Справа№592/7213/15-ц
Провадження №2/592/2202/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Коноплянченко А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28.07.1982 р. по 16.03.1983 р., з 17.11.1983 по 01.09.1989 р. та з 26.10.2006 р. по 31.07.2012 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений 31.07.2012 р. з роботи за власним бажанням. ОСОБА_5 до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 68 від 11.06.2014 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ токсико - пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II ст. СН І. Остеохондроз, деформуючий спондильоз та спондилоартроз попереково - крижового відділу хребта, грижі на рівні МХД L4-L5, L5-S1, вторинний корінцевий больовий синдром, помірне порушення опорно - кінетичної функції хребта. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний субатрофічний ринофарингіт. (Супутній діагноз). У п. 16 вищезазначеного ОСОБА_5 зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. У п. 17 ОСОБА_5 зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та загазованості, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці. 08.07.2015 р. позивачу ОСОБА_6 МСЕК м. Суми визначено 45 % стійкої втрати працездатності. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення, як фізичних та і моральних страждань. У звязку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Вищевказані причини не дозволяють йому нормально відвідувати місця великого скупчення людей через постійний страх знепритомніти, він змушений постійно приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки, постійно усвідомлює, що спостерігається значне погіршення здоровя, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 45000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги з наведених підстав підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і в задоволенні позову просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки товариством не було порушено вимог законодавства про охорону праці та не визначено особу товариства, які допустили такі порушення, що підтверджується п. 19 ОСОБА_1 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, а тому відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені ст. 237-1 КЗпП України, як підстави для відшкодування шкоди. Вказаний акт позивач не оскаржував у встановлений законом порядок. Також зазначила, що позивачем не надано доказів заподіяння останньому моральної шкоди товариством. Враховуючи незначний стаж роботи позивача на робочому місці зі шкідливими умовами праці у відповідача, а саме з 2009 р. по 2012 р., а також те, що відсутні будь-які докази на підтвердження заподіяння товариством моральної шкоди позивачу, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 в період з 28.07.1982 р. по 16.03.1983 р., з 17.11.1983 по 01.09.1989 р. та з 26.10.2006 р. по 31.07.2012 р. працював електрозварником ручного зварювання ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе», звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 6-8).

З 01.09.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання».

З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 08-06/507 вбачається, що ОСОБА_3 з 29.04.2014 р. по 21.05.2014 р. перебував на обстеженні та лікуванні в Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: ХОЗЛ ІІ стадії токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне, встановлено вперше ППЛЕК 21.05.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.), за класифікацією ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму, вперше встановлено ППЛЕК 21.05.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І. Остеохондроз, деформуючий спондильоз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, грижі МХД L4-L5, вторинний корінцевий больовий синдром, помірне порушення опорно кінетичної функції хребта. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний субатрофічний ринофаринголарингіт.

З повідомлення про професійне захворювання (отруєння) Форма П-3 від 21.05.2014 р. вбачається, що професійне захворювання ОСОБА_3 виникло під час роботи на ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», на посаді електрозварника ручного зварювання (а.с. 9).

ОСОБА_5 № 68 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11.06.2014 р. ОСОБА_3 було встановлено діагноз: (J 44.8) ХОЗЛ ІІ стадії токсикоз-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. (J 43.8) Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне, встановлено вперше ППЛЕК 21.05.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (Н 83.3) Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.), за класифікацією ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму, вперше встановлено ППЛЕК 21.05.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (І 11.0) Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І (М 42.1) Остеохондроз, деформуючий спондильоз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, грижі МХД L4-L5, вторинний корінцевий больовий синдром, помірне порушення опорно кінетичної функції хребта. (Н 52.4) Пресбіопія, (Н 31.8) гіпертонічна ангіопатія сітківки. (J 31.2) Хронічний субатрофічний ринофаринголарингіт. Супутній діагноз. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці (п. 16); причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та загазованості (п. 17). З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику УМН СОО ОСОБА_9: постійно дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно - інструментальних досліджень рівнів виробничого шуму на робочих місцях у структурному підрозділі та на його дільницях, позначити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з ГОСТ 12.4.026-76; постійно забезпечувати працюючих в умовах підвищеного рівня шуму та загазованості засобами індивідуальні захисту органів слуху та дихання, здійснювати ефективний контроль за їх використанням; у ОСОБА_3 працездатність обмежена, протипоказана робота в умовах пилу, токсичних, алергізуючих, подразнюючих речовин, інтенсивного шуму, фізичного перенапруження, несприятливих метеорологічних факторів, на висоті та в нічні зміни (п. 18) (а.с. 10).

08.07.2015 р. позивач пройшов повторний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому встановлено 45 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання та другу групу інвалідності (загальне захворювання) (а.с. 11).

ОСОБА_5 № 443 огляду медико соціальною експертною комісією від 27.04.2015 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов повторний огляд у м. Суми спеціалізованою МСЕК 27.04.2015 р. йому було встановлено другу групу інвалідності (загальне захворювання) на строк до 01.05.2017 р. (а.с. 26-29).

ОСОБА_5 № 619 огляду медико соціальною експертною комісією від 08.07.2015 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов повторний огляд у м. Суми спеціалізованою МСЕК 08.07.2015 р. йому було підтверджено другу групу інвалідності (загальне захворювання), внаслідок професійного захворювання - 45 % втрати професійної працездатності (а.с. 11, 19-22).

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_3 в період з 28.07.1982 р. по 16.03.1983 р., з 17.11.1983 по 01.09.1989 р. та з 26.10.2006 р. по 31.07.2012 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, а саме працював електрозварником ручного зварювання ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання». Професійне захворювання позивач отримав від тривалого впливу шуму на виробництві, у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці і саме начальнику УМН СОО ОСОБА_9, де працював позивач з 2009 р. по 2012 р., рекомендовано, зокрема дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум. Вказані факти підтверджуються пунктами 16 і 17 ОСОБА_5 № 68 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11.06.2014 р.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що в ОСОБА_5 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці, щодо незабезпечення безпечних та не шкідливих умов праці, а тому відсутні докази вини відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачу. В п. 19 ОСОБА_5 зазначено, що комісією не встановлені конкретні особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, проте ці дані не свідчать про відсутність доказів вини роботодавця у спричиненні моральної шкоди позивачу, оскільки невиконання ним вимог ст. 153 КЗпП України підтверджується іншими даними ОСОБА_5, зокрема щодо обставин та причин виникнення професійного захворювання у позивача.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_3 отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя від чого він зазнав моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем.

З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_3, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 8000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_3 8000 (вісім тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя.

В іншій частині позову - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап