Справа № 653/732/13-ц
Провадження № 2/653/188/15
РІШЕННЯ

іменем України

20.02.2015

Генічеський районний суд Херсонської області, у складі:

головуючої судді Хоменко В.Г.,

при секретарі Разумній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до ОСОБА_1 про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну виплатою працівникам середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - позивач, або КП «Генічеське ВУВКГ») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача пряму дійсну шкоду у розмірі 35 783,72 грн., заподіяну КП «Генічеське ВУВКГ» виплатою незаконно звільненим працівникам середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та сплатою судового збору; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 357,83грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу начальника КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 за №117 від 22 серпня 2011р. «Про скорочення штатів КП «Генічеське ВУВКГ», розірвано трудовий договір з працівниками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Вказані працівники на підставі судових рішень були поновлені на роботі в КП «Генічеське ВУВКГ», на їх користь підприємством сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати зі сплати судового збору на загальну суму 35 783,72грн. Позивач вважає, що оскільки накази про звільнення в судовому порядку визнанні незаконними, підприємством відшкодовано звільненим працівникам середній заробіток за час вимушеного прогулу та сплачений ними судовий збір, тому з відповідача як керівника КП «Генічеське ВУВКГ» слід стягнути 35783,72грн., у порядку регресу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що накази про звільнення найманих працівників виносились на виконання розпорядження міського голови Генічеської міської ради Херсонської області Пінаєва О.В. від 14 червня 2011р. за №136, та у суворій відповідності з вимогами діючого законодавства. Вважає, що виносячи накази про звільнення найманих працівників, виконував покладені на нього контрактом посадові обов'язки, а тому в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди за п.8 ст. 134 КЗпП України та ст. 237 КЗпП України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що статутом комунального підприємства «Генічеське виробниче водопровідно-каналізаційного господарства» затвердженого рішенням сесії Генічеської міської ради Херсонської області за №550 від 26 березня 2008р. передбачено, що підприємство діє у відповідності до закону України «Про господарські товариства», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» наказу Держжитлокомунгоспу «Про затвердження правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України», Господарського та Цивільного кодексів України, статуту, рішень Засновника. (п.1.4 Статуту)

Пунктом 5.1. Статуту передбачено, що засновником підприємства є Генічеська міська рада, яка вирішує питання щодо основних напрямків діяльності підприємства; вирішує питання щодо припинення, реорганізації та ліквідації підприємства; затверджує штатний розклад підприємства.

Згідно п.8.1 Статуту засновник за контрактом призначає директора підприємства, який безпосередньо здійснює поточне управління підприємством, до компетенції якого належить: визначення за погодженням із засновником організаційної структури підприємства; визначення умов праці працівників підприємства; інші питання діяльності підприємства, які не відносяться до компетенції засновника підприємства.

У відповідності до п.10.1 Статуту підприємство визначає систему оплати праці працівників згідно штатного розкладу, затвердженого засновником, приймає громадян на роботу, у тому числі на умовах індивідуального чи колективного підряду.

На виконання вимог Статуту підприємства, 21 грудня 2010р. Генічеською міською радою в особі міського голови Пінаєва О.В. з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, було укладено контракт, про те, що гр. ОСОБА_1 призначається на посаду начальника комунального підприємства «Генічеське ВУВКГ» на термін з 21 грудня 2010р. по 20 грудня 2011р. Вказаний контракт був продовжений на термін до 20 грудня 2016р. - 13 грудня 2011р.

Відповідно до п.6 контракту, керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

14 червня 2011 р. міським головою Генічеської міської ради Херсонської області Пінаєвим О.В. було видано розпорядження №136 «Про скорочення чисельності працівників в КП «Азовкомунсервіс», «Генічеське ВУВКГ».

Відповідно до вказаного розпорядження, з метою вжиття невідкладних заходів щодо стабілізації роботи комунальних підприємств «Азовкомунсерівс», Генічеське ВУВКГ», оптимізації витрат на їх утримання та ефективного використання матеріальної бази підприємств, керуючись ст. ст. 29,30,59 Закону України, начальникові КП «Генічеське ВУВКГ» доручено провести скорочення чисельності штату працівників згідно з додатком №2, та привести штатні розписи у відповідність до 15 червня 2011р.

На виконання розпорядження міського голови за №136 від 14 червня 2011р., та з метою вжиття невідкладних заходів щодо стабілізації роботи комунального підприємства «Генічеське ВУВКГ» і оптимізації витрат на утримання та ефективне використання матеріальної бази підприємства, начальником КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 23 червня 2011р. було видано наказ №94 «Про скорочення чисельності працівників КП «Генічеське ВУВКГ».

Вказаним наказом було вирішено провести скорочення чисельності і штату працівників згідно додатку №1, доручено секретарю ознайомити під розпис всіх працівників, які підлягають скороченню.

Згідно вказаного додатку, скороченню підлягали в тому числі і посади інженера абонентського відділу, бухгалтера-розраховувача, які займали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що останні були повідомлені 23 червня 2011р. під підпис.

22 серпня 2011 р. начальником КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 винесено наказ №117 «Про скорочення штатів КП «Генічеське ВУВКГ», відповідно до якого було розірвано трудовий договір на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з скороченням штатів з працівниками - ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

16 серпня 2012р. Одеським апеляційним адміністративним судом у справі №2а-3776/11/2107, ухвалено постанову про скасування постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2011р., за позовом прокурора Генічеського району Херсонської області до Генічеської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Генічеського міського голови. Вказаною постановою адміністративний позов прокурора Генічеського району задоволено, скасовано розпорядження Генічеського міського голови №136 від 14 червня 2011р. «Про скорочення чисельності працівників в комунальних підприємствах «Азовкомунсервіс» та «ВУВКГ».

16 листопад 2012р. Генічеський районний суд Херсонської області по справі №2107/2-970/2012, за позовом ОСОБА_3 до КП «Генічеське ВУВКГ» про поновлення на роботі, виплату заробітку за час вимушеного прогулу, ухвалив рішення, яке набрало законної сили, про задоволення позовних вимог. Поновлено ОСОБА_3 на посаді бухгалтера-розраховувача КП «Генічеське ВУВКГ» з 23 серпня 2011р., стягнуто з КП «Генічеське ВУВКГ» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 16005,6грн.; стягнуто з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 214грн.

27 грудня 2012р. рішенням Генічеського районного суду, яке набрало законної сили по справі за №2107/2-969/2011, за позовом ОСОБА_2 до КП «Генічеське ВУВКГ» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимоги задоволено. Скасовано наказ начальника КП «Генічеське ВУВКГ» від 22 серпня 2011р. за №117; поновлено ОСОБА_2 на посаді інженера абонентського відділу КП «Генічеське ВУВКГ»; стягнуто з КП «Генічеське ВУВКГ» на користь ОСОБА_2 заборгованість із заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 19 375,92грн., стягнуто з КП «Генічеське ВУВКГ» на користь держави судовий збір у розмірі 188,20грн.

Наказами начальника КП «Генічеське ВУВКГ» за №301, №302 від 29 грудня 2012р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поновлено на відповідних посадах підприємства.

02 січня 2013р. розпорядженням міського голови за №1 «Про звільнення ОСОБА_1.» достроково розірвано контракт з начальником КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 з 02 січня 2013р., у зв'язку з допущеним ним податкового боргу на підприємстві.

Згідно довідок за №07/02.1-42 та №07/02.1-43 від 18 січня 2013р., виданих начальником КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виплачено суми заборгованості за рішеннями суду у розмірі 16219,6грн., та 19564,12 грн. відповідно.

У зв'язку з тим, що підприємством відшкодовано звільненим працівникам середній заробіток за час вимушеного прогулу та сплачений ними судовий збір, тому позивач звернувся до суду з позовом, про стягнення у порядку регресу з ОСОБА_1, як керівника КП «Генічеське ВУВКГ» грошових коштів у сумі 35783,72грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім загальних норм, що регулюють правовідносини відшкодування шкоди, суд також враховує норми спеціального законодавства, а саме КЗпП України.

Пунктом 8 ст. 134 КЗпП України, передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяну з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до положень ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Згідно ст. 137 КЗпП України, суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обставину, за якої шкоди було заподіяно.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України за №14 від 29 грудня 1992р. «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення або переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

Також у п.33 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що при незаконному звільненні працівника настає повна матеріальна відповідальність винних у цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону.

Таким чином, форма вини для покладання матеріальної відповідальності на посадову особу, що незаконно звільнила працівника, за шкоду, заподіяну виплатою працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, значення не має. Можливе притягнення до матеріальної відповідальності як при умислі (намірі) на порушення закону, так і при необережності, проте наявність вини посадової особи є необхідною складовою при покладенні на неї матеріальної відповідальності.

Судом у ході судового розгляду було встановлено, що відповідно до статуту, підприємство в особі його начальника приймає на роботу громадян, звільняє їх із займаних посад, виключно на підставі штатного розпису, затвердженого засновником підприємства, яким в даному випадку є Генічеська міська рада.

Також встановлено, що наказ №117 від 22 серпня 2012р. «Про скорочення штатів КП «Генічеське ВУВКГ», яким було розірвано трудові договори з ОСОБА_3 та ОСОБА_2, був виданий начальником КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 на виконання розпорядження голови Генічеської міської ради Пінаєва О.В. за №136 «Про скорочення чисельності працівників в КП «Азовкомунсервіс», «Генічеське ВУВКГ». Вказане розпорядження в силу положень статуту підприємства та контракту було обов'язковим до виконання керівником підприємства.

Таким чином, суд вважає, що скасування в судовому порядку розпорядження голови Генічеської міської ради Херсонської області №136 від 14 червня 2011р., поновлення на роботі звільнених працівників, та виплата їм коштів за час вимушеного прогулу, не свідчить про допущення начальником КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 порушень закону під час звільнення найманих працівників, та як наслідок наявності вини в його діях.

Вказані обставини також підтверджені актом перевірки за №21-11-127/001 від 27 вересня 2011р., складеного Територіальною державною інспекцією праці у Херсонській області за наслідком проведення перевірки КП «Генічеське ВУВКГ» з питань дотримання законодавства про працю. Відповідно до вказаного акту начальником КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 під час проведення скорочення працівників підприємства, згідно наказу №117 від 22 серпня 2011 р. «Про скорочення чисельності працівників КП «Генічеське ВУВКГ» порушень норм трудового законодавства допущено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що керівник КП «Генічеське ВУВКГ» ОСОБА_1 не може нести матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну в зв'язку з оплатою працівникам вимушеного прогулу при незаконному звільненні їх з роботи, у зв'язку з відсутністю в цьому його вини.

Крім того, приписами статті 237 КЗпП України на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, покладається обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації лише у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Відшкодування суми компенсації моральної шкоди у зв'язку з незаконним звільненням працівника, та інших витрат, законодавством України не передбачено.

Однак, позивачем до загальної суми відшкодування були безпідставно включені суми судового збору, стягнутих на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені в позовній заяві доводи позивача у судовому засіданні не підтвердились, а тому позов про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу - задоволенню не підлягає.

Судові витрати в силу ст. 88 ЦПК України, залишено за позивачем.

Керуючись 10,11,60,213-215, ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до ОСОБА_1 про притягнення до повної матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну виплатою працівникам середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду В. Г. Хоменко