АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/470/15 Головуючий в суді І інстанції: Сокирко Л.М.
Категорія: 27 Доповідач: Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 24 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2014 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначив, що 02 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № НЕХRRХ06980276 від 02 липня 2007 року за умовами якого останній отримав строковий кредит у сумі 1920 грн. на строк 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних, з кінцевим терміном погашення до 02 липня 2008р. включно.

Оскільки позичальник порушив зобов'язання, просив стягнути заборгованість станом на 19 березня 2014 року у розмірі 25107,76 грн., яка складається із 1720,00 грн. - заборгованість за кредитом, 10442,58 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 517,44 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 10755,94 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1171,80 грн. штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 251,08 грн.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2014 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки суд не прийняв до уваги те, що сторони погодили та збільшили строк позовної даності по вимогах про стягнення кредитної заборгованості до 5 років, а тому п'ятирічний строк пред'явлення вимоги за кредитним договором закінчився 03 липня 2013 року. Крім того, відповідач здійснював часткове погашення кредиту протягом 2010 року, останній платіж зроблено 31 грудня 2010 року, а тому перебіг строку позовної давності починається заново та спливає 31 грудня 2015р.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів встановила наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що строк позовної давності у договорі встановлений п'ять років, однак позивач без поважних причин пропустив цей строк, оскільки початок перебігу строку слід визначати із часу останнього платежу за кредитом у червні 2008р., тоді як позов заявлений через шість років, у травні 2014р.

Проте з таким висновком погодитись повністю не можна.

Так з матеріалів вправи вбачається, що 02 липня 2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_4 укладений кредитний договір на підставі якого, відповідач отримав строковий кредит у сумі 1920 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 47,04 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 320 грн., з кінцевим терміном погашення 02 липня 2008 року.

За умовами кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно з 5 по 10 число у сумі 217,78 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії та інших витрат згідно з Умовами.

ОСОБА_4 погодився, що заява про видачу кредиту разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір.

Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що є частиною кредитного договору, які діяли на час укладення кредитного договору, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с. 9).

Крім того, у п. 4.3 вказаних умов сторони визначили порядок розрахунків згідно якого, кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту насамперед направляються на відшкодування витрат / збитків банку згідно п. 3.2.11, 3.3.8 цих Умов, далі пені (розділ 5 Умов), простроченої комісії, простроченої винагороди, відсотків та заборгованості по кредиту.

У відповідності до наданого позивачем розрахунку вбачається, що у період часу з липня 2008р. по вересень 2010р. відповідач свій обов'язок по сплаті щомісячних платежів не виконував, однак 06.09.2010р. внесений платіж в розмірі 200 грн., 18.10.2010р. сплачено 400 грн., та 07.12.2010р. - 200 грн., які за черговістю погашення заборгованості віднесено Банком на оплату пені, що є належним підтвердженням переривання строку позовної давності у відповідності до правил ч.1,3 ст. 264 ЦК України. (а.с. 4).

Отже, перебіг строку позовної давності у даному випадку після часткового погашення боргу позичальником у вересні 2010р. починається заново. З врахуванням останнього платежу 07.12.2010 року та невиконання зобов'язання у подальшому, саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності.

Із позовними вимогами позивач звернувся до суду 22.05.2014р. в межах встановленого договором п'ятирічного строку позовної давності, а тому у відповідності до положень ст. 264, ч. 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, вимога щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1720,00 грн., та комісії за користування кредитом 517,44 грн. підлягає задоволенню, а ухвалене судом рішення про відмову у задоволенні цієї частини вимог належить скасувати.

Крім того вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору, яким встановлено обов'язок Банку надати позичальнику гроші у розмірі та на умовах визначених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено ч.1 ст.1054 ЦК України.

Умовами кредитного договору сторін у даному випадку передбачений обов'язок позичальника повернути кредит із нарахованими процентами протягом строку дії договору до 02 липня 2008р. Отже нарахування процентів та пені після закінчення строку дії договору умовами останнього не передбачено.

У випадку, якщо боржник прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити за правилами ч.2 ст. 625 ЦК України суму боргу з нарахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом.

Враховуючи, що вимоги про стягнення із позичальника заборгованих сум після завершення дії договору у відповідності до вказаної норми закону позивачем не заявлені, а позовні вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитом зводяться до суми, визначеної у розрахунку за період до 19.03.2014р., а тому стягненню підлягає сума заборгованості по відсотках за користування кредитом в межах строку дії договору до 03.07.2008р. в розмірі 1638,34 грн. У задоволенні решти вимог слід відмовити.

Крім того, неустойка визначається як пеня і штраф, які боржник згідно ст. 549, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України має передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 258 цього Кодексу встановлена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки, перебіг якого відповідно до ст. 253 ЦК починається з наступного дня після відповідної календарної дати або події, з якою пов'язаний його початок.

Оскільки останній платіж на виконання основного зобов'язання боржник вчинив 07.12.2010р., а наступний платіж мав здійснити із 5 по 10 число наступного місяця, але платежі не вносив, тому початок перебігу строку позовної даності слід визначати із 11.01.2011р.

Як вбачається із розрахунку позивача, розмір пені визначений ним поза межами строку дії договору до 19.03.2014р., однак нарахування неустойки після закінчення дії договору не передбачено.

Строк позовної давності відносно нарахування суми пені і штрафу є спеціальними і збільшенню не підлягають. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у їх стягненні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2014 року в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитом в сумі 3903,08 грн. скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 3903,08 грн., із яких заборгованість за кредитом в сумі 1720,00 грн., по відсоткам за користування кредитом 1638,64 грн. та комісії 517,44 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: