справа № 208/2420/15-ц
№ провадження 2/208/1197/15
09 червня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Ізотова В. М., при секретарі: Тур І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості»,-
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.05.2012 року між ПАТ «ВТБ банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит у сумі 99 999,00 грн.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином кредитні зобовязання не виконує, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача виниклу станом на 12.01.2015 року заборгованість у сумі 80 953,78 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач двічі у судові засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив і з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору позичальник зобовязався сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані відсотки користування кредитом у повному обсязі.
Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом
Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання належним чином не виконуються, в результаті чого, згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за кредитним договором, станом на 12.01.2015 року складає 80 953,78 грн., яка складається: 66 571 грн. 16 коп. сума заборгованості за кредитом, 9 380 грн. 11 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5 002 грн. 51 коп. пеня за кредитним договором та відсотками.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Кредитного договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку ( пеню/штраф )
Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 546, 549, 610, 611, 530, 1050 ЦК України, ст.ст. 6-14, 60, 88, 212-218, 224-233 УПК України, суд,-
Позов між Публічним акціонерним товариством «ВТБ банк» та відповідачем ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості», задовольнити повністю.
- 66 571 грн. 16 коп заборгованість по кредиту ;
- 9 380 грн. 11 коп. заборгованість по відсоткам;
- 5 002 грн. 51 коп. пеня за кредитним договором та відсотками, а всього 80 953,78 ( вісімдесят тисяч девятсот пятдесят три гривні сімдесят вісім копійок )
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» та судовий збір 809 (чотириста шістдесят шість) гривень 53 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ізотов В. М.