Ухвала

іменем україни

26 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Татарбунарському районі Одеської області, про скасування рішення комісії з питань охорони праці товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр», внесення змін до акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку та акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр» скасування рішення комісії з питань охорони праці товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр», внесення змін до акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку та акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

Зазначав, що перебував у трудових відносинах із відповідачем, 12 вересня 2012 року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, за результатами розслідування якого було складено акти за формою Н-1 та Н-5.

Висновком МСЕК його визнано інвалідом третьої групи та встановлено 60% втрати професійної працездатності.

При нарахуванні одноразової допомоги, на підставі рішення комісії з питань охорони праці товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр», належна йому до виплати сума була зменшена на 50% з урахуванням ступеня його вини у нещасному випадку.

Посилаючись на порушення своїх прав потерпілого, ОСОБА_4 просив позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що позивач з 02 липня 2012 року до 20 березня 2013 року працював у відповідача на посаді інженера-механіка.

12 вересня 2012 року в приміщенні виробничого цеху «Декотир» на території підприємства первинної переробки вовни товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр» з ОСОБА_4 стався нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки.

За результатами проведеного спеціального розслідування нещасного випадку складено акти за формою Н-1 та Н-5.

Згідно вказаних актів, особами, дії або бездіяльність яких привели до настання нещасного випадку, зазначено директора товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр» Нікітіна В.О., інженера з охорони праці Чеботаря А.Т. та інженера-механіка ОСОБА_4, а саме зазначено, що ОСОБА_4 допустив включення чесальної машини зі знятими огородженнями, які не були обладнані блокуючими пристроями, чим порушив Правила охорони праці у вовняному виробництві, та виконував завідома небезпечні роботи на чесальній машині, у якій оберталися барабани, чим порушив ст. 14 Закону України «Про охорону праці».

Отже, вищезазначені акти узгоджуються між собою та об'єктивно вказують на відповідальність не тільки роботодавця, але й самого працівника у настанні нещасного випадку.

Порядок призначення та виплати страхових виплат потерпілим особам визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Так підставою для зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві є прийняття виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, з урахуванням рішення комісії з питань охорони праці на підприємстві, яка має рекомендаційний характер, відповідної постанови.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вірного по суті висновку про безпідставність та недоведеність вимог ОСОБА_4, а відтак відсутність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно застосували положення норм матеріального права, й дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову банку.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують й висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук