Справа № 202/6664/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(з а о ч н е)

30 грудня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 2013 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 23 серпня 2013 року до досягнення повноліття. Згідно з довідкою державного виконавця заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.06.2015 року складає 5372 грн. 25 коп. Посилаючись на положення статті 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача на її користь вказану заборгованість по сплаті аліментів, а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 1 червня 2015 року в розмірі 6768 грн., а всього 12140,25 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, у зв'язку з чим справу вирішено на підставі наявних даних та доказів у заочному порядку.

Представник третьої особи Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 24 листопада 2000 року по 29 листопада 2005 року.

Мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 23 серпня 2013 року до досягнення повноліття.

Згідно з довідкою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області станом на 01.06.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 5872 грн. 25 коп.

Статтею 180 СК України закріплений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 187 цього Кодексу передбачено, що один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

За положеннями статті 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Отже заборгованість по аліментам може бути стягнута за рішенням суду у разі, коли аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України Про виконавче провадження і відповідно до частини 9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Між тим, як було зазначено позивачем у судовому засіданні, спір щодо розміру заборгованості по аліментам відсутній.

Тому за відсутності такого спору заборгованість повинна стягуватися державним виконавцем відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження.

Суд відзначає, що аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду, повторному стягненню не підлягають, а тому заборгованість відповідача по аліментам підлягає стягненню з нього в порядку виконавчого провадження, а не шляхом повторного судового стягнення.

За таких обставин позов у частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментам задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, то суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про його обов'язок по сплаті аліментів на утримання сина, але свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по аліментам.

Враховуючи, що відповідач не надав доказів, що така заборгованість виникла не з його вини, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені станом на 1 червня 2015 року.

Таким чином розмір неустойки (пені), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, має бути обрахований за період з 23 серпня 2013 року (часу виникнення заборгованості) по 1 червня 2015 року та складатиме:

за серпень 2013 року: 232,25 грн. х 1% х 9 дн. = 20,90 грн.;

за вересень 2013 року: 800 грн. х 1% х 30 дн. = 240 грн.;

за жовтень 2013 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за листопад 2013 року: 800 грн. х 1% х 30 дн. = 240 грн.;

за грудень 2013 року: 0 грн. х 1% х 31 дн. = 0 грн.;

за січень 2014 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за лютий 2014 року: 800 грн. х 1% х 28 дн. = 224 грн.;

за березень 2014 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за квітень 2014 року: 800 грн. х 1% х 30 дн. = 240 грн.;

за травень 2014 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за червень 2014 року: 800 грн. х 1% х 30 дн. = 240 грн.;

за липень 2014 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за серпень 2014 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за вересень 2014 року: 800 грн. х 1% х 30 дн. = 240 грн.;

за жовтень 2014 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за листопад 2014 року: 800 грн. х 1% х 30 дн. = 240 грн.;

за грудень 2014 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за січень 2015 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за лютий 2015 року: 800 грн. х 1% х 28 дн. = 224 грн.;

за березень 2015 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн.;

за квітень 2015 року: 0 грн. х 1% х 30 дн. = 0 грн.;

за травень 2015 року: 800 грн. х 1% х 31 дн. = 248 грн., а всього 4636 грн. 90 коп.

Такий розрахунок пені відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 1 липня 2015 року по справі № 6-94цс15 та від 25 листопада 2015 року по справі № 6-2022цс15, які є обов'язковими для всіх судів України.

Виходячи з наведеного, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4636 грн. 90 коп.

Згідно зі статтею 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4636 (чотири тисячі шістсот тридцять шість) грн. 90 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Це заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко