Справа № 740/2281/15 Провадження № 22-ц/795/1723/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Гордієць Л. В. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Горобець Т.В., Острянського В.І.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:відповідача ОСОБА_5, його представника адвоката ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 27 липня 2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8, який продовжує навчання, у розмірі 20% з усіх видів заробітку щомісяця до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином віку 23 роки. Позивач вважає рішення суду незаконним і таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки з врахуванням того, що відповідач працює, має заробітну плату і отримує пенсію є підстави стверджувати, що судом були зроблені хибні висновки про неможливість відповідача сплачувати аліменти. Крім того, позивач вказує на те, що відповідач приховав свої доходи, внаслідок чого аліменти з пенсії, яка була призначена з січня 2013 року, не стягувались. Позивач стверджує, що за рахунок 240 грн. стипендії дитині-інваліду неможливо забезпечити потребу у підручниках, канцелярському приладді та інші потреби.

У судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну ск5аргу не визнали. Представник відповідача пояснив, що відповідач має онкологічне захворювання, потребує систематичного лікування з придбанням дорогих ліків, сплачує аліменти на неповнолітнього сина, а тому дійсно не має можливості сплачувати аліменти, але допомагає повнолітньому сину, який навчається, в міру своїх можливостей.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала письмове клопотання про розгляд справи без її присутності.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, оскільки сам відповідач внаслідок стану здоров'я позбавлений можливості вільно говорити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого він сплачував аліменти на користь позивача ОСОБА_7 до досягнення сином повноліття. Відмовляючи у позові ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_8 є матеріально забезпеченим, оскільки отримує стипендію за місцем навчання і пенсію по інвалідності, а відповідач не має можливості сплачувати аліменти, оскільки страждає онкологічним захворюванням, потребує систематичного лікування і, відповідно, коштів на лікування, сплачує аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам і вимогам закону.

Частина 1 статті 199 Сімейного кодексу України зобов'язує батьків утримувати неповнолітніх дочку чи сина до досягнення двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. У даному випадку суд прийшов до правильного висновку про відсутність у відповідача надавати таку допомогу повнолітньому сину. Факт наявності у відповідача тяжкого захворювання, яке потребує систематичного лікування і придбання ліків, підтверджений довідками лікувальних закладів та іншими документами, які досліджені судом (а.с. 21, 24-33, 57-69). Також відповідачем сплачуються аліменти на утримання неповнолітнього сина. Відповідач дійсно працює і отримує пенсію, як інвалід третьої групи загального захворювання. Розмір нарахованої заробітної плати відповідача, відповідно до довідки про доходи (а.с. 7) та розрахункових листків (а.с. 34-36) становить у 2015 році від 2130,91 грн. до 3047,56 грн. разом з виплатами по листках непрацездатності. Пенсію відповідач отримує в розмірі 949 грн. Син сторін ОСОБА_8 отримує 949 грн. державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства (а.с. 22) та стипендію, яка станом на червень 2015 року становила 405,35 грн. (а.с. 23). Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлена у 1218 грн. до 01 грудня 2015 року. Розмір доходів ОСОБА_8 становить 1354 грн., що є більшим від прожиткового мінімуму. Виходячи з наведеного, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Посилання позивача на приховування відповідачем своїх доходів, а саме факту отримання пенсії, внаслідок чого аліменти з пенсії не стягувались, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті спору рішення суду. Стягнення заборгованості по сплаті аліментів, якщо така існує, врегульоване Законом України «Про виконавче провадження» і не підставою для стягнення аліментів з особи, яка не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Питання щодо стягнення заборгованості може бути вирішене за зверненням стягувача аліментів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: