Справа №551/989/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2015 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Вергун Н.В.,

при секретарі Курінній Я.М.,

за участю відповідача за первісним позовом / позивача за зустрічним позовом / ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 « Приват Банк » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 « Приват Банк » про розірвання кредитного договору, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявленого позову, позивач послався на те, що між ним та відповідачем 04 квітня 2006 року був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, станом на 30 серпня 2015 року, відповідач має заборгованість у загальному розмірі 20 593 грн. 78 коп., яку позивач просить стягнути з останньої на свою користь разом з судовими витратами в розмірі 1 218 грн. 00 коп.

До початку розгляду справи по суті, позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача суму заборгованості по відсотках, нараховану на прострочену заборгованість за кредитним договором за період відповідний загальному терміну позовної давності, визначений положеннями ст. 257 ЦК України.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за кредитним договором від 04 квітня 2006 року за період часу з 23 вересня 2012 року по 23 вересня 2015 рік у загальному розмірі 8 313 грн. 99 коп. / а. с. 66 68 /.

Разом з цим, відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 16 жовтня 2015 року звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ « Приват Банк » про розірвання кредитного договору без номеру від 04 квітня 2006 року у звязку з істотним порушення умов договору, що полягало в не ознайомленні її під час підписання заяви, що мало місце 04 квітня 2006 року, з « Умовами та правилами надання банківських послуг », « Правилами користування платіжною картою », « Тарифами банку », що позбавило її можливість усвідомити належний спосіб виконання своїх зобовязань / а. с. 47 50 /.

Окрім цього, зважаючи на те, що строк дії картки закінчився в липні 2008 року, позивачем за первісним позовом не було здійснено її перевипуск, відтак просила у задоволенні позову ПАТ КБ « Приват Банк » відмовити у звязку з сплином строку позовної давності / а. с. 42 45 /.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження та обєднано з первісним позовом ПАТ КБ « Приват Банк » / а. с. 57 /.

Представник позивача за первісним позовом / відповідача за зустрічним позовом / ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, просила позов довіреної їй особи з урахуванням внесених до нього змін задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити у звязку з пропуском загального строку позовної давності, а розгляд справи провести у її відсутність, про що подала до суду відповідну заяву / а. с. 104 /.

Будучи допитаною у судовому засіданні, відповідач за первісним позовом / позивач за зустрічним позовом / ОСОБА_1 просила відмовити у задоволені первісного позову з огляду на закінчення строку позовної давності та розірвати кредитний договір у звязку з істотним порушенням умов договору.

Вислухавши пояснення відповідача за первісним позовом / позивача за зустрічним позовом /, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що 04 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір без номеру, на підставі особистої заяви останньої /а.с.10/, згідно умов якої та отримала від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Обумовлений кредитний договір складається з самого договору та Умов і правил надання банківських послуг / а. с. 11 16 /.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитодавець / зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Як убачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачу за первісним позовом / позивачу за зустрічним позовом / кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів, станом на 13 квітня 2006 року, в розмірі 3 000 грн. 00 коп., яку /картку/ відповідач за первісним позовом / позивач за зустрічним позовом / отримала та використала кредитні кошти в своїх цілях, що не оспорював останньою в судовому засіданні.

В своїй заяві від 04 квітня 2006 року на отримання кредитної картки від позивача за первісним позовом, відповідач за первісним позовом / позивач за зустрічним позовом / підписалася під пунктом, що вона ознайомлена з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Також, зазначено, що Правила користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг / а. с. 10, зворот /.

З огляду на наведене, суд не приймає до уваги тверджень відповідача за первісним позовом / позивача за зустрічним позовом / про не ознайомлення її з обумовленими умовами, правилами та тарифами, що, на її думку, є істотним порушенням умов кредитного договору та тягне за собою його розірвання.

Відповідно до п. п. 3.2-3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, ОСОБА_2 проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити / зменшити або збільшити / кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування, наданої відповідачу за первісним позовом, кредитної картки, кредитний ліміт станом на 15 жовтня 2008 року та 15 січня 2009 року знижено до відповідно 2 480 грн. 00 коп. та 2 478 грн. 14 коп. / а. с. 9 /.

Як установлено в ході судового розгляду, відповідач використала на власний розсуд, надані їй, кредитні кошти, проте, у порушення умов договору, взяти на себе зобовязання належним чином протягом тривалого часу не виконує та не повертає, використані нею, кредитні кошти з відсотками позивача.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, укладений між сторонами кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки /місяць i рік / указано на ній i вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці /поле «MONTH»/ / а. с. 15, зворот 16 /.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки, тому суд не приймає до уваги твердження позивача за зустрічним позовом про те, що неперевипуск Банком картки є істотним порушенням умов кредитного договору та тягне за собою розірвання кредитного договору.

За змістом пункт 3.1 Умов для надання послуг банк відкриває клієнту Картковий рахунок та видає клієнту картку, її вид та термін визначений у заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунка, вказано в розділі «Відмітки Банка» заяви.

Із заяви від 04 квітня 2006 року, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, не убачається, який строк дії картки, виданої відповідачу / а. с. 10, зворот /.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові / частина четверта ст. 267 ЦК України /.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки / ст. 257 ЦК України /.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила /частина перша статті 261 ЦК України/.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За правилами ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України викладеної у справі №6-127цс14 від 22 жовтня 2014 року, за договором про надання банківських послуг / при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку /, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності / ст. 257 ЦК України / стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту / ст. 261 ЦК України /.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що ПАТ КБ « Приват Банк » звернувся до суду з позовом в межах загального строку позовної давності, відтак його вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсотках за кредитним договором, що нараховані на прострочену заборгованість по кредиту, за період часу з 23 вересня 2012 року по 23 вересня 2015 року у розмірі 8 313 грн. 99 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем за первісним позовом сумнівів у суда не викликають.

Зважаючи на те, що в 2012 року позивач за зустрічним позовом / відповідач за первісним позовом / ОСОБА_1 зверталася до районного суду з аналогічними вимоги, які ухвалою суду від 29 листопада 2012 року були залишені без розгляду, суд вважає, що остання звернулася до суду з порушенням загального строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволені поданого нею позову.

Більше того, позивач за зустрічним позовом достовірно була обізнана про існування у неї заборгованості за кредитним договором без номеру від 06 квітня 2006 року, що підтверджується не тільки її поясненнями в судовому засіданні, а й судовим наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 23 січня 2008 року / а. с. 17 /.

При цьому, остання не зверталася до суду про поновлення строку позовної давності.

Разом з цим, суд не приймає до уваги тверджень позивача за зустрічним позовом про допущення ПАТ КБ « Приват Банк » істотних умов кредитного договору, оскільки є припущеннями останньої та не підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк « Приват Банк », - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 « Приват Банк » заборгованість по відсотках за кредитним договором без номеру від 04 квітня 2006 року у загальному розмірі 8 313 грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 « Приват Банк » судові витрати в розмірі 1 218 грн. 00 коп.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: