Справа № 372/4259/14 Головуючий у І інстанції Проць Т. В,
Провадження № 22-ц/780/651/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 18 26.02.2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 лютого 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Воробйової Н.С., Березовенко Р.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ПАБ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувсядо суду із вказаним позовом,який мотивував тим, що 4 квітня 2007 року між банком і відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачці кредит на споживчі цілі в розмірі 89600 доларів США на 20 років із розрахунку 11,6 % річних, а відповідачка зобов'язалася повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за його користування. Вказував, що за умовами кредитного договору позичальниця мала повертати кредит щомісячними платежами, однак не виконувала цих обов'язків, у зв'язку з чим банк звернувся до суду із позовом про дострокове повернення кредиту. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2011 року із відповідачки та її чоловіка на користь банку було стягнуто солідарно борг в розмірі 804692,11 грн. Посилався, що після набрання рішенням законної сили було реалізовано належну позивачці квартиру і погашено борг в розмірі 55750 доларів США.

Посилаючись на необхідність виконання зобов'язання в повному обсязі, просив стягнути із відповідачки на користь банку борг станом на 7 липня 2014 року в розмірі 2162580,61 грн., з яких: борг за процентами в розмірі 4249,78 грн. і 382381,03 грн., борг за комісією 859,71 грн. і 25620,43 грн., 1749369,66 грн. пені та судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 листопада 2014 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути із відповідачки на користь позивача борг за процентами в розмірі 4249,78 грн. і 382381,03 грн., борг за комісією 859,71 грн і 25620,43 грн., 25000 грн. пені та судовий збір 3654 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не врахував факт продажу її квартири та погашення боргу на суму 55000 доларів США. Крім того не врахував числені судові рішення, якими вирішувався їх спір і якими банку відмовлено у задоволенні позовних вимог до неї.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 4 квітня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та креди», правонаступником якого є позивач, і відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала в банку для придбання квартири кредит в розмірі 89600 доларів США терміном на 20 роки із розрахунку 11,6 % річних. Поручителем позичальника за вказаним кредитним договором є ОСОБА_2.

Також судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2011 року у зв'язку із невиконанням позичальницею умов кредитного договору задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та креди» і достроково стягнуто солідарно із позичальниці та поручителя на користь банку борг за кредитним договором станом на 20 липня 2010 року в розмірі 804692,11 грн., з яких тіло кредиту - 685818,09 грн., проценти - 113874,02 грн. та пеня - 5000 грн.

Рішення суду виконано лише частково, зокрема 29 квітня 2013 року погашено борг в розмірі 55750 доларів США.

Наведені обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи частково позов банку, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що зобов'язання має виконуватися належним чином, а отже відповідачка відповідно до ст.1048 ЦК України та умов кредитного договору зобов'язана сплатити проценти за користування коштами та пеню до дня повернення кредиту, зокрема за період із 20 липня 2010 року до 7 липня 2014 року, який не був предметом розгляду за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2011 року.

Крім того, з огляду на надмірність розміру пені по відношенню до суми кредиту, суд відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру пені до 25000 грн.

Такі висновки суду є правильними.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таке ж положення закріплено у п.4.2 договору від 4 квітня 2007 року, згідно якого за користування кредитними коштами позичальник сплачує відсотки до дати повернення коштів.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне заначення.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Проте, колегія суддів не може погодитися із висновками суду в частині стягнення із відповідачки щомісячної комісії. - 3 -

Вирішуючи спір в цій частині, суд не звернув уваги на те, що банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів, змінивши строк виконання зобов'язання, і рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2011 року достроково стягнуто із відповідачки борг за кредитом, в тому числі стягнуто в повному обсязі тіло кредиту в розмірі 86820 доларів США.

За умовами п.4.7-4.8 кредитного договору позичальник щомісяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 859,71 грн.

Отже у зв'язку із достроковим стягненням кредитних коштів, банк припинив зобов'язання щодо надання кредитних ресурсів, а відтак обов'язок сплачувати комісійну винагороду у позичальника відсутній.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення щомісячної комісії підлягає скаусванню із ухваленням нового рішення про відмову у позові з викладених вище підстав.

В іншій частині суд залишає рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував факт продажу квартири та погашення боргу, безпідставні, поскільки як вбачається із наданого банком розрахунку кошти від продажу квартири зараховані банком 29 квітня 2013 року і борг відповідачки за тілом кредиту зменшено на 55750 доларів США.

Посилання апелянта на залишення судом поза увагою судових рішень, якими банку відмовлено у задоволенні позовних вимог до неї, колегія суддів вважає необгрунтованими.

В матеріалах справи міститься лише ухвала Обухівського районного суду Київської області від 1 липня 2014 року, якою відмовлено банку у видачі дубліката виконавчого листа на підставі рішення цього ж суду від 23 червня 2011 року та поновленні строку пред'явлення його до виконання. Проте вказана ухвала не має правового значення для вирішення даного спору, поскільки банк просить стягнути відсотки та пеню за інший період, після ухвалення судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 листопада 2014 року в частині стягнення із ОСОБА_1 щомісячної комісії в розмірі 859 гривень 71 коп. і 25620 гривень 43 коп. скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в позові в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: