Справа № 495/2586/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивачів: ОСОБА_1 (довіреність № 47 від 15.05.2013 року)

ОСОБА_1 (довіреність № 48 від 15.05.2013 року)

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/2586/15-ц

за позовом:

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

до державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича

про визнання дій неправомірними та зобовя'зання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

17.04.2015 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач-1) та ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач-2) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича (далі по тексту - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобовя'зання вчинити певні дії (а.с.1-4).

Так, позивачі просили суд:

- визнати дії відповідача щодо винесення 15.04.2015 року постанов про відмову позивачам у вчиненні нотаріальної дії по видачі оригіналу свідоцтва про право власності на житло, а саме на будинок АДРЕСА_1 - неправомірними;

- зобов'язати відповідача вчинити нотаріальні дії, а саме: видати позивачам оригінали свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті їх матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.03.2015 року було встановлено наступне «судами було встановлено, що право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_6 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_5 Отже вказаний будинок є спільним майном подружжя, а ОСОБА_5 відповідно є власником ? частини будинку згідно до норм Сімейного кодексу України. Оскільки ОСОБА_5 померла після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, то ОСОБА_6 не має права на спадщину після її смерті. Натомість, діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають право на спадщину після смерті їх матері, як спадкоємці першої черги, зокрема на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_5, набута нею за життя який був спільним майном подружжя та належав подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках».

10.04.2015 року позивачі надавши відповідачу копію рішення апеляційного суду Одеської області від 18.03.2015 року, звернулися до останнього з письмовими заявами про видачу оригінала свідоцтва про право власності на житло, а саме: на ? частину будинку АДРЕСА_1.

Між тим, порушуючи ст.ст. 41, 124 Конституції України, ст. 61 ЦПК України, Закон України «Про нотаріат», наказ Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, яким визначено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відповідач виніс 15.04.2015 року безпідставні, неправомірні, нічим необґрунтовані, основані не на Законі, а на суб'єктивній думці постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Дані неправомірні дії відповідача позбавляють позивачів можливості реалізувати їх право на спадкування та змушують витрачати кошти і час на звернення до юриста та суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2015 року відкрито провадження по справі № 495/2586/15-ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до державного нотаріусу Іваницького О.Ю. про визнання дій неправомірними та зобовя'зання вчинити певні дії. Справу призначено до розгляду (а.с.23).

30.04.2015 року відповідачем - державним нотаріусом Іваницьким О.Ю., подано до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якого він просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі (а.с.28-29).

Відповідач у поданому до суду запереченні посилається на те, що рішення щодо належності ОСОБА_5 ? частки будинку АДРЕСА_1 судами не приймалось, що підтверджується резолютивними частинами рішень (справа № 495/5439/14-ц та № 22-ц/785/2791/15), крім чого позивачам судом було відмовлено у визнанні вказаного будинку спільною сумісною власністю. Позивачі у різних документах вказують різні частки вказаного будинку, які вони мають бажання успадкувати (у вказаних рішеннях йде мова про 2/6 частини, у заявах до нотаріальної контори - ? частина, у даному позові - по ? частині кожному, тобто на весь будинок). Спадкоємцями не були подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії та вчинення цієї дії суперечить законодавству України, що у відповідності до ст.49 Закону України «Про нотаріат», є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

15.05.2015 року представником позивачів подано до суду заперечення на заперечення відповідача, згідно із яким він просив суд позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, зазначивши при цьому, що суб'єктивна думка відповідача спростовується доводами та фактами, які встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.03.2015 року (а.с.31-32).

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1, заявлені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач - державний нотаріус Іваницький О.Ю., в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою з поданим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовом не згоден, відповідні заперечення суду надані та просить розглянути справу за його відсутності (а.с.30).

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивачів, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до державного нотаріусу Іваницького О.Ю. про визнання дій неправомірними та зобовя'зання вчинити певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.03.2015 року було встановлено, що право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_6 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_5. Отже вказаний будинок є спільним майном подружжя, а ОСОБА_5 відповідно є власником ? частини будинку згідно до норм Сімейного кодексу України. Оскільки ОСОБА_5 померла після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, то ОСОБА_6 не має права на спадщину після її смерті. Натомість, діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають право на спадщину після смерті їх матері, як спадкоємці першої черги, зокрема на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_5, набута нею за життя який був спільним майном подружжя та належав подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках (а.с.15-18).

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особа або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

10.04.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до державного нотаріусу Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича з письмовими заявами про видачу оригіналів свідоцтв про право власності на житло, а саме: на ? частину будинку АДРЕСА_1, додавши до цих заяв копії рішення апеляційного суду Одеської області від 18.03.2015 року.

15.04.2015 року державним нотаріусом Іваницьким О.Ю., керуючись ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 гл.13 р.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було винесено постанови про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті гр. ОСОБА_5 (а.с.11-14).

У зазначених постановах нотаріусом зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не було надано документів, що підтверджують право ОСОБА_5 на спадкове майно, а саме на будинок АДРЕСА_1, а також до компетенції нотаріуса не входить виділяти частки у спільному майні подружжя, як цього вимагають ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст.1216, ч.3 ст.1223 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.ч. 1, 3 ст.1296, ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Таким чином, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний округ.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оригіналу свідоцтва про право власності на житло, а саме на ? частину будинку АДРЕСА_1, позивачі з метою реалізувати своє право на спадкування, у відповідності до вимог чиного законодавства, у встановлені строки звернулися до державного нотаріусу Іваницького О.Ю. з письмовими заявами про видачу їм оригіналів свідоцтв про право власності в порядку спадкування на вказаний будинок на підставі винесеного 18.03.2015 року апеляційним судом Одеської області рішення, яким було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають право на спадщину після смерті їх матері, як спадкоємці першої черги, зокрема на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_5, набута нею за життя який був спільним майном подружжя та належав подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках.

Між тим, як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, 15.04.2015 року державним нотаріусом Іваницьким О.Ю. було відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті гр. ОСОБА_5 у зв'язку із не поданням документів, що підтверджують право ОСОБА_5 на спадкове майно.

Одним із способів захисту порушеного права, відповідно до вимог п.3 ст.16 Цивільного кодексу України, є оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчинені.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням;

9) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачений вичерпний перелік підстав, за яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальних дій.

Як встановлено матеріалами справи та було вищезазначено, такі підстави у державного нотаріусу Іваницького О.Ю. при винесенні оскаржуваних постанов від 15.04.2015 року «Про відмову у вчинені нотаріальної дії» були відсутні, а тому такі його дії є неправомірними.

Відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно із п.8 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, нотаріальні дії чи відмова в їх проведенні оскаржується в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до державного нотаріусу Іваницького О.Ю. про визнання дій неправомірними та зобовя'зання вчинити певні дії, у зв'язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1223, 1296-1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича про визнання дій неправомірними та зобовя'зання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича щодо винесення 15.04.2015 року постанови про відмову ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії по видачі оригіналу свідоцтва про право власності на житло, а саме на будинок АДРЕСА_1 - неправомірними.

Визнати дії державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича щодо винесення 15.04.2015 року постанови про відмову ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії по видачі оригіналу свідоцтва про право власності на житло, а саме на будинок АДРЕСА_1 - неправомірними.

Зобов'язати державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича вчинити нотаріальні дії, а саме: видати ОСОБА_2 оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язати державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного управління юстиції в Одеській області Іваницького Олексія Юрійовича вчинити нотаріальні дії, а саме: видати ОСОБА_3 оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко