АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/144/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівМагди Л. Ф. , Сіренка Ю. В.
при секретаріРибасюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим , -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ПАТ «Полтава-банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 06 жовтня 2008 року між ПАТ «Полтава-банк» та ОСОБА_7 було укладено договір № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого відповідач отримала відкличний кредитний ліміт в сумі 10 000 гривень, у тому числі готівковий ліміт згідно тарифів банку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 12 місяців з 06.10.2008 року по 06.10.2009 року.

Зобов'язання за вказаним договором було забезпечено договором поруки № 119596 від 06 жовтня 2008 року, укладеним з поручителем ОСОБА_6, який взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_7 своїх зобов'язань за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки.

ПАТ «Полтава-банк», стверджувало, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки , у ОСОБА_7 станом на 07 листопада 2013 року виникла заборгованість в сумі 13 324 грн. 75 коп., яка складається з наступного: 10 000 - кредитна заборгованість та 3 324 грн. 75 коп. -прострочені відсотки за користування кредитом.

Позивачем на адресу відповідачів неодноразово надсилалися повідомлення з проханнями погасити суму заборгованості. Відповідь на дані повідомлення не була отримана.

Тому ПАТ «Полтава-банк» просило суд розірвати договір № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по вказаному договору в сумі 13 324 грн. 75 коп. і судові витрати по сплаті судового збору в сумі 214 грн. 60 коп.

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Полтава-банк», ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим.

Свою зустрічну заяву обґрунтовував тим, що п. 4.2 договору поруки № 119596 від 06 жовтня 2008 року визначено, що вона припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки, строком виконання основного зобов'язання визначено 06.10.2009 року, то відповідно договір поруки припинив діяти з 07.04.2010 року.

Посилаючись на вищезазначене ОСОБА_6 просив суд визнати договір поруки № 119596 від 06 жовтня 2008 року припиненим з 07.04.2010 року. У задоволенні первісного позову в частині стягнення заборгованості у сумі 13 324 грн. 75 коп. з ОСОБА_6 відмовити та покласти на ОСОБА_7 судові витрати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року позов ПАТ «Полтава-банк» задоволено.

Розірвано договір № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року, укладений між ПАТ «Полтава-банк» та ОСОБА_7

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Полтава-банк» заборгованість за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року в сумі 13 324 грн. 75 коп. та судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп., а всього 13 539 грн. 35 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що судом першої інстанції ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення. Апелянт повністю підтримував вимоги своєї зустрічної позовної заяви та, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права районним судом, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання ОСОБА_6 солідарним боржником та стягнення з нього заборгованості за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити , оскільки договір поруки є припиненим з указаних в зустрічному позові підстав.

Заслухавши учасників процесу, що з'явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дане рішення цим вимогам повністю не відповідає .

Задовольняючи позов ПАТ «Полтава-банк», суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки ОСОБА_7 допустила порушення зобов'язання за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року, укладений між ПАТ «Полтава-банк» та ОСОБА_7 і станом на 07 листопада 2013 року виникла заборгованість в сумі 13 324 грн. 75 коп., яка складається з наступного: 10 000 - кредитна заборгованість та 3 324 грн. 75 коп. - прострочені відсотки за користування кредитом, то дані кошти підлягають до стягнення. З чим погодилась остання не оскарживши, ухвалене судом рішення в цій частині.

Але суд першої інстанції стягнув даний борг і з ОСОБА_6, як з поручителя за договором поруки № 119596 від 06 жовтня 2008 року , яким було забезпечено зобов'язання ОСОБА_7 за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року, допустивши солідарне стягнення цих коштів з обох відповідачів. При пустившись в цій частині помилки , оскільки не врахував всіх обставин справи , не дав оцінку доказам і доводам відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6, щодо відсутності підстав для солідарного стягнення та щодо припинення поруки .

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому враховуючи, що суд здійснив розгляд даної цивільної справи з порушенням процесуальних норм , ухвалюючи рішення, не з'ясував всіх обставин , помилково вважав доведеними обставини , що мають значення для справи, не мотивував рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та неправильно застосував норми матеріального права в частині солідарного стягнення боргу з обох відповідачів, то , відповідно до вимог ст.309 ЦПК України , рішення суду першої інстанції належить змінити, скасувавши його у частині солідарного стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Полтава-банк» заборгованості за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року в сумі 13 324 грн. 75 коп. та судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп., а всього 13 539 грн. 35 коп. та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим . Ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

Так ,звертаючись до суду з зустрічними вимогами, ОСОБА_6 просив суд визнати договір поруки № 119596 від 06 жовтня 2008 року припиненим з 07.04.2010 року., посилаючись на те, що банк звернувся з вимогою вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку визначеного у договорі поруки або настання строку виконання основного зобов'язання; не пред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором.

Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-68цс11 , умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання зобов'язань за кредитним договором не може вважатись встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

В пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як встановлено районним судом, відповідно до п.п. 4.1 Договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року /а.с. 11/.

Але п. 1.1 договору № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року передбачено, що банк зобов'язується відкрити Клієнту картковий рахунок № НОМЕР_1 та видати кредитну картку строком на один рік. Тобто з 06 жовтня 2008 року до 06 жовтня 2009 року .

Тому , починаючи з 06 жовтня 2009 року у банка виникло право протягом шести місяців , тобто до 06 квітня 2010 року, пред'явити вимогу до поручителя ОСОБА_6 про виконання зобов'язання боржника ОСОБА_7

З досліджених судом доказів вбачається, що ПАТ «Полтава-банк» скористався цим правом та пред'явив вимогу до ОСОБА_6 05 липня 2011 року /а.с.13,15/, подавши письмову вимогу про усунення порушення зобов'язань по кредитному договору через один рік та 09 місяців з часу настання строку виконання основного зобов'язання , а з даним цивільним позовом ПАТ «Полтава-банк» звернулося 18 листопада 2013 року, тобто через чотири роки і один місяць з дати настання строку виконання основного зобов'язання.

Тому за таких обставин відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_6 по зобов'язанням ОСОБА_7 за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року є припиненою.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 посилався на невизнання банком припинення поруки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, і просив визнати договір поруки припиненим, тобто припинити правовідношення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Тому, враховуючи встановлені обставини належить задовольнити вимоги позивача по зустрічному позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим та визнати поруку за договором № 119596 від 06 жовтня 2008 року, укладеним ПАТ «Полтава-банк» з поручителем ОСОБА_6 на забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_7 за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, а також правовідношення поруки, що виникли на підставі вказаного договору - припиненими.

Відповідно, у зв'язку з цим позов у ПАТ «Полтава-банк» до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 119596 від 06 жовтня 2008 року як з солідарних боржників - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» заборгованість по договору № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» від 06 жовтня 2008 року в сумі 13 324 грн. 75 коп.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України ,стягнути з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 214 грн.60 коп.

А у задоволенні позову ПАТ «Полтава-банк» в частині визнання ОСОБА_6 солідарним боржником та стягнення з нього солідарної заборгованості на користь ПАТ «Полтава-банк» за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року в сумі 13 324 грн. 75 коп. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 214 грн. 60 коп. - належить відмовити.

Оскільки щодо інших вимог позивача, які були розглянуті судом першої інстанції , сторони скарги не подавали, а колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального чи процесуального права при їх вирішенні, які є обов'язковою підставою для скасування рішення , - то , відповідно до ч.ч.1-2 ст.303 ЦПК України, у решті рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303,307,309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим - задовольнити .

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року - змінити.

У частині солідарного стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Полтава-банк» заборгованості за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року в сумі 13 324 грн. 75 коп. та витрат по оплаті судового збору в сумі 214 грн. 60 коп. , та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим - рішення суду скасувати .

Позов публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 119596 від 06 жовтня 2008 року - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» заборгованість по договору № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» від 06 жовтня 2008 року в сумі 13 324 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 214 грн.60 коп.

У задоволенні позову ПАТ «Полтава-банк» в частині визнання ОСОБА_6 солідарним боржником та стягнення з нього солідарної заборгованості на користь ПАТ «Полтава-банк» за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 06 жовтня 2008 року в сумі 13 324 грн. 75 коп. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 214 грн. 60 коп. - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», ОСОБА_7 про визнання договору поруки припиненим - задовольнити .

Визнати поруку за договором № 119596 від 06 жовтня 2008 року, укладеним ПАТ «Полтава-банк» з поручителем ОСОБА_6 на забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_7 за договором № 119596 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки - припиненою.

У решті рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :