З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 27 лютого 2015 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «Машинобудівник», Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя, третя особа п'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна, -
За поданим до суду позовом позивач зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_2, а також 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_3.
Однак майно позивача перебуває під арештом Шевченківського відділу ДВС за постановою від 22.03.2003 року.
Позивачка просить суд зняти арешт та заборону відчуження її майна.
В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просила справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи заперечень не надала.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно.
Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містяться відомості про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1, накладеного постановою АА 423159 від 22.03.2003 року відділом державної виконавчої служби Шевченківського району м. Запоріжжя.
Аналогічний запис міститься в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.
Як вбачається із листа начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління ОСОБА_2 від 09.12.2014 року, натепер виконавчі документи у відношення позивача у провадженні названого відділу не перебувають, бо строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки.
Згідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_2, а також 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_3, про що слідує із відповідного договору міни від 24.03.1998 року та витягу з Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2013 року.
Як вбачається із вищевикладеного, натепер не встановлені підстави для перебування майна позивача під оспорюваним арештом.
На підставі викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про зняття арешту з належного їй майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 386, 391 ЦК України, суд, -
Нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 - звільнити з під арешту, накладеного постановою АА 423159 від 22.03.2003 року відділом державної виконавчої служби Шевченківського району м. Запоріжжя, знявши з нього заборону відчуження.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя П.В Зарютін