Справа № 442/9379/14 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/4367/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю:представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грушів Агрозахід", третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

24 листопада 2014 року уповноважений представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 12 серпня 2014 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грушів Агрозахід» укладено попередній договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі відповідача.

Відповідно п.1.1. умов попереднього договору між сторонами досягнуто домовленості, що не пізніше 01 жовтня 2014 року буде укладено основний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Грушів Агрозахід» в розмірі 100%.

ОСОБА_2 виконала взяті зобов'язання і сплатила на користь відповідача 532 000 гривень.

Відповідач ухиляється від підписання основного договору і не повертає отримані кошти.

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від 10 березня 2015 року, позивач просила стягнути з ТзОВ «Грушів Агрозахід»:

532 000 гривень попередньо сплачених коштів;

532 000 гривень штрафу за відмову підписання основного договору;

798 000 неустойки за період з 04 жовтня 2014 року по 03 березня 2015 року, а разом 2 469 600 гривень (а.с.1-5;115-117).

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грушів Агрозахід", третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що предметом попереднього договору від 12.08.2014 року було зобов'язання сторін укласти договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Грушів Агрозахід" в розмірі 100% до 01.10.2014 року. Стовідсоткова частка Товариства в грошовому еквіваленті складає 20 000 гривень, що підтверджено Статутом Товариства та Свідоцтвом №1 від 11 серпня 2014 року №27 «а».

Разом з тим, майбутній правочин передбачав здійснення купівлі-продажу, як немайнових (корпоративних) прав так і майнових (основних та оборотних фондів) прав товариства, що є очевидним з огляду на суму майбутнього правочину 7 980 000 гривень (еквівалент 600 000 доларів США).

Укладаючи договір сторони мали на меті оптимізувати суми податків.

Тому, грошові кошти були отримані директором (учасником) Товариства, в присутності інших учасників товариства на виконання умов попереднього договору.

Суд першої інстанції на порушення ч.4 ст.10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не обговорив питання про необхідність уточнення позовних вимог, щодо залучення співвідповідачів та солідарного стягнення заборгованих сум.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми.

Відповідно до вимог ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена,- у письмовій формі.

Частиною 2 ст.635 ЦК України визначено, що сторона яка необґрунтовано ухиляється від виконання договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч.3 ст.635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, правила ст.570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Як вірно установлено судом першої інстанції, 12 серпня 2014 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_6 з однієї сторони (засновники ТзОВ «Грушів Агрозахід») та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Грушів Агрозахід», відповідно до умов якого сторони домовилися про те, щоб не пізніше ніж 01 жовтня 2014 року укласти Основний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Грушів Агрозахід» у розмірі 100% статутного капіталу.

Купівля-продаж частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Грушів Агрозахід» за Основним договором мала бути вчинена за 7 980 000 гривень, що еквівалентно 600 000 доларів США (а.с.13-14).

У п.2.4. Попереднього договору зазначено, що коли Основний Договір не відбудеться з причин, які залежать від «Сторони 1» (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6І.), вона повинна у трьохденний строк повернути «Стороні 2», отримані грошові кошти, які зазначені у пункті 2.2. цього Договору (532 000 гривень), а також додатково сплатити неустойку (штраф) у розмірі 532 000 гривень та 1% від суми, що підлягає поверненню, за кожен день прострочення виконання.

Письмовою розпискою від 12 серпня 2014 року стверджується, що ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 отримав завдаток згідно попереднього договору від 12 липня 2014 року про купівлю частки статуту в капіталі ТзОВ «Грушів Агрозахід» в сумі 532 000 гривень (а.с.15).

Основний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Грушів Агрозахід» до 01 жовтня 2014 року не був підписаний, а гроші (завдаток) згідно попереднього договору від 12 серпня 2014 року не повернуті ОСОБА_2

У той же час, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ТзОВ «Грушів Агрозахід» не було стороною попереднього договору купівлі - продажу часток від 12 серпня 2014 року, гроші, в сумі 532 000 гривень, не поступали на розрахунковий рахунок Товариства, відтак, позов пред'явлено до неналежного відповідача.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що в суді першої інстанції ним уточнювалися позовні вимоги, де він просив залучити до справи в якості співвідповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як сторін попереднього договору купівлі - продажу часток від 12 серпня 2014 року і суд залучив останніх в якості співвідповідачів.

Такі пояснення перевірялися апеляційним судом шляхом огляду матеріалів справи та прослуховуванням журналів судових засідань за 26 грудня 2014 року (а.с.58), 27 січня 2015 року (а.с.73), 18 лютого 2015 року (а.с.92), 27 березня 2015 року (а.с.127-128), 15 квітня 2015 року (а.с.144-145) і не встановлено даних про звернення представника позивача із заявами чи клопотаннями про залучення ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до справи в якості співвідповідачів та пред'явлення позовних вимог до вказаних осіб.

Представник позивача також просив залучити вказаних осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6І.) в якості співвідповідачів на стадії апеляційного провадження, однак суд апеляційної інстанції позбавлений цього права, як і права повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав.

З урахуванням зазначених обставин не може бути задоволена апеляційна скарга представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, що не позбавляє його права подати новий позов до належних відповідачів.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

ОСОБА_8