Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/909/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

20.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 серпня 1991 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб, від шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01 серпня 2002 року вказана квартира є спільною власністю подружжя. Відповідач проживав в квартирі, але за останні три роки не сплачував їй частину грошей за надані та оплачені нею комунальні послуги. 10.07.2012 року шлюб з відповідачем розірвано. У вересні 2014 року відповідач вибув в інше місце проживання, хоча є співвласником квартири та на даний час в ній зареєстрований. Син навчається у Кіровоградському державному педагогічному університеті на 2 курсі, тому до нього вимог про стягнення боргу за комунальні послуги не ставить. Відповідно до довідки Кіровоградського водопровідного каналізаційного господарства сума, сплачена нею в період з 01.10.2011 року по 01.10.2014 року, складає 2873 грн., по утриманню будинку з 01.10.2011 року по 01.10.2014 року сплачено 2469 грн., з газопостачання за вищевказаний період сплачено 2838 грн., з електропостачання - 1423 грн. Вказані кошти вона сплачувала сама. Відповідач участі у цих витратах не приймає. Просила стягнути з відповідача на її користь ? частину вартості сплачених нею коштів, а саме по водопостачанню квартири в розмірі 1436 грн., по утриманню будинку - 1234 грн., по газопостачанню - 1419 грн., з електропостачання - 861 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги, зазначила, що за час слухання справи відповідач не сплачував комунальні послуги за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за даний період по водопостачанню квартири АДРЕСА_1 в розмірі 269,55 грн., по утриманню будинку - 187,80 грн., по газопостачанню - 333,25 грн., електропостачанню - 63,06 грн., а всього заборгованість по водопостачанню у розмірі 1570 грн., по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території - 1327 грн., по газопостачанню - 1585 грн., по електропостачанню - 892 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, заборгованість за комунальні послуги в сумі 2560 грн. 83 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скаргу, в якій просять рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач просив відмовити у позовних вимогах.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 серпня 2002 року (а.с.5). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.1991 року по 12.07.2012 року, шлюб було розірвано Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кіровоградського МУЮ (а.с.4зв.), а тому ОСОБА_3 є співвласником квартири.

Як свідчить акт від 01.10.2014 року, складений мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не проживає в АДРЕСА_1 з 08.09.2014 року (а.с.7).

Факт непроживання у спірній квартирі з вересня по грудень 2014 року відповідач не заперечував у судовому засіданні. Також пояснив, що за даний період дійсно не сплачував комунальні послуги, оскільки не мав доступу до розрахункових документів.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, за період з 01.10.2011 року по 01.10.2014 року сплачено за надані комунальні послуги з водопостачання до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 2873 грн., по утриманню будинку та прибудинкової території до ЖЕК №4 2469 грн., з газопостачання до ВАТ «Кіровоградгаз» 2838 грн., з електропостачання до ПАТ «Кіровоградобленерго» 1423 грн., тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути ? частину витрат за період з 01.10.2011 року по 01.10.2014 року, що складає 4950 грн., а з урахуванням витрат з жовтня 2014 року по січень 2015 року - 5209,11 грн.

При цьому суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем ОСОБА_3 було сплачено 2648,61 грн., тому до сплати підлягає сума у розмірі 2560,83 грн.

Проте, повністю погодитись з таким висновком колегія суддів не може, оскільки він не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

По-перше, в матеріалах справи відсутній встановлений факт того, що шлюбні відносини між сторонами були припинені у 2011 році. Сторони розірвали шлюб у добровільному порядку в органах РАЦС 12.07.2012 року, про що свідчать і письмові докази (штамп у паспорті позивача), і пояснення сторін. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 від 11.08.2011 року та виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, а саме ОСОБА_2, від 06.10.2014 року про звернення позивача 15.08.2011 року до поліклінічного відділення КЗ «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» та встановлення діагнозу: закритий перелом ІІІ ребра зліва, оглянутими у судовому засіданні апеляційного суду, у долучені яких до матеріалів справи колегією суддів було відмовлено, не є належними доказами припинення фактичних шлюбних відносин. Таким чином, на думку колегії суддів вартість комунальних послуг має стягуватись з 12.07.2012 року, тобто з дня розірвання шлюбу органами РАЦС.

По-друге, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем було сплачено 2648,61 грн., а саме по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території вул. Гагаріна, 12 м. Кіровограді за червень-липень 2012 року - 102,40 грн., серпень-вересень 2012 року - 171,98 грн.; жовтень - листопад 2012 року - 149,60 грн., грудень 2012 року - січень 2013 року 149,60 грн., вересень - жовтень-листопад 2013 року - 224,40 грн., лютий-березень 2014 року 149,60 грн., а всього 947,58 грн.; за газопостачання за червень-липень 2012 року - 30,47 грн., серпень - вересень 2012 року - 28,29 грн., грудень 2012 року - січень 2013 року - 72,54 грн., лютий - березень 2013 року - 129,85 грн., вересень - жовтень - листопад 2013 року - 76,89 грн., а всього 338,04 грн.; за водопостачання за червень - липень 2012 року - 140,90 грн., серпень - вересень 2012 року - 89 грн., вересень - жовтень - листопад 2013 року - 185,40 грн., березень 2014 року - 103,82 грн., жовтень - листопад 2012 року - 185 грн., квітень - травень 2013 року - 81,58 грн., червень - липень - серпень 2013 року - 237,31 грн., а всього 1023,01 грн., за комунальні послуги 15.10.2012 року -168 грн., 15.10.2012 року - 171,98 грн., а всього 339,98 грн. А тому враховуючи сплачену відповідачем суму підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2560,83 грн. ( 5209,11 грн. - 2648,28 грн.).

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що саме відповідач сплачував вказані платежі за свої власні кошти. З яких міркувань виходив суд, що саме така сума сплачена відповідачем за спірний період суд не мотивував.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що він також приймав участь в оплаті за комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про їх оплату з банківської картки, що йому належить.

Оригінали розрахункових документів (книжок, квитанцій) з оплати за комунальні послуги були оглянуті у судовому засіданні та встановлено такі обставини.

За послуги газопостачання за період з липня 2012 року по січень 2015 року всього сплачено 1519 грн.31 грн. Відповідач сплатив банківською карткою за серпень-вересень 2012 року 28,29 грн., за вересень-жовтень-листопад 2013 року - 76,89 грн., та частину за січень 2015 року - 15,79 грн. З урахуванням ? частини з відповідача підлягає стягненню 691,27 грн.

За послуги водопостачання за період з липня 2012 року по січень 2015 року всього сплачено 2208,56 грн. Відповідач сплатив банківською карткою за серпень-вересень 2012 року 89 грн., за вересень-жовтень-листопад 2013 року - 185,40 грн., та частину за січень 2015 року - 17,97 грн. З урахуванням ? частини з відповідача підлягає стягненню 949,11 грн.

За послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з липня 2012 року по січень 2015 року всього сплачено 1921,2 грн. Відповідач сплатив банківською карткою за серпень-вересень 2012 року 171,98 грн., за вересень-жовтень-листопад 2013 року - 224,40 грн., та частину за січень 2015 року - 37,40 грн. З урахуванням ? частини з відповідача підлягає стягненню 923,20 грн.

За послуги електропостачання за період з липня 2012 року по січень 2015 року всього сплачено 1183,33 грн. Відповідач сплатив банківською карткою за серпень-вересень 2012 року 40,71 грн. грн., за вересень-жовтень-листопад 2013 року - 126, 09 грн., та частину за січень 2015 року - 47,35 грн. З урахуванням ? частини з відповідача підлягає стягненню 460,91 грн.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги. При цьому до стягнення з відповідача підлягає сума за період з липня 2012 року по січень 2015 року, яка становить з урахуванням коштів, сплачених відповідачем банківською карткою, 3024,49 грн.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення боргу підлягає зміні, а визначений судом розмір боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, збільшенню з 2560,83 грн. до 3024,49 грн.

Порушення судом першої інстанції норм матеріального права, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для зміни рішення в частині визначення розміру суми боргу.

В решті рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2015

року змінити в частині стягнення боргу.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, заборгованість за комунальні послуги в сумі 3024 грн. 49 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: