У х в а л а

30 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

14 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, про визнання договорів відчуження транспортних засобів недійсними,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 5 жовтня 2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 лютого 2012 року цей шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі ними було набуто рухоме майно, а саме транспортні засоби: автомобілі «Subaru Outback», 2005 року випуску, державний номер

НОМЕР_4; «Mercedes Benz 210», 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1; «ВАЗ 21102», 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_2; «ВАЗ 21103», 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3; «ВАЗ 21104», 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, які є їх спільною власністю.

Позивачка зазначала, що ОСОБА_4 відчужив без її згоди вказане рухоме майно, а саме: автомобіль «Subaru Outback», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_4, на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2010 року відчужено ОСОБА_5; автомобіль «Mercedes Benz 210», 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1, на підставі біржового договору від 20 квітня 2007 року відчужено ОСОБА_7; автомобіль «ВАЗ 21102», 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_2 на підставі біржового договору від 25 січня 2006 року відчужено ОСОБА_8; автомобіль «ВАЗ 21103», 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3 на підставі біржового договору від 15 червня 2006 року відчужено ОСОБА_9; автомобіля «ВАЗ 21104», 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, на підставі біржового договору від 29 липня 2006 року відчужено ОСОБА_10

Оскільки відчуживши спірне майно на підставі зазначених договорів, відповідач фактично позбавив її частки у спільному майні подружжя, позивачка просила суд визнати ці договори відчуження автомобілів недійсними.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

21 жовтня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_4, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28 квітня 2011 року на розпорядження транспортним засобом та довідки-рахунку від 30 квітня 2011 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13 січня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2013 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 січня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2014 року у допуску вказаної справи до провадження Верховного Суду України відмовлено.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, ст. 65 СК України, що потягло, на думку заявника, ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

3 грудня 2014 року, від 10 грудня 2014 року, від 18 грудня 2014 року та від 21 січня 2015 року.

Із доданих до заяви судових рішень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ випливає різне визначення предмета регулювання правових норм, різні підстави та зміст позовних вимог й різні фактичні обставини у порівнянні з судовим рішенням, яке оскаржується.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, про визнання договорів відчуження транспортних засобів недійсними за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко