Справа № 216/6287/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

за участю :

секретаря : Бондарєва Є.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Гермес» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що надає послуги з інформаційно-брокерських, усних консультацій аналізу і перевірки достовірності інформації, в тому числі кредитної історії, пошуку та підбору кредитора, ведення переговорів з організаціями кредиторами, з підготовки необхідного пакету документів для оформлення кредитів в фінансово-кредитних установах у відповідності до умов укладення в подальшому договору про надання послуг. Інформацію про цю діяльність позивач розміщував в засобах масової інформації.

7 серпня 2014 року до позивача звернулася відповідачка, яка бажала отримати послуги з отримання кредиту в будь-якій фінансовій установі міста. Позивачці було запропоновано укласти договір про надання послуг та розяснено про необхідність подачі заяви на отримання консультативних послуг, та заяви про отримання доступу до власної кредитної історії. Також відповідачка була ознайомлена з тарифами за початкову консультацію і інформацію щодо умов кредитування та аналізу кредитного ринку.

Після погодження всіх умов відповідачка підписала договір про надання послуг, погодившись за початкове отримання оперативної інформації сплатити 1500 гривень та протягом однієї доби винагороду в розмірі 15% від суми, вказаної в заяві на отримання кредиту. Позивач повністю виконав умови договору, після чого був складений акт здавання-приймання робіт по договору, в якому зазначалось, що послуги у відповідності до договору виконані якісно, в повному обсязі, і відповідачка не має до відповідача претензій. Відповідачка погодилася із цим і акт підписала.

Після отримання від позивача послуг відповідачка мала отримати у фінансово-кредитній установі кредит і згідно з договором була зобовязана сплатити позивачеві гроші за початкову консультацію та отриману оперативну інформацію одноразово на протязі одного дня з моменту підписання договору 1500 гривень, а також після безпосереднього заповнення та ухвалення заявки на отримання суми кредиту у фінансово-кредитній установі (банку) на протязі одного робочого дня сплатити винагороду в розмірі 9000 гривень, але після підписання акту здавання-приймання робіт ОСОБА_3 нічого позивачеві не сплатила і в подальшому відмовилася сплачувати будь-що.

Відповідно до договору безпосередньо після погодження фінансово-кредитною установою (банком) заявки на кредит, незалежно від фактичного отримання кредиту замовником, він зобовязаний сплатити позивачу винагороду. Крім того він зобовязаний за прострочення виплат сплатити неустойку в розмірі 3% від вартості укладеного договору, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Просить стягнути з відповідачки за 13 днів з моменту укладання договору і до подання позовної заяви неустойку в сумі 4095 гривень. Крім того згідно договору відповідачка, відмовившись добровільно сплатити обумовлені договором суми, зобовязана уплатити 200% від суми передбаченої договором винагороди, тобто 18000 гривень. Просить стягнути з відповідачки загальну суму 32595 гривень.

Представник позивача вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки робота позивачем була виконана, що підтверджується підписаним відповідачкою актом, обовязок позивачки оплатити роботу також підтверджується її підписом, штрафні санкції за невиконання умов договору передбачені самим договором, підписуючи який відповідачка з цим погодилася.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Вказуючи на те, що інформацію про свою діяльність (по наданню послуг з інформаційно-брокерських, усних консультацій аналізу і перевірки достовірності інформації, в тому числі кредитної історії, пошуку та підбору кредитора, ведення переговорів з організаціями кредиторами, з підготовки необхідного пакету документів для оформлення кредитів в фінансово-кредитних установах у відповідності до умов укладення в подальшому договору про надання послуг), позивач розміщував в засобах масової інформації, позивач не надав суду конкретних засобів масової інформації, в яких була розміщена така інформація. Це не дає можливості встановити, наскільки достовірною була розповсюджена в засобах масової інформації інформація про запропоновані позивачем послуги, не дає можливості встановити, що, звертаючись до позивача, відповідачка розуміла, що не отримає від позивача кредиту, не отримує будь-яких гарантій отримання кредиту в банківських установах, а лише візьме на себе обовязок, незалежно від того, отримує вона кредит чи ні, сплачувати позивачеві гроші.

Так, в газеті «Звезда-4» від 18 вересня 2008 року позивач давав обяву, із якої можна зробити висновок, що кредити надає саме позивач, хоча такий висновок не відповідає дійсності, і кредитів позивач не надає.

Жодного доказу того, що в даному випадку відповідачка, звертаючись до позивача, мала інформацію про те, що кредиту від позивача вона не отримує, позивач суду не надав.

Як доказ того, що послуги були надані та надані належним чином, позивач надав суду акт здавання приймання виконаних робіт, в якому є перелік фінансових установ (а.с. 10).

Згідно звіту про виконану роботу оператора по заявці відповідачки на отримання кредиту за її дозволом на доступ до своєї кредитної історії та наявності копій документів, а саме паспорта та ІПН, була проведена наступна робота:

-Аналіз письмової заявки та існуючих документів;

-Використання Інтернет ресурсу (доступ до УБКІ);

-Заповнення заявок у банках через Інтернет;

-Проведення телефонних переговорів на гарячих лініях банків;

-Виведення переліку банківських установ, а саме: (вказано 10 банків).

Як вбачається із наданої суду заяви на отримання консультаційних послуг, відповідачка заповнила наданий їй бланк, вказавши всі данні про себе, вказані в кожній графі бланку. Яким чином аналізувалися ці данні, які були результати аналізу із акту та доданих до нього документів не вбачається.

Жодного доказу використання Інтернету, проведення телефонних переговорів на гарячих лініях банків суду не надано.

Наведений в акті здавання-приймання виконаних робіт перелік банківських установ (а.с. 10) не співпадає з переліком банківських установ в звіті про виконану роботу, крім того не містить даних про умови, на яких та чи інша банківська установа надає кредити. Крім того, інформація про банки не є закритою інформацією, відповідачка могла довідатися про них без позивача та безкоштовно і в самих банківських установах безкоштовно узнати про можливість і умови отримання в них кредиту.

У будь-якому із наданих суду позивачем документів відсутній будь-який аналіз можливості отримати відповідачкою кредиту, можливості отримати його нею в тій чи інший банківський установі, розмір кредиту, який відповідачка може отримати, виходячи із своїх матеріальних можливостей та умови кредиту. Тобто позивач фактично не надав відповідачці жодних послуг, які б реально могли допомогти їй отримати кредит.

Пункт договору, в якому передбачається винагорода для позивача в розмірі 15% від суми, вказаної в заяві на отримання кредиту, незалежно від того, отримає відповідачка кредит чи ні, взагалі суперечить засадам розумності та справедливості, оскільки саме позивач, якщо б він дійсно надавав консультаційні послуги, проаналізувавши фінансову спроможність відповідача, повинен був зробити висновки, яка сума може бути отримана відповідачем в тій чи інший банківській установі.

Суду не надано жодного доказу того, що завдяки допомозі позивача відповідачка отримала кредит, або в неї виникла можливість його отримати.

Суд вважає, що позивач не надав жодного доказу того, що зробив будь-яку корисну для відповідача роботу, будь-чим допоміг йому отримати бажаний кредит.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 212, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 901, 902, 903 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК Гермес» в позові до ОСОБА_3 відмовити.

Копію рішення надіслати відповідачці.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_2 протягом 10 днів зі дня проголошення, а відповідачем, який не був присутній в судовому засіданні в той же строк зі дня отримання ним копії рішення.

Головуючий суддя Філатов К.Б.