Справа № 495/4400/15-ц
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник за законом ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Міністерство оборони України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача 02.07.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник за законом ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Міністерство оборони України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2011 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) ч.6 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» із виключенням зі списків особового складу, всіх видів забезпечення. Проте службове житло за адресою: АДРЕСА_1 відповідач так і не здав. Посилаючись на ст 118,124 ЖК України позивач просить суд: визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування службовою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради в судовому засідання просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 383 від 23.06.2005 року змінено статус гуртожитку приміщень № АДРЕСА_2 та визнано їх службовими квартирами (а.с.9)
02.04.2008 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради на імя ОСОБА_4 виданий ордер на службове житлове приміщення № 839 серії СФ на склад сімї 3 особи на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).
Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 121 від 17.05.2011 року, капітана ОСОБА_4 , звільненого наказом першого заступника начальника Генштабу Збройних Сил України від 27.04.2011 року №118 з військової служби у запас за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» , з 17.05.2011 року вважати таким, що справу і посаду здав. З 17.05.2011 року його виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Білгород-Дністровського ОМВК Одеської області (а.с.7).
Як слідує з положень ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на державу покладається обов`язок забезпечити військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Порядок забезпечення військовослужбовців житловою площею в гуртожитках визначений Наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».
Частиною першою статті 118 ЖК України передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Згідно ч. 2 ст. 121 ЖК УРСР службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.
Частиною 1 статті 122 ЖК УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.
Враховуючи вказані норми матеріального права, відповідачі поселилися у спірну квартиру на законних підставах.
Статтею 124 ЖК УРСР передбачено, що робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
У статті 125 ЖК УРСР наведений перелік осіб, які не можуть бути виселені з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення.
Зокрема, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено: одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.
Житловий кодекс України не містить поняття одинокої особи. Ст. 32 Цивільного кодексу України встановлено, що неповнолітньою є особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Пленум Верховного Суду СРСР у п. 19 постанови від 3 квітня 1987 р. N 2 роз`яснив, що до одиноких осіб крім одиноким матерів, які не створили в подальшому сім`ю, можуть відноситися, зокрема, розлучене подружжя, який залишився проживати в службовому приміщенні після вибуття з нього іншого з подружжя, удовець, усиновитель, опікун (піклувальник). Крім того, враховуючи положення Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та п. 16 постанови Пленуму Верховного суду СРСР від 09.12.82 року N 8 "Про практику застосування судами Основ житлового законодавства Союзу СРСР і Союзних Республік", до категорії одиноких осіб можуть бути віднесені і одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини (особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом вона не набуває прав повнолітньої раніше).
Так, з матеріалів справи вбачається, згідно довідки № 246 з місця реєстрації, про склад сімї та прописки, ОСОБА_5 зареєстрована у кв. АДРЕСА_3 на підставі ордеру № 298 від 26.03.2008 року. Разом з нею зареєстровано її доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Основний квартиронаймач ОСОБА_4 виписаний з вказаної квартири (а.с.6,79).
Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2011 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.76).
Згідно висновку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 32/2383 від 12.11.2015 року, виконком Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування посилаючись на ст.. 125 ЖК України вважає недоцільним та заперечує проти задоволення позовних вимог Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення їх без надання іншого житлового приміщення (а.с.75).
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що матеріали справи містять докази того, що відповідач по справі ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_3 виписаний, а відповідач ОСОБА_5 є одинокою особою з неповнолітньою дитиною, яка у відповідності до ст.125 ЖК України не може бути виселена без надання іншого жилого приміщення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник за законом ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Міністерство оборони України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, , суд,-

ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник за законом ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Міністерство оборони України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Н.В.Чебан

Справа № 495/ 4400 /15-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Вступна та резолютивна частина)

17 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник за законом ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Міністерство оборони України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, , суд,-

ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник за законом ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: Міністерство оборони України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Н.В.Чебан