Справа № 509/5489/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.

при секретарі - Шестопалової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа - Авангардівський селищний голова ОСОБА_2, про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом до суду, у якому вказувала, що у травні 2014 року у неї виникла необхідність отримати характеристику за місцем проживання для надання її правоохоронним органам, а тому вона звернулась до Авангардівського селищного голови ОСОБА_2

Складаючи характеристику ОСОБА_2 розповсюдив щодо неї відомості, які не відповідають дійсності та порочать позивачку, а саме в характеристиці вказано: «зарекомендувала себе з негативного боку, сварлива, вперта та самовпевнена», «з сусідами дружніх стосунків не підтримую».

Тому ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію письмово, стягнути моральну шкоду - 6000 грн.

У судове засідання позивачка та її представник не з'явились, однак представник надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив суд слухати справу без участі позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового слухання, однак надав заперечення на позов.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового слухання.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого

особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009р. вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки

істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

З матеріалів справи вбачається, що Авангардівський селищний голова ОСОБА_2 на вимогу ОСОБА_1 надав характеристику для надання її правоохоронним органам.

В тексті характеристики зазначено, що ОСОБА_1 «зарекомендувала себе з негативного боку, сварлива, вперта та самовпевнена», «з сусідами дружніх стосунків не підтримую».

Доказів того, що характеристика потрапила до правоохоронних органів в матеріалах справи відсутні, тобто вона знаходиться у позивачці ОСОБА_1 та до відома інших осіб не доведена.

З урахуванням того, що характеристика є оціночним судженням, суд не вбачає в даному випадку порушень честі, гідності та ділової репутації позивачки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов безпідставний, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 23, 201, 270, 277, 280 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа - Авангардівський селищний голова ОСОБА_2, про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В. К. Кочко