Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/6414/15-ц
Провадження № 2/644/3226/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судовим засіданням судді Горчакової О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2;

представника позивача ОСОБА_3;

відповідача - ОСОБА_4

третя особа: Харківська міська рада надали заперечення;

КП «Жилкомсервіс» - надав заяву;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа: територіальна громада Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс» - «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,-

в с т а н о в и в:

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (ас.1-11).

Позивач прохав визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловою площею в кімнаті 18,9 кв.м. квартири № 109, розташованій за адресою: м. Харків вул. Плиточна буд. 79-е. Такі вимоги обґрунтовує тим, що йому було видано ордер на ізольовану трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, з членами сімї: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6. У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

За рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевського району в м. Харкові: ОСОБА_2 визнано основним наймачем кімнати житловою площею 18,9 кв.м. разом з ОСОБА_4, братом, у квартирі АДРЕСА_2; за ОСОБА_5, як наймачем, визнано кімнату площею 13,9 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2; за ОСОБА_6, як наймачем,визнано кімнату площею 11,2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2.

ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживає довгий час.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, були задоволені у повному обсязі (а.с. 72).

12.10.2015 року до канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд заочного рішенні (а.с. 81) .

29.11.2015 року Ухвалою суду скасоване заочне рішення по цивільній справі ( а.с. 106).

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Пояснив, що він відремонтував кімнату, в якій жив з братом ОСОБА_4. Пояснив, що платить сам за житлово-комунальні послуги за кімнату, де проживає відповідач - йому не відомо. На запитання відповів, що дійсно він, позивач, проживає у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_7, що брат, ОСОБА_4, теж проживає у цивільному шлюбі; що дійсно після ремонту у кімнаті він, позивач, поміняв замок у вхідних дверях до кімнати і ключ від цих дверей відповідачеві не вручав; що не звертався до суду з позовом про стягнення з відповідача сплачених коштів за комунальні послуги; не звертався; на запитання суду про те, як може відповідач зайти в кімнату квартири, яка визначена для проживання їм - позивачу і відповідачу не зміг відповісти. Відповів, що кімната туалетна, ванна кімната, коридор, кухня та балкони перебувають у спільному користуванні.

Відповідач в судове засідання з'явився, пояснив, що його брат, ОСОБА_2, знає де та за якою адресою, він, ОСОБА_4 проживає. Факт його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 зможуть підтвердити сусіди та знайомі. Пояснив, що у 2013 році він з братом, ОСОБА_4, зробили у своїй кімнаті косметичний ремонт, після закінчення якого ОСОБА_2- його брат, попрохав його, ОСОБА_4, деякій час пожити в сусідній кімнаті їх квартири, щоб він хоч деякий час міг пожити наодинці зі своєю цивільною дружиною. Оскільки ця кімната належить їх сестрі - ОСОБА_6, яка на той час мешкала у свого цивільного чоловіка, вони звернулись до неї за дозволом. ОСОБА_6 погодилася за умови, що він ОСОБА_4, звільнить її кімнату за першою її вимогою та на час проживання у кімнаті буде сплачувати комунальні послуги, а брат ОСОБА_2, в свою чергу, погодився, що доки він, ОСОБА_2, зі своєю цивільною дружиною буде проживати в їх спільній кімнати, то буде сплачувати комунальні послуги за вказану кімнату. На початку 2015 року він з братом звернулись до дільниці КП «Жилкомсервіс» з приводу приватизації кімнати. Тобто, вказаний факт свідчить про те, що між братами не було суперечок з приводу спірної кімнати. Далі ОСОБА_4 пояснив, що у нього є цивільна дружина, яка на даний час вагітна, а, тому, він звернувся до брата та його цивільної дружини з пропозицією розділити спірну кімнату та проживати там разом. Ця пропозиція була сприйнята братом негативно. На запитання суду відповів, що приймав участь у ремонті кімнати; що домовилися з братом про таке тимчасове проживання, бо обоє мають цивільних дружин, що брат поміняв ключ від вхідних дверей спірної кімнати і не давав йому ключі.

Третя особа територіальна громада Харківської міської ради, надала заперечення у якому вказала, що Позивачем не надано доказів щодо непроживання ОСОБА_4 у спірній квартирі більше шести місяців, чи доказів, що підтверджують факт проживання відповідача в іншому місці (а.с.21-23).

Третя особа КП «Жилкомсервіс» надав заяву з проханням розглядати справу без участі представника КП «Жилкомсервіс» (а.с.70).

Свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідки з боку Позивача, у судовому засіданні 09.12.2015 року, кожен окремо, надали пояснення про те, що ОСОБА_4, як їм відомо, в квартирі не проживає з вересня 2013 року, оплату за комунальні послуги та житлову площу спірної квартири не здійснює, його особистих речей в квартирі не має.

Свідок ОСОБА_10, свідок з боку Відповідача, у судовому засіданні 09.12.2015 року підтвердила, що вона та ОСОБА_4 на даний час проживають однією сімєю за адресою: АДРЕСА_3. Зазначила, що брат цивільного чоловіка - ОСОБА_2, дізнавшись про її вагітність та намір ОСОБА_4 розділити спірну кімнату, щоб проживати сімєю, почав влаштовувати скандали, а вподальшому - взагалі вигнав з кімнати.

Свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_11, з боку Відповідача, надали письмові пояснення про те, що ОСОБА_4 дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Харкова, разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10

Суд, вислухавши сторони, їх представників, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що за рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевського району в м. Харкові ОСОБА_2 визнано основним наймачем кімнати житловою площею 18,9 кв.м. разом з ОСОБА_4, у квартирі АДРЕСА_4; за ОСОБА_5, як наймачем, визнано кімнату площею 13,9 кв.м. у квартирі АДРЕСА_4; за ОСОБА_6, як наймачем,визнано кімнату площею 11,2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_4 (а.с.6). Спірна кімната та квартира не приватизовані.

У судовому засіданні було встановлено, що рахунки за комунальні послуги за квартиру надходять на імя ОСОБА_12 та у подальшому, співрозмірно зайнятій житловій площі, сплачуються всіма мешканцями квартири.

З пояснень ОСОБА_6, суд установив, що дійсно домовленість між братами про те, що ОСОБА_2 буде проживати у їх спільній з братом кімнаті, а ОСОБА_4 - у кімнаті сестри, була. Кожен повинен був сплачувати комунальні послуги за кімнату в якій проживає. Кімната туалетна, ванна кімната, коридор, кухня та балкони перебувають у спільному користуванні.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч.3 ст.9, ч.1 ст.109 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частинами 1,4 ст.156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо під час їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, в тому числі дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Оскільки об'єктивних і переконливих доказів, що свідчили б про наявність підстав для виселення ОСОБА_4Ф, позивач не надав, тому суд відмовляє в задоволенні позову, показання свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд оцінює критично, бо свідчення надали з джерела їх отримання іншого. Відмовляючи ОСОБА_2 в позові про виселення, суд бере до уваги і, що, відповідач не знятий з реєстрації у спірній квартирі, проживає у ній до сих пір, утримує її, сплачує комунальні послуги.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, ЖК України, ст. 3, 386, 405 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа: територіальна громада Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс» «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі проголошення резолютивної частини рішення суду, то апеляційна скарга подається з моменту отримання повного рішення суду.

Суддя: О.І. Горчакова