Справа № 524/5738/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.

при секретарі - Кулинич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, 01.08.2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 через систему інтернет-клієнт-банкінг приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті Банку, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 01.08.2012 року.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов вищезазначеного, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Стаття 1 ГПК України встановлює, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Судом встановлено, що позивач уклав кредитний договір із відповідачем, як фізичною особою-підприємцем.

Отже, як вбачається з витягу «Умов та правил надання банківських послуг» мета отримання відповідачем кредиту фінансування господарської діяльності (а.с. 28).

При вирішенні питання підвідомчості даного спору суд виходить також з роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, наданих у Постанові від 24.10.2011 року №10 в яких зазначено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції", у звязку із тим, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а саме: сторони є юридична особа та громадянин, який здійснює підприємницьку діяльність, спір стосується зобов'язань передбачених умовами договору укладеного між юридичною особою та громадянином, який здійснює підприємницьку діяльність суд приходить до висновку, що розгляд справи повинен провадитись за правилами господарського судочинства, а тому необхідно закрити провадження по справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 205, 206, 208- 210, 294 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: