АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Пономаренко Ю.А.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області, 3-особи: заступник начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області Кравченко Віктор Миколайович, виконавча дирекція Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулася в суд із вказаним позовом, який уточнила у липні 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №162-к від 14 липня 2014 року її було призначено на посаду головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку працівника цього ж відділення ОСОБА_8

Наказом виконуючого обов'язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №273-к від 1 жовтня 2014 року її переведено з 1 жовтня 2014 року на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові тимчасово на період відпустки ОСОБА_8 по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку.

Наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №295-к від 6 жовтня 2014 року її звільнено з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Статтею 39-1 КЗпП України визначено, що трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

На час видання наказу №295-к від 6 жовтня 2014 року втратив чинність наказ №162-к від 14 липня 2014 року, оскільки трудовий договір був переукладений з нею згідно з наказом №273-к від 1 жовтня 2014 року, а тому відповідач не мав правових підстав для звільнення її з посади.

Вважала, що звільнення її з роботи проведено відповідачем з порушення вимог чинного трудового законодавства.

Крім того, у період з 7 серпня 2014 року по 27 жовтня 2014 року вона хворіла, що стверджується листками непрацездатності.

7 та 26 листопада 2014 року відповідач виплатив їй допомогу по листкам непрацездатності у розмірі 6145 грн. 03 коп., загальна сума якої становила 12 561 грн. 28 коп.

Невиплачена їй відповідачем допомога по листкам непрацездатності становить 6054 грн. 95 коп.

Неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральної шкоди.

Посилаючись на вказані обставини ст. ст. 23, 32, 39-1, 40, 116, 117, 235, 237-1 КЗпП України, ОСОБА_6 просила суд поновити її на посаді головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові, визнавши наказ про її звільнення №295-к від 6 жовтня 2014 року незаконним та скасувати його.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області на її користь 6054 грн.95 коп. в рахунок оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 7 серпня 2014 року по 27 жовтня 2014 року.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 жовтня 2014 року по теперішній час, виходячи з середньоденної заробітної плати 359 грн. 06 коп.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області на її користь на відшкодування моральної шкоди в розмірі 7308 грн.

Представники Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області, 3-особи: Кравченка В.М., позов не визнали, посилаючись на його безпідставність.

Представник виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позов не визнав.

При цьому посилався на те, що дії виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області врегульовані Законом України ««Про загальне обов'язкове соціальне страхування». Виконавча дирекція перевірила правильність проведених розрахунків по оплаті за листками непрацездатності ОСОБА_6 та перерахувала грошові кошти на виплату допомоги на підставі заяви роботодавця.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що звільнення позивачки з роботи проведене відповідачем з додержанням вимог чинного трудового законодавства, а допомога по листкам непрацездатності виплачена позивачці у повному обсязі.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», оскільки згідно з ч. 2 ст. 23 КЗпП України трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 працювала на посаді головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові.

Наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №159-к від 10 липня 2014 року ОСОБА_6 звільнено з посади головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України (а. с. 57, 58 том №2).

14 липня 2014 року ОСОБА_6 звернулася з заявою до відповідача, в якій просила прийняти її на посаду головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові на період перебування основного працівника ОСОБА_8 у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати з 15 липня 2014 року ( а. с. 55 том №2).

Наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №162-к від 14 липня 2014 року ОСОБА_6 призначено з 15 липня 2014 року на посаду головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові з посадовим окладом згідно штатного розпису тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ного віку працівника цього ж відділення ОСОБА_8 (а. с. 56 том №2).

30 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернулася з заявою до виконуючого обов'язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області, в якій просила у зв'язку зі змінами в організації праці перевести її з 1 жовтня 2014 року на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ного віку працівника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові ОСОБА_8, з окладом згідно штатного розпису (а. с. 59 том №2).

Наказом виконуючого обов'язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №273-к від 1 жовтня 2014 року ОСОБА_8 з 1 жовтня 2014 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові з посадовим окладом згідно штатного розпису (а. с. 60-61 том №2).

Наказом виконуючого обов'язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №273-к від 1 жовтня 2014 року ОСОБА_6 з 1 жовтня 2014 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові з посадовим окладом згідно штатного розпису тимчасово на період відпустки ОСОБА_8 по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку (а. с. 60 , 61 том №2).

6 жовтня 2014 року ОСОБА_8 подала заяву до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області про вихід її на роботу з 7 жовтня 2014 року у зв'язку з закінченням відпустки по догляду за дитиною (а. с. 32, 33, 34 том №1).

Наказом виконуючого обов'язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області № 295-к від 6 жовтня 2014 року ОСОБА_6 з 6 жовтня 2014 року звільнено з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові у зв'язку з закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України (а. с. 54 том №2).

Наказом виконуючого обов'язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №296 від 7 жовтня 2014 року ОСОБА_8 з 7 жовтня 2014 року допущено до виконання обов'язків головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові у зв'язку з закінченням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку (а. с. 31 том №1).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2015 року задоволено позов ОСОБА_6 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області про визнання наказу про призначення на роботу недійсним у частині визначення строку.

Визнано наказ №162-к від 14 липня 2014 року «Про призначення» Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області стосовно призначення на посаду головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові ОСОБА_6 недійсним у частині визначення строку (а. с.212-213 том №2).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 березня 2015 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області про визнання наказу про призначення на роботу недійсним у частині визначення строку (а. с. 214-217 том №2).

Рішенням апеляційного суду встановлено, що між позивачкою та відповідачем було укладено строковий трудовий договір, а волевиявлення ОСОБА_6 на укладання строкового договору підтверджується її особистими заявами від 14 липня 2014 року та 30 вересня 2014 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведене свідчить, що між ОСОБА_6 та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області було укладено строковий трудовий договір, а не безстроковий договір, який укладається на невизначений строк, як це зазначала позивачка у своїй позовній заяві.

Зважаючи на те, що підставою припинення трудового договору з ОСОБА_6 було закінчення строку його дії, а не інші підстави, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про правомірність звільнення ОСОБА_6 з роботи за п. 2 ст. 36 КЗпП України та обґрунтовано відмовив їй у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, визнання наказу про її звільнення з роботи незаконним та скасування його; стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 жовтня 2014 року по теперішній час; стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди.

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про розрахунок середнього заробітку» №1266 від 26 вересня 2001 року (далі Порядку), у разі коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку, крім розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Згідно п. 14 вказаного Порядку середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески: на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (у частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності), і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності (крім розрахунку страхових виплат добровільно застрахованим особам) та для оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця.

Судовим розглядом встановлено, що з 7 серпня 2014 року по 27 жовтня 2014 року ОСОБА_6 хворіла, що стверджується листками непрацездатності серія АГВ № 455526, серія АГВ №462055, серія АГВ №483011 (а. с.18-20 том №2).

28 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернулася з заявою до відповідача про оплату листків непрацездатності ( а. с. 7 том №2).

До настання втрати працездатності ОСОБА_6 працювала на посаді головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові менше ніж календарний місяць, оскільки була прийнята на роботу з 15 липня 2015 року, а нещасний випадок стався з нею 6 серпня 2014 року.

Розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_6 є фактично відпрацьовані нею 17 робочих днів за період з 15 липня 2015 року по 6 серпня 2014 року.

Заробітна плата ОСОБА_6 за липень, серпень 2014 року становила 1 697 грн. 34 коп. та 400 грн. 40 коп. відповідно, а всього 2097 грн. 74 коп.

Середній заробіток ОСОБА_6 складав 123 грн. 39 коп. (2097,74 : 17 = 123,39 грн., де 2097,74 - заробітна плата за два останніх місяців, 17 - фактично відпрацьовані нею дні до настання втрати працездатності).

Оплата по листкам непрацездатності ОСОБА_6 за 57 робочих днів без утримання податків становила 7033 грн. 60 коп., з яких за рахунок коштів роботодавця за 3 робочі дні - 370 грн. 19 коп., за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності за 54 робочі дні - 6663 грн. 41 коп.

Податки з нарахованих сум становили 67 грн. 37 коп. та 1212 грн. 73 коп., відповідно, а розмір оплати по листкам непрацездатності ОСОБА_6 складав 5 753 грн. 50 коп. ( а. с. 77-87, 126 том №1).

Оплату по листкам непрацездатності відповідач виплатив позивачці шляхом перерахування її на картковий рахунок в ПАТ КБ «Надра» у листопаді 2014 року, що стверджується залученими до справи платіжними дорученнями (а. с. 93-105 том №2).

За таких обставини, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що відповідач у повному обсязі виплатив позивачці допомогу по тимчасовій непрацездатності та обґрунтовано відмовив їй у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь 6054 грн. 95 коп. в рахунок оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 7 серпня 2014 року по 27 жовтня 2014 року.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що відповідач не мав правових підстав для звільнення її з роботи за п. 2 ст. 36 КЗпП України, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_6 та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області було укладено трудовий договір на визначений строк, тобто на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку працівника ОСОБА_8

6 жовтня 2014 року ОСОБА_8 подала заяву про вихід на роботу з 7 жовтня 2014 року у зв'язку з закінченням відпустки по догляду за дитиною .

Наказом виконуючого обов'язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області № 295-к від 6 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звільнено з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові з 6 жовтня 2014 року у зв'язку з закінченням строку трудового договору, а наказом №296 від 7 жовтня 2014 року ОСОБА_8 допущено до виконання обов'язків головного спеціаліста відділу страхових виплат відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові з 7 жовтня 2014 року у зв'язку з закінченням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку.

Не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив їй у витребуванні та дослідженні в судовому засіданні книги виходу на роботу з метою доведення нею факту виходу її на роботу 11 та 14 липня 2014 року.

Матеріали справи свідчать, що наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківській області №159-к від 10 липня 2014 року ОСОБА_6 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України.

Зазначене свідчить, що з 10 липня 2014 року по 15 липня 2014 року ОСОБА_6 не знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, а тому вона 11 та 14 липня 2014 року не могла виконувати обов'язки головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові.

Не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що відповідачем їй була виплачена допомога по листкам непрацездатності у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що до настання тимчасової втрати працездатності ОСОБА_6 працювала на посаді головного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Харкові менше ніж календарний місяць.

У зв'язку з цим, розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_6 відповідачем взято фактично відпрацьовані нею 17 робочих днів за період з 15 липня 2015 року по 6 серпня 2014 року.

Наведене узгоджується з положенням п.6 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про розрахунок середнього заробітку» №1266 від 26 вересня 2001 року (далі Порядку), згідно з яким у разі коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку, крім розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н ею законної сили.

Головуючий:

Судді: