НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7229/15
№ 2/183/3782/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перещепинської міської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 02.02.2015 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкралась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Гвардійська, 22.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який 31 березня 2012 року було посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 та зареєстровано за № 160.

Отже, вона, як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 звернулася у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою по прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця.

03 вересня 2015 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Але, постановою від 03.08.2015 року нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Гвардійська, 22 у м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

З технічного паспорту на вищевказаний будинок, складеного в 1981 році, вбачається, що будинок №22 по вул. Гвардійська у м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, побудований у 1969 році, належний ОСОБА_2, збудований на земельній ділянці площею 0,53 га, яка за нею обліковується згідно земельне - шнурової книги, наявної в виконавчому комітеті Перещепинської міської ради, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 4,5 кв.м, що розташований за адресою м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Гвардійська,22, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2015 року.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилась, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю.

Представник Перещепинської міської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 померла 02 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Перещепинської міської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Після її смерті відкралась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Гвардійська, 22.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який 31 березня 2012 року було посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 та зареєстровано за № 160. Зі змісту даного заповіту вбачається, що все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті заповіла - ОСОБА_1 (позивачки).

Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Позивачка, як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 звернулася у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою по прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця.

03 вересня 2015 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Але, Постановою від 03.08.2015 року нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Гвардійська, 22 у м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

З технічного паспорту на вищевказаний будинок, складеного в 1981 році, вбачається, що будинок №22 по вул. Гвардійська у м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області побудований у 1969 році.

Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», в листі Державного комітету з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126 та зокрема в Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 і11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлове комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91 (зі змінами від 13.06.2014 року №304), розяснено, що документом, якій посвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Державна реєстраційна служба України листом від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 розяснила, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічних паспорт на обєкт нерухомого майна.

Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, в якому зазначено, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Встановлено, що належний ОСОБА_2 житловий будинок «А-1», загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 4,5 кв.м, що розташований за адресою м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Гвардійська,22, був збудований нею на земельній ділянці площею 0,53 га, яка за нею обліковується згідно земельне - шнурової книги, наявної в виконавчому комітеті Перещепинської міської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, на який виготовлено технічний паспорт з зазначенням року закінчення будівництва, однак спадкодавцем не був отриманий правовстановлюючий документ на нього.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 не встигла оформити на свої імя правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи ОСОБА_2 за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок, і за вищевказаними обставинами відсутність державної реєстрації цього права на своє імя, не може бути підставою для позбавлення позивачки, як спадкоємиці право на отримання спадщини після смерті спадкодавця.

Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до вимог чинного законодавства, позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02.02.2015 року. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Суд, оцінюючі зібрані докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачкою право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 4,5 кв.м, що розташований за адресою м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Гвардійська,22, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02 лютого 2015 року.

Позивачкою судовий збір сплачений в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Перещепинської міської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 4,5 кв.м, що розташований за адресою м. Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Гвардійська,22, який був збудований ОСОБА_2 на земельній ділянці площею 0,53 га, яка за нею обліковується згідно земельне - шнурової книги, наявної в виконавчому комітеті Перещепинської міської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, на який виготовлено технічний паспорт з зазначенням 1969 року його будівництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02 лютого,2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва