Провадження № 2/127/4961/15
01 жовтня 2015 року м.Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,
при секретарі: Малику О.В.
представника позивача: ОСОБА_1,
До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Позов мотивований тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2010 року до 02 грудня 2014 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач тривалий час не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у виховані дитини участі не приймає та свої батьківські обовязки не виконує. У позивача немає відомостей про місце роботи відповідача, оскільки відповідач постійно проживає у м. Львові. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Натомість син потребує постійного догляду, нормального харчування та одягу. Усе це потребує значних коштів, а позивач не здатна в повній мірі це все забезпечити, в силу чого позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом у розписці про дату судового засідання. (а.с. 20)
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням приписів ст. 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи.
Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2014р. розірвано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 06.04.2010р., актовий запис 380. (а.с. 3).
Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 162882, виданого 01 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 4)
Як вбачається з довідки про склад сімї та реєстрацію № 3174, виданої ТОВ «ЖЕО» 09.06.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 5)
З довідки № 32, виданої 09.06.2015р. Дошкільним навчальним закладом №28 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, відвідує ДНЗ №28 групу №6 м. Вінниці з 18.06.2012р. Сином опікується лише мати ОСОБА_2 Батько участі у вихованні своєї дитини не приймає. Вихователі групи з батьком не знайомі. (а.с. 24)
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.
Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що у позивача відсутні відомості про місце роботи відповідача, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України).
При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, з огляду на вищевикладене суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 224, ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн. (вісімсот) щомісячно, починаючи з 03 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 02.10.2015 р.

Суддя: