Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 332/2027/15-ц Головуючий у 1 інстанції Марченко Н.В.
Номер провадження 22-ц/778/4443/15 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі: Головуючого: Гончар М.С.

Суддів: Краснокутської О.М.,

Кухаря С.В.

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Заводського ВДВС Запорізького МУЮ про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що з 02 грудня 2006 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2008 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 200, 00 грн. щомісячно, починаючи з 03 листопада 2007 року до повноліття .

У 2008 році сторони відновили сімейні відносини та продовжили проживати разом, тому відповідачка не зверталась до виконавчої служби за примусовим стягненням аліментів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народилась донька - ОСОБА_6

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, а шлюбні стосунки припинились 01 березня 2015 року.

18 квітня 2015 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 02 квітня 2015 року звернулась до Заводського ВДВС Запорізького МУЮ з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 6/331/72/15; 2-518/08, виданого 27 березня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ Висоцькою А.Г. визначено розмір заборгованості по аліментам за період з березня 2012 рік по березень 2015 рік у розмірі 7400, 00 грн.

Позивач вважає, що завжди належним чином утримував свою дружину та дітей, та керуючись вимогами ст. 197 СК України вважає, що відповідачка без поважної причини не пред'являла виконавчий лист до виконання, що потягло за собою виникнення заборгованості.

На підставі викладеного позивач просив суд звільнити його від сплати на користь ОСОБА_3 заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7400, 00 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Звільнено ОСОБА_4 від сплати на користь ОСОБА_3 заборгованості з аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7400, 00 грн. за виконавчим листом № 6/331/72/15, 2-518/08 виданого 27 березня 2015 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини 3 статті 197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, правильно застосувавши положення ч. 3 ст. 197 СК України, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що відповідачка,на користь якої присуджено аліменти з позивача, з 2008 року по 2015 рік без поважної причини не пред'явила виконавчий листа до виконання.

Так, судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2008 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із матеріалів справи також видно,що постановою державного виконавця Заводського ВДВС МУЮ від 03.04.2015. відкрито виконавче провадження №47109532 про примусове виконання виконавчого листа №6/331/72/15 ,виданого 27.03.2015року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя про стягнення аліментів у розмірі 200гр.00коп. щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.народження.

Відповідачкою не спростовується те,що, стягнувши у 2008 році з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, вона не пред»являла до 2015 року виконавчий лист до виконання у ВДВС, оскільки намагалась зберегти сім»ю,налагодити стосунки з ОСОБА_4,а потім виконавчий лист був пошкоджений і втрачений.

Судом також встановлено ,що за час після стягнення з позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 сторони відновили сімейні стосунки,проживали спільно, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилась ще одна дитина.

Із товарних чеків,наданих суду позивачем, вбачається,що протягом 2010-2015 років ним придбавались різноманітні дитячі товари- одяг,взуття та інше (а.с.13-24),відповідач працює апаратчиком цеху №2 у ЗТМК(а.с.10).

В засіданні судової колегії відповідачка не навела поважних причин тривалого , з 2008року неперед»явлення виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_4 до примусового виконання .

З огляду на зазначене,судова колегія приходить до висновку про те,що суд дійшов правильних висновків про відсутність у відповідачки поважних причин не пред»явлення виконавчого листа до виконання і звільнив ОСОБА_4 на підставі ч. 3 статті 197 СК України від сплати заборгованості з аліментів.

Судом повно і всебічно з»ясовані обставини справи,що мають доля неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи і набутим доказам є неспроможними і спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: