Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

Позивач зазначив, що з 20.08.2009 року по 25.06.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Києва. У зазначеному рішенні вказано, що сторони проживають окремо з серпня 2013 року, спільне господарство не ведуть, спільних дітей не мають. В листопаді 2015 року відповідачка повідомила позивача, що у неї у 2014 році народилася дитина. Також відповідачка повідомила позивачу, що у зв'язку з тим, що біологічний батько дитини відмовився від визнання за ним батьківства, а дитина відповідачки народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між сторонами, позивач ОСОБА_1 був записаний батьком дитини.

В зв'язку з тим, що запис про те, що позивач є батьком дитини відповідачки не відповідає дійсності, позивач просить виключити відомості з актового запису Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за № 3547 про нього, як батька дитини.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.119 ЦПК України, позовна заява подається в письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що є спір про батьківство дитини.

Згідно ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України від 01 липня 2010 року № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону № 2398-VI, органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Частиною 1 статті 6 Закону № 2398-VI визначено, що компетенція органів державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до якої відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї із сторін.

Таким чином, необхідно зазначити в якості третіх осіб по справі відділ реєстрації актів цивільного стану, відділ опіки та піклування.

Згідно ч.4 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

У зв'язку наведеним позивачу необхідно привести свої вимоги до відповідності з вимогами ст.ст.118, 119 ЦПК України та звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Згідно з вимогами ст.120 ЦПК України до позовної заяви додаються копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У відповідності зі ст.127 ЦПК виклик відповідача, третьої особи ведеться одночасно з врученням копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, третьої особи - копії позовної заяви.

Тому позивачу необхідно надати копії документів, що додаються до позовної заяви відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Також, Згідно роз'яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Поданий позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, відповідно до вимог якої позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину справи, наявність підстав для звільнення доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедент ними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, позивачу слід зазначити порядок оплати судово-генетичної експертизи.

Виходячи із системного аналізу зазначених вище норм, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи те, що заява позивача не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати три дні з дня отримання заявником копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: