Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/425/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.03.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожину В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСББ «Рассвет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСББ «Рассвет» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартирній платі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є мешканцем квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі та обслуговуванні позивача та по якому позивач надає комунальні послуги з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкової території житлового фонду.

Протягом останніх років, відповідач систематично не оплачує надані позивачем комунальні послуги, внаслідок чого заборгованість відповідача станом на 01. 10. 2014 складає 1428, 87 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити наявну у нього заборгованість за надані комунальні послуги.

Вказані підстави стали підставою для звернення до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечували, вважаючи його безпідставним, посилаючись на відсутність підстав для задоволення вимог позивача. У задоволенні позову просив суд відмовити. Заявляв про застосування сроку позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Вказаний будинок є багатоквартирним, багатоповерховим.

Будинок передано на баланс ОСББ «Рассвет», яке обслуговує будинок, в якому знаходиться квартира відповідача, та надає послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території житлового фонду.

На ім'я позивача відкрито особовий (обліковий) рахунок.

Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу УРСР до житлового фонду відносяться жилі будинки, що в свою чергу включає в себе увесь житловий комплекс з усіма його складовими елементами.

Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені права і обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Стаття 179 ЖК України передбачає, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08. 10. 1992 № 572, із змінами від 24. 01. 2006, від 14. 01. 2009 власники та наймачі (орендар) квартири багатоквартирних будинків зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 68 Житлового кодексу України квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.

Відповідно до зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував факт отримання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одним із видів житлово-комунальних послуг є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

В пункті 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства N 76 від 17. 05. 2005, зазначено, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10. 08. 2004 № 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд".

Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться: послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, а відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку за нормами, затвердженими у встановленому порядку (ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності та рівня облаштування та благоустрою.

Додатком до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01. 06. 2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» визначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Перелік).

Також відповідно до п. п. 2, 3 вказаного вище порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг).

Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Також вказаним порядком визначено формули для визначення витрат на кожен з видів послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до Переліку.

Таким чином, згідно зі ст. 68 ЖК України, п. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 17 Правил використання житлових будинків та при будинкових територій, мешканці зобов'язані вносити плату за утримання помешкання і сплачувати комунальні послуги не пізніше 10 числа наступного місяця.

Однак, відповідач ОСОБА_1 порушував свої зобов'язання, не сплачував вчасно та в повному обсязі за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у зв'язку з чим станом на 01. 10. 2014 має заборгованість перед позивачем у розмірі 1428, 87 грн., що складається з заборгованості за послуги з утримання будинку у розмірі 119, 15 грн., боргу за недонарахуванням, що виник перед мешканцями будинку пропорційно до кожного - 738, 85 грн., штрафних санкцій за рішеннями господарських судів, які необхідно сплачувати кожному мешканцю пропорційно - 571, 88 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на час ухвалення рішення у справі заборгованість відповідача за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території перед позивачем становить не сплачена.

Водночас, з урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності, та на підставі положень ст. ст. 256, 257 ЦК України суми боргу за недонарахуванням, що виник перед мешканцями будинку пропорційно до кожного, штрафних санкцій за рішеннями господарських судів, які необхідно сплачувати кожному мешканцю пропорційно в межах строку позовної давності за період з 13. 11. 2011 по 30. 06. 2012 складають 89, 60 грн. та 113, 14 грн. відповідно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах строку позовної давності.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 54, 88 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСББ «Рассвет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Рассвет» суму заборгованості у розмірі 321, 89 грн. (що складається з заборгованості за послуги з утримання будинку у розмірі 119, 15 грн., боргу за недонарахуванням - 89, 60 грн., штрафних санкцій - 113, 14 грн.) та судовий збір у розмірі 54, 88 грн.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку, встановленному ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська