Справа № 383/980/15-ц
Номер провадження 2/383/378/15
У Х В А Л А

01 вересня 2015 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Фур І.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо збирання врожаю та його реалізації незавершене виробництво (посіви соняшника) на площі 49,90 га, 7,1882 га, 6,3283 га, 6,1706 га, 11,6400 га, 27,5000 га, загальна площа 108,7271 га, що знаходяться на території Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастрові номери земельних ділянок :02:000:0138, :02:000:0148, :02:000:0209, :02:000:9037, :02:000:9038,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2015 року до провадження суду надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору СФГ «Каспрішин Андрій Васильович» про визнання права власності на майно незавершене виробництво, посіви соняшника, яке розташоване на земельних ділянках за №№ :02:000:0138, :02:000:0148, :02:000:0209, :02:000:9037, :02:000:9038, на загальну суму 389758,02 грн. відповідно до договору купівлі-продажу від 15.05.2015 року та виключення майна з акту опису та арешту майна від 10.08.2015 року.

В обґрунтування вимог заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що 15 травня 2015 року між ним та СФГ «Каспрішина Андрія Васильовича» був укладений договір купівлі-продажу незавершеного виробництва. Згідно з цим договором Продавець СФГ «Каспришіна Андрія Васильовича» зобовязується передати у власність Покупця ОСОБА_1 незавершене виробництво, посіви соняшника на земельних ділянках загальною площею 108,7271 га, що знаходяться на території Новоградівської сільської ради Бобринецького району, загальною вартістю 1500 000 грн., а Покупець, у свою чергу, зобовязується прийняти та оплатити посіви.

10 серпня 2015 року позивачу стало відомо, що державним виконавцем ВДВС Бобринецького районного управління юстиції складений акт опису та арешту майна СФГ «Каспрішина Андрія Васильовича» на виконання судового рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики на суму 386980,88 грн. та судових витрат в сумі 2777,04 грн., а саме, арештоване незавершене виробництво, посіви соняшника, на земельній ділянці № 1 площею 49,9 га, полі № 209 площею 6,17 га, полі № 3 площею 11,64 га, полі № 96 площею 7,12 га, на орендованому полі площею 6,33 га, що розташовані в с. Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області. Також, позивач зазначає, що незрозуміло якими документами керувався державний виконавець в процесі опису та арешту майна, власником якого є позивач, оскільки згідно ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, межі та внесення про неї інформації до Державного земельного кадастру.

В зазначеному акту опису та арешту майна відсутні вищезазначені ознаки, тому накладення арешту на земельні ділянки є протиправним і призвело до помилкового накладення арешту на майно позивача. Позивач вважає, що у разі невжиття заходів щодо забезпечення позову збирання врожаю та його реалізація призведе до неможливості виконання рішення суду та втрату позивачем права власності на майно.

Розглянувши дану заяву суд прийшов до наступних висновків.

Підстави для забезпечення позову визначені нормами ст. 151 ЦПК України, згідно якої суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Нормами ст. 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову. Позовзабезпечується:

1) накладенням арешту на майноабо грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

2. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 2 Закону України « Про державну виконавчу службу» визначено, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Нормами частини 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зі змісту позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо права власності на арештоване майно, посіви соняшника, а тому його відчуження у будь-який спосіб може утруднити або унеможливити виконання рішення суду і суд прийшов до висновку, про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині зупинення реалізації майна.

Одночасно, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в частині заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо збирання врожаю, виходячи з наступного.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень, є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно норм ст. 52 зазначеного Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно норм п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, зокрема, у разі зупинення судом реалізації арештованого майна. Виконавче провадження на підставі, передбаченій пунктом 7 частини першої цієї статті, зупиняється лише в частині звернення стягнення на майно, реалізацію якого зупинено судом.

Відтак, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» зупинення судом реалізації арештованого майна є законодавчо передбаченою підставою для органу державної виконавчої служби обовязково зупинити примусове виконання в частині звернення стягнення на майно боржника у формі арешту, вилучення та примусовій реалізації і суд прийшов до висновку, що необхідність у такій формі забезпечення даного позову як заборона відповідачу вчиняти будь-які дії щодо збирання врожаю відсутня.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо збирання врожаю та його реалізації незавершене виробництво (посіви соняшника) на площі 49,90 га, 7,1882 га, 6,3283 га, 6,1706 га, 11,6400 га, 27,5000 га, загальна площа 108,7271 га, що знаходяться на території Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастрові номери земельних ділянок :02:000:0138, :02:000:0148, :02:000:0209, :02:000:9037, :02:000:9038 задовольнити частково.

Зупинити реалізацію майна, незавершеного виробництва, посіви соняшнику, на земельних ділянках площею 49,90 га, 7,1882 га, 6,3283 га, 6,1706 га, 11,6400 га, 27,5000 га, загальна площа 108,7271 га, що знаходяться на території Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастрові номери земельних ділянок :02:000:0138, :02:000:0148, :02:000:0209, :02:000:9037, :02:000:9038, описаного та арештованого старшим державним виконавцем Почкай Миколою Олександровичем згідно акту опису та арешту майна від 10 серпня 2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 383/75/15-ц, виданого 21.07.2015 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з СФГ «Каспрішина Андрія Васильовича» на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 386980,88 грн. та судового збору в сумі 2777,04 грн.

В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони ВДВС Бобринецького районного управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо збирання врожаю відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. П. Фур