Справа № 2/489/497/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про стягнення коштів.

Позивач вказував на те, що 26 серпня 2014 року 2014 року між ним та відповідачем укладено договір банківського вкладу №339467 (вклад «Інтернаціональний») . Згідно з п.3.3.2 п.3.3 Договору, він передав відповідачу 14470 дол. США на строк з 26.08.2014 року по 31.08.2015 року зі сплатою 11,75 процентів річних. 29.10.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове повернення 26.11.2014 року вкладу (депозиту).

Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не повернув кошти, просив суд стягнути на свою користь з відповідача суму грошового вкладу в розмірі 14470,00 дол. США, суму нарахованих процентів за користування вкладом по момент звернення до суду в розмірі 532 грн. 02 коп., пеню 3% у відповідності до п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 39225 грн. 30 коп., три проценти річних в розмірі 107,47 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а всього 267773 грн. 99 коп..

5 лютого 2015 року позивач подав до суду письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, вказуючи на те, що з 17.12.2014 року по 19.01.2015 року відповідач повернув суму грошового вкладу. Остаточно просив суд стягнути з відповідача на свою користь: проценти за користування вкладом з 26.11. 2014 року по 25.12.2014 року у сумі 156,37 дол. США, пеню 3% за такий же період в розмірі 11724,90 дол. США, три проценти річних з 26.11. 2014 року по 25.12.2014 року в розмірі 32,14 дол. США, а також моральну шкоду в розмірі 700 дол. США, а всього 12613,41 дол. США.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов. Просив про його задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2014 року 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу №339467 (вклад «Інтернаціональний») . Згідно з п.3.3.2 п.3.3 Договору, він передав відповідачу 14470 дол. США на строк з 26.08.2014 року по 31.08.2015 року зі сплатою 11,75 процентів річних. 29.10.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове повернення йому 26.11.2014 року вкладу (депозиту).

Як слідує з виписки по рахунку, ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» повернення депозиту позивачу здійснював частинами та остаточно повернув кошти лише 19 січня 2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За правилами частини 4 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Згідно з п.2 укладеного між сторонами договору банківського вкладу сума нарахованих процентів виплачується банком Вкладнику щомісячно, кожного третього числа місяця, починаючи з першого місяця, наступного за місяцем укладення цього договору та в дату повернення, зазначену у п.2 договору або в день повернення вкладу з інших підстав, передбачених цим договором та законодавством України.

Тому стягненню на користь позивача підлягають проценти за користування вкладом за період з 26 листопада 2014 року по 25.12.2014 року у розмірі 156,37 дол. США.

Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, своєчасне невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення грошового вкладу є підставою для застосування правил частини 2 ст.625 ЦК України, за якою банк має сплатити позивачу три проценти річних з 26.11.2014 року по 25.12.2014 року у розмірі 32.14 дол. США.

Що стосується вимог позивача про стягнення 3% пені на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» то вони задоволенню не підлягають.

Після укладання договору між сторонами виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та умовами договору банківського вкладу, у зв'язку з чим положення п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якими встановлена відповідальність виконавця роботи (послуги) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють.

Також відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки це умовами договору та законом не передбачено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_2 проценти за користування банківським вкладом за договором строкового банківського вкладу № 339467 від 26 серпня 2014 року в розмірі 156,37 дол. США, три проценти річних в розмірі 32,14 дол. США, а всього 188,51 дол. США.

В іншій частині в позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська