суд довіреність від ОСОБА_4 . (а.с. 5), яка доручила позивачу ОСОБА_1, розпоряджатися її автомобілем, що в свою чергу унеможливлювало в майбутньому реєстрацію транспортного засобу законним шляхом на ім'я позивача.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1, про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на автомобіль є недоведеними та безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 208, 237, 244, 245 , 655-697 ЦК України, с у д -

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу укладений та визнання права власності на автомобіль - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Орос Я. В.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду

Орос Я. В.