Номер провадження2/754/3747/15
Справа №754/7963/15-ц
13 липня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
з участю секретаря Солодухіної Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, Деснянський районний відділ Головного управління ДМС у м. Києві Державної міграційної служби України, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом про визнання відповідача, ОСОБА_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що вона є членом сім»ї наймача спірної квартири. В спірній квартирі зареєстровані вона, відповідач, який є її колишнім чоловіком та її донька, третя особа по справі. Відповідач не проживає за даною адресою більш ніж пів року, не цікавиться квартирою, не несе витрат по оплаті комунальних послуг.
Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в суд не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Як вбачається з акту, складеного працівниками ЖЕК - 313, вручити судову повістку відповідачу неможливо через відсутність останнього за місцем проживання.
Від третіх осіб - ОСОБА_5, Деснянського районного відділу Головного управління ДМС у м. Києві Державної міграційної служби України, Деснянської районної РДА в м. Києві до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. (а.с. 19, 25, 26, 28)
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з ордером № 1348 від 12 вересня 1989 року АДРЕСА_1 ОСОБА_4 надано право на зайняття жилого приміщення із сім"єю з двох осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.6)
Відповідно до довідки від 15.05.2015 Ф-3 у спірній квартирі на даний час зареєстровані сторони по справі та третя особа. (а.с. 7)
22 квітня 2004 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підстверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с. 8)
Відповідач в спірній квартирі не проживає. Факт непроживання відповідача на спірній житловій площі підтверджується Актами, складеними працівниками ЖЕК -313 від 14.10.2014, 16.01.2015, 18.03.2015, 20.05.2015 та 01.07.2015, згідно з якими відповідач зареєстрований, але не проживає в спірній квартирі, вручити судову повістку йому неможливо через відсутність останнього за місцем проживання. (а.с. 10-13, 36)
У відповідності до довідки ЖЕК-313від 27.05.2015 р. відповідач з 01.10.2014 р. по 25.05.2015 р. з заявами про не виписку та чинення йому перешкод в користуванні жилим приміщенням не звертався. (а.с. 9)
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Аналізуючи причини не проживання відповідача, останній жодного разу не ставив питання про вселення до спірної квартири, квартплату не сплачував, не звертався до правоохоронних органів з приводу усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, неможливістю проживання у спірній квартирі через перешкоди, що чинили йому позивач або інші особи.
Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживав в спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин. Він виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача не чинилося.
Згідно з вимогами ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім"ї зберігається право на житло протягом шести місяців.
Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати 6 - ти місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила 6 - ти місяців.
Частиною 2 ст. 71 ЖК України передбачено, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідач в квартирі не проживає понад встановлений законом строк, протягом якого за наймачем і членами її сім"ї зберігається право користування житловим приміщенням, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.
Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.
Керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 88, 212 -215, 224 - 233 ЦПК України, ст.ст. 71-72 ЖК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон