АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до виконання.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування зазначеної ухвали та задоволення їх заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 08 серпня 2013 року ухвалено заочне рішення по цивільній справі №202/28246/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1. про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого стягнуто із ОСОБА_1. на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № TEAWRK00012160 від 01 березня 2004 року в розмірі 82103 грн. 43 коп., а також стягнуто з обох відповідачів на користь позивача в солідарному порядку 10000 грн., а всього стягнуто 92103 грн. 43 коп. та стягнуто з цих відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 921 грн. 03 коп. (а.с.22-24).

В подальшому цього ж дня, тобто 08 серпня 2013 року, сторонам було направлено копію зазначеного заочного рішення (а.с.25).

Статтею 368 ЦК України передбачено, що питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Виконавчі документи про стягнення судового збору надсилаються судом до державних податкових інспекцій.

А відповідно до ч.1 ст. 370 ЦК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Крім того, згідно ст. 371 ЦК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

Так, звертаючись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення його до виконання ПАТ КБ «ПриватБанк» послався на те, що виконавций лист по цій справі при пересилці до Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції було втрачено, а тому вони й просили видати дублікат виконавчого листа та поновити строк його виконання.

Проте як вбачається з матеріалів справи позивач до суду із заявою про отримання виконавчих листів по цій справі не звертався та такі докази матеріали справи не містять, лише в матеріалах справи міститься заява позивача про виправлення описки у рішенні суду, яка і була судом розглянута та задоволена (а.с. 26-28, 38).

Крім того, суд не може прийняти як доказ отримання виконавчих листів по справі довідку, складену представником Банку про пересилання виконавчого листа по справі до ДВС, які цей лист взагалі не отримували (а.с. 33, 34), оскільки, як зазначалося вище, виконавчі листи по справі сторони не отримували, а інших доказів отримання виконавчих листів та відповідно й пропущення строків пред'явлення їх до виконання, відповідно до ст. 60 ЦПК України, суду надано не було.

У зв'язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, як зазначалося вище судове рішення сторонам було направлено 08 серпня 2013 року, а з питанням видачі виконавчих документів позивач до суду не звертався, у зв'язку з чим позивач протягом тривалого часу не вживав заходів щодо примусового виконання рішення суду без поважних причин, а також таких причин апелянт в апеляційній скарзі не зазначив.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2014 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: