Номер провадження 22-ц/788/457/15 Суддя-доповідач - Білецький О. М.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Шевченка В. А. , Семеній Л. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 січня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами

рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 липня 2012 року

у справі за позовом прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Сумській області, Державної інспекції сільського господарства в Сумській області до Сумської міської ради, ОСОБА_3,

третя особа - Управління Держкомзему в м.Суми,

про скасування рішення міської ради про надання земельної ділянки у приватну власність, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, анулювання запису про його реєстрацію та повернення земельної ділянки у власність територіальної громади,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 липня 2012 року (т.1 а.с.290-291), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області 06 вересня 2012 року (т.2 а.с.42-44) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2012 року (т.2 а.с.70), позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 20 додатку 4 до рішення Сумської міської ради від 04 червня 2008 року №1586-МР про надання ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0794 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за рахунок земель Сумської міської ради.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий №:15:008:0020) серії ЯЕ №407232 від 17 вересня 2008 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0794 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Скасовано в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :15:008:0020) серії ЯЕ №407232 від 17 вересня 2008 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0794 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Повернуто у власність територіальної громади міста Суми земельну ділянку площею 0,0794 га (кадастровий номер :15:008:0020) площею 0,0794 га по АДРЕСА_1.

10 листопада 2014 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд цього рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами (т.3 а.с.2-6).

Нововиявленими вважав ті обставини, що при ухваленні рішення суду ОСОБА_3 не було відомо:

- про недостовірність зазначених в листі Управління архітектури і містобудування Сумської міської ради від 14 лютого 2012 року №100/11.01-16 відомостей щодо не передбачення Генеральним планом м.Суми розміщення житлових будинків і споруд на земельних ділянках по АДРЕСА_1, 100 і 102, що виділені ОСОБА_4 та ОСОБА_3;

- про те, що додане прокуратурою до позовної заяви «викопіювання з генерального плану міста» не відповідає оригіналу Генерального плану м.Суми та умовним позначенням до нього.

Зазначав, що вказані в цих документах відомості вплинули на висновок суду про те, що надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 за рахунок земель Сумської міської ради було здійснено з порушенням законодавства та положень Генерального плану м.Суми, та призвели до ухвалення судом необґрунтованого рішення.

Вказував, що дані нововиявлені обставини були встановлені 16 жовтня 2014 року коли ухвалою апеляційного суду Сумської області залишено без змін вирок Сумського районного суду Сумської області від 07 серпня 2014 року по кримінальній справі 1/587/11/14 в частині виправдання ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч.4 ст.190, ч.2, 3 ст.358 КК України.

Саме ці обставини, які існували, проте не були і не могли бути відомі раніше, є нововиявленими і суттєво впливають на наслідки розгляду справи, та є підставою для перегляду і скасування рішення суду в даній цивільній справі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 січня 2015 року у задоволенні заяви про перегляд вказаного рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено (т.3 а.с.65-66).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить зазначену ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що судом не надано оцінки обставинам, які він вважає нововиявленими та не досліджено наявність чи відсутність причинного зв'язку між нововиявленими обставинами та висновками в рішенні суду. Зазначає, що не перевіривши його доводів, місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність нововиявлених обставин.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, заперечення представника Управління Держземагентства в Сумській області (правонаступника Управління Держкомзему в Сумській області) та прокурора, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

У той же час, нововиявленими обставинами заявник вважає факти, які викладені у вироку Сумського районного суду Сумської області від 07 серпня 2014 року по кримінальній справі 1/587/11/14 в частині виправдання ОСОБА_4 Зокрема, у цьому вироку на сторінках 19, 20 вказано:

- «не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження обвинувачення про обізнаність ОСОБА_4 про те, що територія, на якій він бажає отримати земельну ділянку (на перехресті вулиць Косівщинська та Кутузова), відповідно до Генерального плану м. Суми є територією багатоквартирної житлової забудови і що виділення земельних ділянок в цьому місці взагалі неможливе».

- «При цьому слідство виходило з того, що земельні ділянки, виділені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під індивідуальне житлове будівництво, не могли бути виділені взагалі, оскільки, на думку обвинувачення, ця територія, відповідно до Генерального плану, передбачена під багатоквартирну забудову. Фактично твердження обвинувачення про порушення Генерального плану м. Суми при наданні земельних ділянок у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 базується на показах свідка ОСОБА_5 - головного архітектора м.Суми - начальника УАМ СМР, та на відповідних листах, які були направлені до органів досудового слідства цією структурою».

- «Слід відзначити, що позиція і ОСОБА_5, і направлені очолюваною ним структурою листи під час досудового слідства є суперечливими одне одному».

- «Так, на досудовому слідстві під час допиту 13 вересня 2011 року свідок ОСОБА_5 показав (а.с.63-64, т.9), що не може «з впевненістю стверджувати, що вказані земельні ділянки (АДРЕСА_1,100, 102), визначені Генеральним планом м. Суми та відносяться до багатоквартирної житлової забудови, підвищеної щільності та частково проїзду на вул.Кутузова, тобто, виділення та використання вказаних земельних ділянок з метою індивідуальної житлової будови суперечить Генеральному плану».

- «При допиті 18 листопада 2011 р. ОСОБА_5 зазначає, що станом на 2008 рік в м. Суми були відсутні проект детального планування району та місцеві правила забудови, що надання земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було б можливим лише після внесення відповідних змін до Генерального плану м. Суми за визначеною процедурою, але при цьому він не підкріплює свою позицію посилкою на відповідні нормативні акти».

- «Своїм листом за №100/1101-16 від 17 червня 2011 року (а.с.153, т.1) за підписом ОСОБА_5 УАМ СМР повідомляє прокуратуру, що «відповідно до Генерального плану м. Суми зазначені земельні ділянки по АДРЕСА_1,100, 102 в м. Суми розташовані частково в межах червоних ліній запроектованої магістральної вулиці Кутузова та території багатоквартирної житлової забудови. Інформація щодо розроблення містобудівного обгрунтування розташування земельних ділянок №№100, 102 по АДРЕСА_1 в м. Суми в УАМ СМР відсутня. Між тим, на той час містобудівне обґрунтування щодо земельних ділянок по АДРЕСА_1, 100 та 102 було затверджено ще до цього рішення СМР від 04 червня 2008 року № 1586-МР. В подальшому контрольним рішенням СМР від 29 жовтня 2008 року № 1977-МР «Про затвердження містобудівних обгрунтувань» (а.с.147, т.1) вони знов були затверджені».

- «До суду стороною захисту було надано лист УАМ СМР від 19 січня 2011 року №56/11.01-10 на адресу Управління земельних ресурсів Сумської міської ради, у якому УАМ повідомляє, що земельні ділянки (дорізки) під індивідуальну житлову забудову для надання в оренду громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресами: АДРЕСА_2, розташовані на території садибної житлової забудови. При цьому на початку листа від 19 січня 2011 року № 56/11.01-10 вказується, що УАМ СМР надає інформацію щодо відповідності Генеральному плану м.Суми виділених земельних ділянок. Таким чином, цим листом Управління архітектури та містобудування 19 січня 2011 року підтверджує, що надання землі під індивідуальну житлову забудову відповідає Генеральному плану м. Суми».

- «В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 після дослідження Генерального плану пояснив, що ці ділянки знаходяться на межі багатоквартирної забудови і не повинні виділятися під індивідуальне будівництво. Разом з тим, свідок визнав, що його позиція ґрунтується на мотивах доцільності, а не законності».

- «Слід зазначити, що поряд з земельними ділянками 100 та 102 по АДРЕСА_1 знаходиться земельна ділянка №98, яка одночасно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одним містобудівним обґрунтуванням була виділена ОСОБА_6, але законність виділення цієї земельної ділянки ніхто під сумнів не ставить».

- «Свідок ОСОБА_7 - колишній головний архітектор м.Суми, під час досудового слідства пояснив, що земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 призначені для індивідуальної житлової забудови, ніяких порушень при виділенні цих земельних ділянок не було допущено».

- «За результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 12 листопада 2007 року на ім'я міського голови (а.с. 180, т.5) Управління земельних ресурсів у м. Суми надало відповідь, що земельна ділянка на перехресті вулиць Косівщинська та Кутузова знаходяться на землях житлової та громадської забудови і для надання висновку попереднього погодження місця розташування будівництва необхідно подати містобудівне обґрунтування або Генплан з висновком архітектури. Тобто, з даної інформації Управління земельних ресурсів не вбачається, що розміщення індивідуальної житлової забудови на вказаній земельній ділянці заборонено».

- «Більш того, висновком Управління архітектури та містобудування СМР від 29 січня 2008 року № 121/04-02 (а.с.183, т.5) за підписом начальника Управління ОСОБА_8 було погоджено відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва жилого будинку. Аналогічні документи тоді ж були видані зазначеними установами і на ім'я ОСОБА_3.».

- «Допитаний в судовому засіданні головний архітектор м.Суми станом на 2007-2010 роки ОСОБА_8 підтвердив, що всі висновки за його підписами, які були надані по земельних ділянках по АДРЕСА_1,100 та 102, є законними. Погоджуючи документи на ці земельні ділянки, він діяв у відповідності з законом».

- «Свідок ОСОБА_9 - розробник Генерального плану м. Суми пояснив суду, що він раніше працював в проектному інституті «Діпромісто» і був головним розробником Генерального плану м. Суми у 2002 році. При цьому свідок надав суду для огляду свій авторський екземпляр Генерального плану м. Суми. Після дослідження Генерального плану м. Суми, наданого Управлінням архітектури м. Суми, ОСОБА_9 категорично заявив, що земельні ділянки, які були виділені ОСОБА_4 та ОСОБА_3, відносяться до садибної житлової забудови з зонами підвищеної щільності, ці земельні ділянки не передбачені для багатоквартирної забудови».

- «Отже, висновок органів слідства про те, що виділення земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було неможливим, оскільки це суперечить Генеральному плану м.Суми, є хибним, суперечить зібраним по справі доказам і не ґрунтується на матеріалах справи».

- «При вирішенні питання про надання земельних ділянок ОСОБА_4 діяв у відповідності до передбачених законом процедур, при розгляді питань він надав комісії всі передбачені законом відомості».

Однак, ці встановлені зазначеним вироком факти не відносяться до обставин законності виділення спірної земельної ділянки, а безпосередньо стосуються відсутності складу злочину в діях ОСОБА_4 при виділеної земельних ділянок йому особисто та ОСОБА_3

Посилання на те, що вказані обставини не були і не могли бути відомими ОСОБА_3 та суду є помилковими, оскільки вони зазначались у вказаних документах, які були доказами в даній цивільній справі, та які досліджувались та оцінювались судом у сукупності з іншими доказами, тому остання вправі була заперечувати щодо достовірності їх змісту та доводити протилежне.

Не встановлено цим вироком і фальшивість документів, яким суд обґрунтовував рішення.

Таким чином обставини, на які посилався представник відповідача - ОСОБА_4, не являються нововиявленими в розумінні ст.361 ЦПК України, оскільки вони могли бути відомі стороні під час розгляду справи місцевим, апеляційним та касаційним судом, та на них (критикуючи судові рішення та надані прокуратурою докази) ОСОБА_3 посилалась в апеляційній і касаційній скаргах, а тому на законних підставах відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення суду від 25 липня 2012 року.

Місцевий суд помилково зазначив про те, що обставини не існували на час розгляду цивільної справи. Вони існували, але не були відомі стороні. Проте, з огляду на положення ч.2 ст.308 ЦПК України, колегія суддів не вважає цей недолік підставою скасування законної по суті та справедливої ухвали від 28 січня 2015 року.

Такий висновок узгоджується і з роз'ясненнями, наданими у п.3, 4, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами».

Інші доводи апеляційної скарги також не свідчать про наявність нововиявлених обставин чи порушення судом норм процесуального права, а тому колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312. ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 січня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -