Справа № 545/2687/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2015 р.

суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава заяву про забезпечення позову по справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ « Надра» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

На адресу суду надійшла заява про забезпечення позову по справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ « Надра» про визнання кредитного договору недійсним.

Відповідно до статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивачем не обґрунтовано необхідність застосування зазначеного виду забезпечення позову та відповідно до Закону України «Про судовий збір» не сплачено суму судового збору, що згідно п.п.4 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 243,60 грн.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір», при застосуванні статті 5 ЗУ «Про судовий збір» судам необхідно враховувати, зокрема, таке. Відповідно до цієї статті від сплати судового збору звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також певні категорії осіб незалежно від категорії позову. З урахуванням системного логічного аналізу цієї норми Закону призначення судових витрат, а також змісту положення частини першої статті 3 цього Закону й встановлення законодавцем ставок судового збору за скарги при перегляді судових рішень у відсотках збору, що підлягає сплаті за подання позову (стаття 4), то зазначене слід розуміти так, що позивачі, які звільнені від сплати судового збору при поданні окремих позовів, та певні категорії осіб незалежно від категорії позову звільняються не лише від сплати судового збору за подання позову, а й за подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України. Оскільки передбачені Законом пільги щодо сплати судового збору стосуються лише самої справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4) здійснюється на загальних підставах за ставками, передбаченими Законом, незалежно від того, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання певних позовів.

Відповідно до статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_2