РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15.09.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Франківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Франківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області, в якому після подання заяви про уточнення позовних вимог, просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - таким, що втратив право користування квартирою № 2 будинку № 85 по вул. С. Бандери у м.Львові та зняти його з реєстрації.

Свої вимоги мотивують тим, що вона зареєстрована та проживаю у квартирі №2 у житловому будинку №85, що знаходиться по вул. С. Бандери у м. Львові. Основним квартиронаймачем був ОСОБА_4 (померлий) згідно ордера №592 від 28.05.1974 року, згідно довідки ЛКП «Львівський ліхтар» за №785 від 11.08.2014 року. Крім неї та її родичів у спірній квартирі є зареєстрований відповідач ОСОБА_2 колишній її чоловік. Шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано. Однак відповідач, тривалий час не проживає у нашій вказаній квартирі про, що стверджується актами виданими ЛКП «Львівський ліхтар» від 19.06.2014 року, 21.07.2014 року, 15.08.2014 року та 10.06.2015 року. Будь-яких інших усних чи письмових домовленостей між відповідачем та нею стосовно його реєстрації у даній квартирі - не існує. Відповідач не є членом її сім'ї чи її родичем. На її усні прохання щодо зняття з реєстрації, відповідач ніяким чином не відреагував. На даний час її не відоме його місце проживання. Просить позов задовольнити

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні до викладеного у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належними чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. На підставі ст.169, 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечила.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, подали заяву з якої видно, що вони просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення, про що не заперечив позивач.

Представник третьої особи Франківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області у судове засідання не зявився, подав заяву з якої видно, що він просить справу слухати у його відсутності, в звязку з великою завантаженістю в роботі, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення, про що не заперечив позивач.

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_2 у квартирі №№ 2 будинку № 85 по вул. С. Бандери у м.Львові не проживає на протязі тривалого часу та особистих речей його в квартирі немає, місце проживання його є невідоме; дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що спірна квартира №2, що по вул. С. Бандери, 85 у м. Львові у м. Львові складається з трьох кімнат, загальною площею 47,60 м2, житловою площею 38,90 м2.

Відповідно до довідки ЛКП «Львівський ліхтар» за №785 від 11.08.2014 року у даній квартирі є зареєстровані, а саме: позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 внучка, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 - правнучка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - внук, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 - правнучка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 - невістка, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 колишній чоловік.

Як вбачається з актів ЛКП «Львівський ліхтар» від 19.06.2014 року, 21.07.2014 року, 15.08.2014 року та 10.06.2015 року відповідач не проживає у квартирі №2, що по вул. С. Бандери 85 у м. Львові тривалий час. Вказані факти підтверджують сусіди з квартир №3, №9а, №16, №17 вказаного будинку.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.08.2011 року виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№121/. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що у відповідач, який не є членом сімї позивача, оскільки є бувшим чоловіком, а тому відсутнє, передбачене ст.156 ЖК України право користування спірною квартирою.

Також судом встановлено, що між позивачкою, і відповідачем не укладались жодні угоди, які б надавали відповідачу право користуватись квартирою №2, що по вул. С. Бандери,85 у м. Львові.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11 зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище доведене та те, що відповідач не проживає тривалий час, більше встановлені законом строки, однак зареєстрований в квартирі №2, що по вул. С. Бандери, 85 у м. Львові, витрат по утриманню квартири не бере, добровільно залишив квартиру та іншої домовленості між ним та позивачкою не було про його проживання, а тому слід захистити право позивача шляхом задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 3,4, 10, 11, 27, 30, 57-60, 62, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.71, 72 ЖК України, суд-

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 2 будинку № 85 по вул. С. Бандери у м.Львові та зняти його з реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуте Франківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.