РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/5861/13-ц

2/643/35/15

24.03.2015р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сиротникова Р.Є.

при секретарі - Новаковій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Харкові про відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, -

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили стягнути з відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Харкові відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, а саме: на користь ОСОБА_1 - одноразову допомогу у зв'язку зі смертю батька ОСОБА_4 щомісячні виплати за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до досягнення нею 23-річного віку в сумі одноразово - 373420 грн. та на користь ОСОБА_2 - одноразову допомогу з зв'язку зі смертю батька ОСОБА_4 та щомісячні виплати за період д ІНФОРМАЦІЯ_3 і до досягнення ним 23-річного віку в сумі одноразово - 166204 грн.; на користь ОСОБА_3 одноразову допомогу у зв'язку зі смертю чоловіка ОСОБА_4 в сумі одноразово - 259020 грн. А всього загальною сумою - 798644 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 (батько і чоловік) знаходився у трудових відносинах з Державним підприємством „Шахта №3 - біс", де працював з 05.09.1974 р. підземним електрослюсарем 5-го розряду, підземним механіком, підземним гірським майстром. 6 червня 1978 року з ним стався важкий нещасний випадок на виробництві, з часом здоров'я постраждалого погіршилося.

За висновком МСЕК від 29.08.1994 р. ОСОБА_4 встановлена втрата професійної працездатності 20 % у зв'язку з травмою голови 1978 року, при переогляді на МСЕК 24.05.1995 р. потерпілий був визнаний інвалідом 3-ої групи від трудового каліцтва з втратою професійної працездатності 60% безстроково. Підприємство призначило та виплачувало ОСОБА_4 відшкодування шкоди у зв'язку з каліцтвом, що підтверджується відповідними наказами „Шахта №3-біс" Торезського виробничого об'єднання „Торезантрацит" від 08.09.1994 р. №564 та від 25.05.1995 р. №416.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1. На день смерті ОСОБА_4 на його утриманні знаходилися його неповнолітні діти: дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, до складу сім'ї померлого входила його дружина ОСОБА_3, яка на його утриманні не знаходилася, працювала на шахті „Прогрес" ДП „Торезантрацит". Позивачами надано Розрахунок розміру відшкодування шкоди виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в Україні станом на 2012 рік - 1147 грн. В судовому засіданні розрахунок уточнено виходячи з заробітної плати померлого до смерті.

Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Харкові (надалі - Фонд) проти позову заперечувала, вважала, що для проведення виплат за рахунок коштів Фонду позивачами не наданий основний документ - висновок МСЕК про причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з нещасним випадком, який стався з ним в 1978 році. Крім того вважала, що позивачами пропущений строк позовної давності.

Заслухавши позивачів, представника Фонду, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено і це не заперечується відповідачем, що ОСОБА_4 знаходився у трудових відносинах з Державним підприємством „Шахта №3-біс", де працював з 05.09.1974 р. підземним електрослюсарем 5-го розряду, що підтверджується Довідкою підприємства від 27.12.2004 р. №4002.

06 червня 1978 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, пов'язаний з травмою голови, що підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 15.06.1978 р. за №24. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я ОСОБА_4 був оглянутий МСЕК 29.08.1994 р., встановлено втрату у потерпілого професійної працездатності 20%. При черговому огляді на МСЕК 24.05.1995 р. постраждалий ОСОБА_4 визнаний інвалідом 3-ої групи від трудового каліцтва з втратою професійної працездатності 60% безстроково, що підтверджується Довідкою МСЕК серія 2-18 АА №028761.

У відповідності з наказами підприємства - „Шахта №3 - біс" Торезького виробничого об'єднання" „Торезантрацит" від 08.09.1994 р. №564 та від 254.05.1995 р. №416 „Про відшкодування шкоди у зв'язку з нещасним випадком на виробництві" ОСОБА_4 призначено відшкодування шкоди у вигляді одноразової допомоги та щомісячних виплат втраченого заробітку. При цьому розрахунок розміру виплат проведено виходячи з заробітку станом на травень 1995 року - 16554000 крб. (або 165,54 грн.).

29 травня 1996 року ОСОБА_4 помер, про що видано свідоцтво про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1. Смерть настала від „отека и набухання вещества головного мозга с вклиниванием ствола в большое затылочное отверстие на почве давней черепно-мозговой травмы", що підтверджується Актом судово-медичного дослідження №198 від ІНФОРМАЦІЯ_3 Бюро судово-медичної експертизи Донецького УЗО Торезське відділення.

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

3. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

На день смерті ОСОБА_4 на його утриманні знаходилися двоє дітей: 10-річна дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також син ОСОБА_2, 14.03.1979 р., який навчався з 14.08.1997 р. по 26.06.2001 р. в Харківському університеті внутрішніх справ, що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей і Дипломом НОМЕР_2 ОСОБА_2 Дочка померлого ОСОБА_6 навчалася з 01.08.2001 р. по 30.06.2004 р. в Торезському гірничому технікумі ім.. А.Ф. Засядько на денному відділенні, що підтверджується Довідкою від 28.03.2013 р. №67. З 01.09.2004 р. по 30.06.2009 р. ОСОБА_1 навчалася в Херсонському національному технічному університеті, присвоєна кваліфікація спеціаліста з фінансів, що підтверджується Довідкою №66 від 02.04.2013 р.

Спільно з ОСОБА_4 і дітьми проживала його дружина ОСОБА_3, яка знаходилася з ним в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладання шлюбу від 13 квітня 1976 року). ОСОБА_3 на день смерті чоловіка працювала з 08.08.1980 р. по 09.10.1996 р. на шахті „Червона Зірка" Державного підприємства „Торезантрацит", а з 09.10.1996 р. - на шахті „Прогрес" ДП „Торезантрацит".

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що право на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 мають його сім'я і діти. Згідно з Правилами відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, спричиненої працівнику пошкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 р. №472 зі змінами, пункт 8, в разі смерті постраждалого право на відшкодування шкоди (одержання частини втраченого заробітку) мають особи, які раніше знаходилися на утриманні померлого або які мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Такими особами є: діти, які не досягли 18 років, вихованці, учні, студенти... до закінчення учбових закладів, але не довше ніж до стягнення ними 23 років.

Позивач ОСОБА_3 звернулася із заявою щодо відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника до підприємства, але отримала відмову, так як в неї був відсутній висновок МСЕК про причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з його травмою в 1978 році.

МСЕК міг надати такий висновок тільки за запитом підприємства. Але підприємство відмовило в наданні такого запиту. ОСОБА_3 оскаржила дії підприємства і МСЕК до прокуратури Донецької області, в Донецьку обласну державну адміністрацію, що підтверджується листом начальника Відділу захисту майнових, інших особистих прав і свобод громадян та інтересів держави від 02.08.2004 р. №7/1, листом МСЕК від 20.04.2004 р., запитом ДП „Шахта №3-біс" від 27.04.2004 р. про надання висновку про причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з його трудовим каліцтвом.

За висновком Спеціальної неврологічної медико-соціальної експертної комісії №127 на підставі Акту №1720 від 18.08.2004 р. між травмою ОСОБА_4, 06.06.1978 р. і його смертю є причинно-наслідковий зв'язок.

Цей висновок був оскаржений Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Торез Донецької області до Калінінського районного суду м. Донецька, рішенням якого від 31.08.2005 р. було визнано недійсним Висновок МСЕК №127 від 18.08.2004 р., вказане рішення залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.11.2005 р. Але, Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.10.2007 р., який розглядав справу в порядку касаційного провадження, скасовано рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 31.08.2005 р. і ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22.11.2005 р.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставним заперечення відповідача щодо невизнання Висновку МСЕК №127 від 18.08.2004 р. про наявність причинно-наслідкового зв'язку смерті ОСОБА_4 з нещасним випадком на виробництві від 06.06.1978 р.

Пунктом 19 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, спричиненої працівнику пошкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 р. №472 зі змінами, встановлено: розмір відшкодування шкоди (частини втраченого заробітку) в випадку смерті годувальника особам, які мають на це право, визначається з середньомісячного заробітку померлого, за відрахуванням частини, яка припадала на нього самого і працездатних осіб, які знаходилися на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Згідно пункту 9 „Правил" у разі смерті потерпілого розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не менше п'ятирічного заробітку і крім того, не менше однорічного заробітку померлого на кожного утриманця.

Згідно пункту 22 „Правил" середньомісячний заробіток для визначення розміру відшкодування постраждалому втраченого заробітку (або відповідної його частини) визначається за бажанням постраждалого за 12 або 3 останніх повних календарних місяця роботи, які передували каліцтву.

Пунктом 24 „Правил" встановлено, що середньомісячний заробіток, обчислений в порядку передбаченому в п. 22, 23 береться до визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або його сім'ї та утриманцям у разі смерті потерпілого.

За довідкою ДП „Шахта №3-біс" від 04.07.2013 р. №161, копія якої є в матеріалах справи, заробітна плата ОСОБА_4 склала за три місяці до його смерті: березень 1996 р. - 284,01 грн.; квітень - 270,42 грн.; травень - 250,35 грн. Відповідно середньомісячний заробіток становить - 268,26 грн. з розрахунку 284,01 грн. + 270,42 грн. + 250,35 грн. = 804,78 грн. : 3 міс. = 268,26 грн.

Виходячи з цього заробітку сума відшкодування втраченого заробітку на кожну дитину померлого складає - 89,42 грн. з розрахунку 268,26 грн. : 3 людини = 89,42 грн.

Цей втрачений заробіток у зв'язку зі смертю годувальника підлягає перерахуванню у відповідності з підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві Шахта „3-Біс". Коефіцієнт підвищення тарифних ставок встановлений:

З 01.09.96 р. - 2.38; з 01.07.98 р. - 1,1458; з 01.09.2000 р. - 1.294.

Сума відшкодування шкоди дітям померлого ОСОБА_4 складає кожному:

З 01.09.96 р. - 89,42 грн. х 2,38 = 212,82 грн.

З 01.07.98 р. - 212,82 грн. х 1,1458 = 243,85 грн.

З 01.09.2000 р. - 243,85грн. х 1,294 = 315,54 грн.

Сину померлого ОСОБА_2 виплата відшкодування шкоди провадиться з дня смерті батька ОСОБА_4 до моменту закінчення навчання, але не довше ніж до 23 років, тобто до 26.06.2001 р. Загальна сума його відшкодування шкоди за період з 29.06.96 р. по 01.04.2001 р. складає - 13418,70 грн. (89,42 грн. : 30 дн. х 3 дн. + 89,42 грн. х 2 міс. + 212,82 грн. х 22 міс. + 243,85 грн. х 26 міс. + 315,54 грн. х 7 міс.) сума щомісячної виплати з 01.04.2001 р. складає - 315,54 грн.

Дочці померлого ОСОБА_6 виплата відшкодування шкоди проводиться з дня смерті батька ОСОБА_4 до моменту закінчення навчання (30.06.2009 р.), але не довше ніж до 23-річного віку, тобто до 14.04.2009 року. Загальна сума її відшкодування шкоди за період з 29.06.96 р. по 01.04.2001 р. теж складає - 13418,70 грн. Сума щомісячної виплати починаючи з 01.04.2001 р. становить - 315,54 грн.

Відповідно до ст.. 11 Закону України „Про охорону праці" №2695-ХП від 14.10.92 р., пункту 4, 10 Правил відшкодування шкоди", у випадку смерті годувальника його сім'ї повинна бути виплачена одноразова допомога не менше п'ятиричного заробітку померлого і крім того не менше річного заробітку на кожного утриманця.

Сума одноразової допомоги сім'ї ОСОБА_4 при наявності двох утриманців виходячи із середнього заробітку - 268,26 грн. складає 268,26 грн. х 12 міс. х 5 + 268,26 грн. х 12 міс. х 2 = 22533,84 грн.

З 01.04.2001 р. введено в дію Закон України №1105-ХIV від 23.09.1999 р. „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності", згідно з яким виплата відшкодування шкоди з 01.04.2001 р. проводить Фонд соціального страхування від нещасних випадків України, якому всі підприємства повинні були передати справи потерпілих та сімей загиблих працівників.

ДП „Шахта 3-Біс" повинна була передати справу по відшкодуванню шкоди дітям померлого ОСОБА_4 відповідному регіональному відділенню виконавчої дирекції Фонду за місцем реєстрації підприємства, вказавши при цьому розмір втраченого заробітку ОСОБА_2 станом на 01.04.2001 р. - 315,54 грн. та ОСОБА_6 - 315,54 грн. Фонд повинен продовжити ці виплати:

ОСОБА_2 за період з 01.04.2001 р. по 26.06.2001 р. - 894,08 грн. (315,54 грн. х 2 міс. + 315,54 грн.: 40 дн. х 25 дн.), а всього за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 26.06.2001 р. сума складає 14312,78 грн. (13418,70 + 894,08).

У зв'язку зі зміною складу сім'ї, тобто закінченням навчання ОСОБА_2, підлягає перерахуванню розмір суми відшкодування шкоди дочці померлого ОСОБА_6 та складає, починаючи з 26.06.2001 року - 315,54 грн. х 3 люд. : 2 люд. = 473,31 грн.

Статтею 29 Закону України №1105-ХIV встановлено, що сума відшкодування шкоди підлягає перерахуванню у випадках: зміни ступеню втрати професійної працездатності, зміни складу сім'ї померлого, а також у разі зростання середньої заробітної плати у галузях національної економіки. Правлінням Фонду соціального страхування встановлено коефіцієнти перерахування: з 01.03.2002 р. - 1,193; з 01.03.2003 р. - 1,182; з 01.03.2004 р. - 1,152; з 01.03.2005 р. - 1,238; з 01.03.2006 р. - 1,203; з 01.03.2007 р. - 1,183; з 01.03.2008 р. - 1,125; з 01.03.2009 р. - 1,063.

Перерахована сума відшкодування шкоди ОСОБА_6 в подальшому складає:

З 01.03.2002 р. - 473,31 грн. х 1,193 = 564,66 грн.

З 01.03.2003 р. - 564,66 грн. х 1,182 = 667,43 грн.

З 01.03.2004 р. - 667,43 грн. х 1,152 = 768,88 грн.

З 01.03.2005 р. - 768,88 грн. х 1,238 = 951,87 грн.

З 01.03.2006 р. - 951,87 грн. х 1,203 = 1145,10 грн.

З 01.03.2007 р. - 1145,10 грн.х 1,183 = 1354,65 грн.

З 01.03.2008 р. - 1354,65 грн. х 1,125 = 1523,98 грн.

З 01.03.2009 р. - 1523,98 грн. х 1,063 = 1619,99 грн.

А всього за період з 01.04.2001 року по 30.06.2009 р. сума відшкодування шкоди ОСОБА_6 складає - 94904,27 грн.

(315,54 грн. х 2 міс. + 315,54 грн. : 30 дн. х 25 дн. + 463,31 грн. : 30 дн. х 5 дн. х 473,31 грн. х 8 міс. + 564,66 грн. х 12 міс. + 667,43 грн. х 12 міс. + 768,88 грн. х 12 міс. + 951,87 грн. х 12 міс. + 1145,10 грн. х 12 міс. + 1354,65 грн. х 12 міс. + 1525,98 грн. х 12 міс. + 1619,99 грн. х 3 міс. + 1619,99 грн. : 30 дн. х 29 дн.).

На підставі викладеного, у зв'язку зі смертю ОСОБА_4 його сім'ї повинно бути виплачено одноразову допомогу в сумі - 22533,84 грн. Дітям померлого підлягає виплатити відшкодування шкоди по втраті годувальника: ОСОБА_2 за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 01.04.2001 р. - 13418,70 грн. та за період з 01.04.2001 р. по 26.06.2001 р. - 894,08 грн.

ОСОБА_1 за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 01.04.2001 р. - 13418,70 грн. та за період з 01.04.2001 р. по 30.06.2009 р. - 94904,27 грн.

Суми, не виплачені за період до 01.04.2001 р. повинно було виплатити підприємство ГП „Шахта-3 Біс", а за період з 01.04.2001 р. повинен виплатити Фонд соціального страхування від нещасних випадків України.

Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 11.04.2006 р. №221 ДП „Шахта 3-Біс" ліквідовано і видалено із Державного Реєстру.

Згідно з п. 3 розділу ХІ „Прикінцеві положення" Закону №1105-ХІV „відшкодування шкоди, медична та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків, а також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги: уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачуються цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків".

Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивачі посилалися як на підставу своїх позовних вимог до Відділення виконавчої дирекції Фонду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-11, 15, 58-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, „Правилами відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної робітнику пошкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.93 р. №472 зі змінами, Законом України „ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності", Законом України „Про охорону праці", суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові задовольнити.

Стягнути з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Харкові на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток у зв'язку зі смертю годувальника за період з 26.06.1996 р. по 30.06.2009 р. одноразово - 108322 грн. 97 коп.

Стягнути з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Харкові на користь ОСОБА_2 втрачений заробіток у зв'язку зі смертю годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 26.06.2001 р. одноразово - 14312 грн.78 коп.

Стягнути з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Харкові на користь ОСОБА_3 одноразову допомогу сім'ї померлого ОСОБА_4 в сумі одноразово - 22533 грн. 84 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Сиротников Р.Є.