Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1404/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

27.08.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А., при секретареві: Постоєнко А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомтрейд-Альянс» про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі по тексту ПАТ «Фідобанк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомтрейд-Альянс» (далі по тексту ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс») про визнання договору купівлі-продажу недійсним, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.12.2012 року між ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за яким товариство зобов'язувалося продати та передати ОСОБА_2, а ОСОБА_2 купити та прийняти від ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» рухоме майно, яким є транспортні засоби, а саме автомобілі «Камаз» та причепи у кількості 9 одиниць. Вважає, що вказаний договір купівлі-продажу є недійсним (нікчемним), оскільки Державна виконавча служба повинна була забезпечити та передати новому власнику майно, вільне від арештів та обтяжень. Позивача не було повідомлено про час та дату торгів, не було відомо чи перераховано кошти позивачем. У договорі купівлі-продажу від 12.12.2012 року підтвердженням права власності на транспортні засоби є лише протоколи проведення аукціону з реалізації заставного майна. На дату укладення спірного договору на майно, яке відчужувалось за цим договором, постановою старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Кіровоградській області про накладення арешту на майно від 02.08.2011 року б/н були накладені арешти, що підтверджуються витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12.12.2012, запис №9. Крім того, діяв арешт, накладений Державною виконавчою службою, запис №8 та заборона відповідача. Тому, договір купівлі-продажу від 12.12.2012 року є недійсним (нікчемним). Вважає, що спірним договором зачіпаються права та інтереси ПАТ «Фідобанк», а тому банк є заінтересованою особою. Просить визнати договір купівлі-продажу від 12.12.2012 року, укладений між ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» та ОСОБА_2, недійсним з моменту укладення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Фідобанк» відмовлено.

13 травня 2015 року ПАТ «Фідобанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмові заперечення та просив слухати справу без його участі (а.с.203, 209-210).

Позивач у судове засідання свого представника не направив. Представник за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відкладення слухання справи у звязку з його відрядженням до м. Київ (а.с.204-208).

Колегія суддів ухвалила слухати справу при даній явці на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України, визнавши причину неявки позивача у судове засідання неповажною, оскільки в матеріалах справи містяться довіреності на двох інших представників ПАТ «Фідобанк», а саме на ОСОБА_4 (довіреність дійсна до 24.10.2015 року, а.с.150), та на ОСОБА_5 (довіреність дійсна до 06.10.2015 року, а.с.85-87), тобто позивач, як юридична особа, мав можливість направити у судове засідання інших представників.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс», дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах, встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.12.2012 року між ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу рухомого майна, за умовами якого ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» зобов'язувалося продати, а ОСОБА_2 - купити рухоме майно, а саме такі транспортні засоби: автомобіль Камаз 55102, самоскид, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль Камаз 55102, самоскид, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль Камаз 55102 053, самоскид, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3; автомобіль Камаз 55102, самоскид, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4; автомобіль Камаз 55102, вантажний - С, 1988 року випуску, реєстраційний номер 100-850Н; а також причіп СЗАП 85514, причіп-самоскид-Е, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5; причіп СЗАП 85514, причіп-самоскид-Е, 2004 року випуску, реєстраційний номер 127810Н; причіп СЗАП 85514, причіп-самоскид-Е, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6; причіп СЗАП 85514, причіп-самоскид-Е, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7. Загальна вартість майна в договорі визначена сторонами в розмірі 767 945,00 грн. Пунктом 1 договору зазначено, що вказане майно було придбано ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» на аукціонах з реалізації заставного майна, що підтверджується протоколами проведення аукціонів з реалізації заставного майна від 16.11.2012 року №№10-0150/12-39, 10-0150/12-40, 10-0150/12-41, 10-0150/12-45, 10-0150/12-51, 10-0150/12-52, 10-0150/12-53, 10-0150/12-54, 10-0150/12-59, проведених Кіровоградською філією ТОВ «ТД «Еліт Сервіс» (а.с.10-12).

Доводами позовної заяви та апеляційної скарги було те, що на момент укладення спірного договору діяв арешт на вказане рухоме майно, накладений державною виконавчою служби, та відсутні акти про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна, що унеможливлювало в подальшому відчуження цього майна.

Проте, зазначене спростовується письмовими доказами по справі, а саме копіями постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Кіровоградській області Красної А.О. від 05.12.2012 року про зняття арештів зі спірних автомобілів (а.с.71, 106, 107) та актів про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна від 05.12.2012 року, належним чином завіреними (а.с.97-105).

Пунктом 3 спірного договору передбачено, що наявні станом на дату підписання цього Договору записи в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про обтяження майна на користь ПАТ «Ерсте Банк» не відповідають дійсності у звязку з припиненням цих обтяжень, тому підлягають вилученню обтяжувачем на вимогу продавця. Продавець зобовязаний у термін до 20 грудня 2012 року надати покупцеві витяг із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, підтверджуючого відсутність у реєстрі записів про будь-які обтяження відчужуваного майна на користь третіх осіб (а.с.11).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2013 року спірний договір купівлі-продажу від 12 грудня 2012 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомтрейд-Альянс" та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто з ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 460700 грн. (а.с.13-17).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.12.2007 року між позивачем і попереднім власником придбаних відповідачем TОВ «Агрокомтрейд-Альянс» транспортних засобів - ПП «Агроконтакт» - було укладено договір застави, тому позивач і мав встановлені цим договором права заставодержателя на спірне майно.

Ці ж транспортні засоби були придбані ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» на аукціоні з реалізації на користь позивача арештованого заставного майна його боржника ПП «Агроконтакт», який проводився 16.11.2012 року Кіровоградською філією ТОВ «ТД «Еліт Сервіс» в процедурі виконавчого проводження, яке було відкрите на примусове виконання вчинених на користь позивача виконавчих написів нотаріуса на договорах застави. Тому, встановлені договором застави права позивача, як заставодержателя майна, що є товаром за оспорюваним договором купівлі-продажу, припинились у момент отримання 05.12.2012 року ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» від державного виконавця затверджених начальником органу ДВС актів про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна, а відтак, у позивача відсутні будь-які права на спірне майно (а.с.88-105).

3азначені позивачем доводи про те, що на момент вчинення правочину діяли податкова застава й арешт транспортних засобів згідно з постановою слідчого, не приймаються судом до уваги з огляду на те, що встановлювались як публічні обтяження для ПП «Агроконтакт», яке не є стороною оспорюваного договору.

Слід зазначити, що обґрунтовуючи позов про визнання недійсним договору позивач не навів жодної норми права, які містить ЦК України, на підставі якої спірний договір мав би бути визнаний недійсним.

Посилаючись на ч.3 ст.215 ЦК, якою передбачена можливість однієї із сторін або іншої заінтересованої особи заперечувати його дійсність, позивач не врахував, що дійсність правочину може заперечуватись з підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК, а саме

-зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1).

-особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2).

-волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3).

-правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

-правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи, зазначені в позові, не дають підстав для висновку про вирішення спірним договором на час його укладення питання про права та обовязки ПАТ «Фідобанк».

Як убачається зі змісту договору купівлі-продажу від 12.12.2012 року він укладений між ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс», як продавцем, та ОСОБА_2, як покупцем, і предметом договору було рухоме майно, а саме транспортні засоби у кількості 9 одиниць, що належали продавцеві на праві власності, придбані ним на аукціонах з реалізації заставного майна. Позивач не є стороною оспорюваного договору і жодним чином з ним не пов'язаний. Оспорюваним договором не встановлювались, не припинялись і не змінювались будь-які права чи обов'язки позивача, що свідчить про відсутність передбачених цивільним законодавством підстав для задоволення позову.

Власне, обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору позивач посилається на законодавство, що регулює порядок проведення прилюдних торгів. Проте, доказів того, що прилюдні торги оспорювались позивачем або були визнані такими, що не відбулися, матеріали справи не містять. Як пояснив у судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс» прилюдні торги були оспорені позивачем в господарському суді, але позовні вимоги залишені без задоволення.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, доводи апеляційної скарги практично зводяться до обґрунтувань, зазначених у позові, та висновків суду не спростовують.

Колегія суддів дійшла до висновку, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фідобанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: