АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5855/14-ц 22-ц/774/570/К/15
Справа № 215/5855/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/570/К/15 інстанції - Демиденко Ю.Ю.
Категорія 50 (4) Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко В.О.,

при секретарі - Трофименко О.О.,

за участю - позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого за рішенням суду з нього стягуються аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. У теперішній час його матеріальне становище погіршилося, він припинив підприємницьку діяльність, хворіє, у зв'язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, тому просив суд зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2014 року на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі з 1000 грн. до 400 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно відмовив у задоволенні його вимог, не надав належної оцінки наданим доказам погіршення його матеріального становища, а також дійшов помилкового висновку, що припинення підприємницької діяльності не є новою, порівняно з попереднім рішенням обставиною, та підставою для зменшення і так мінімального розміру аліментів.

В своїх запереченнях представник відповідача ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2014 року рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2014 року в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінено та збільшено цей розмір з 400 грн. до 1000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що при ухваленні рішення про стягнення аліментів судом були враховані обставини які позивач вказує на обґрунтування позовних вимог про зменшення їх розміру, зокрема обставини хвороби позивача, які не свідчать про стійку втрату професійної працездатності, обставини того, що він не має інших, крім сина ОСОБА_5 утриманців, а припинення підприємництва, що є новою, порівняно з попереднім рішенням обставиною, не свідчить про зменшення і так мінімального розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, оскільки відповідач отримує заробітну плату в сумі 1875 грн., що на матір та дитину є меншим від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення від 22 липня 2014 року та визначаючи до сплати аліменти у розмірі 1000 грн., суд апеляційної інстанції, у відповідності до положень ст. 182 Сімейного Кодексу України, визначив розмір аліментів з урахуванням матеріального положення ОСОБА_2, який працював приватним підприємцем, обставин хвороби позивача, які не свідчать про стійку втрату професійної працездатності, та того, що він не має інших, крім сина ОСОБА_5 утриманців.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно наявного у матеріалах справи повідомлення реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 17 вересня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис № 6020414 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Згідно довідки № 704 виданої 06 жовтня 2014 року Тернівським районним центром зайнятості м. Кривого Рогу позивач ОСОБА_2 з 29.09.2014 року перебуває на обліку, як шукаючий роботу.

Відповідно до довідки № 67 від 28.01.2015 року цього ж органу дохід безробітного ОСОБА_2 за період з 06.10.2014 року по 31.12.2014 року становив 0,00 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що припинення підприємницької діяльності та відсутність місця роботи не є достатнім підтвердженням зміни матеріального становища позивача.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи, що позивач припинив свою підприємницьку діяльність та як наслідок змінилося його матеріальне становище, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи позивача щодо зменшення розміру аліментів до 400,00 грн. на місяць на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а із матеріалів справи убачається, що позивач на час розгляду справи не працює, підприємницькою діяльністю не займається, матеріальних доходів (постійних чи мінливих) не має.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про зменшення розміру аліментів з 1000 грн. твердої грошової суми до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зменшити розмір аліментів стягнутих за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів з 1000 грн. до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: