Справа № 452/2096/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" серпня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: представника відповідача Андрушко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконкому Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4, котра була власником земельних ділянок загальною площею 0,7826га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, призначених для ведення особистого підсобного господарства на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради. При житті ОСОБА_4 склала заповіт про те, що на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, вона заповіла своїй дочці ОСОБА_5. Позивач звернулася у Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки виходячи з копії акту, він виданий ОСОБА_6, а померла ОСОБА_4 Тому ОСОБА_2 просить в судовому порядку постановити рішення, яким: встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 належав Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Сусолівською сільською радою 11.02.2002 року та визнати її власником спадкового майна.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась, проте подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області Андрушко Л.М. позов по суті визнала та пояснила, що не заперечує проти встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 та визнання ОСОБА_2 власником спадкового майна.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав:

За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 при житті належали земельні ділянки загальною площею 0,7826га, - призначені для ведення особистого підсобного господарства на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.02.2002 року за №4901, складений у двох примірниках, з яких перший видано ОСОБА_6, другий зберігається у Самбірському РВЗР.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої не збігається з ім'ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження.

Згідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Тому, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що необхідно встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 належав Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Сусолівською сільською радою 11.02.2002 року.

Із заповіту від 07.12.1989 року видно, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своїй дочці ОСОБА_5, - позивачу в цивільній справі.

З приводу спадкування позивач зверталася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні права власності на земельні ділянки через відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_2 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_4.

У судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на земельні ділянки, а тому для формального здійснення права особи на спадкування необхідно в судовому порядку визнати за ОСОБА_2, 1957 року народження, яка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1, - право власності на земельні ділянки загальною площею 0,7826га, - призначені для ведення особистого підсобного господарства на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області, - по заповіту після смерті матері ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4, - оскільки нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216 - 1223, 1225, 1233, 1235, 1236 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, належав Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Сусолівською сільською радою 11.02.2002 року.

Визнати за ОСОБА_2, 1957 року народження, яка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1, право власності на земельні ділянки загальною площею 0,7826га, - призначені для ведення особистого підсобного господарства на території с. Задністряни Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Сусолівською сільською радою 11.02.2002 року на підставі рішення Сусолівської сільської ради №3 від 04.02.2002 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня отримання його копії; відповідачем - протягом цього ж строку із дня його проголошення.

Даний примірник рішення виготовлений в нарадчій кімнаті та має силу оригіналу.

Суддя І.С. Казан.