Справа № 445/1019/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2015 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі :судді Сивак В.М

при секретарі Захарчук Н.Я, Стеців Н.Р.,

за участю позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, представника відповідача - Піддубна Х.Г,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Золочівської міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Золочівської міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме на індивідуальний (садибний) житловий будинок, загальною площею - 130 кв.м. (житлова площа - 25,90 кв.м. і допоміжна площа - 104,10 кв.м.), господарську будівлю, загальною площею - 42,60 кв.м.; гараж загальною площею - 123,0 кв.м.; септик, площею - 1,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.04.2013 року позивач на підставі цивільно-правових договорів купівлі продажу набув у власність земельну ділянку площею 0,0960 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд та житловий будинок з господарськими та дворовими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1. Позивач на належній йому земельній ділянці провів реконструкцію садибного індивідуального житлового будинку. 18.09.2013 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, експертом з технічного обстеження будівель і споруд, було складено Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме індивідуального (садибного) житлового будинку з господарськими (присадибними) будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Звіт). Як вбачається із вищезгаданого Звіту, фізична особа-підприємець ОСОБА_5 прийшов до висновку про відповідність будівельних конструкцій індивідуального (садибного) житлового будинку діючим державним стандартам, будівельним нормам та правилам. Позивач посилається на висновк, викладений у розділі 7 Звіту, де вказано, що за результатами проведення технічного обстеження об'єктів: індивідуального (садибного) житлового будинку під літ. «А» в цілому загальною площею - 130,0 кв.м., із яких житлова площа - 25,90 кв.м. і допоміжна площа - 104,10 кв.м.; господарські будівлі під літ. «Б» загальною площею 123,0 кв.м.; септика під літ. «І» площею - 1,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, замовник - ОСОБА_2, встановлено їх відповідність вимогам надійності будівель і споруд та можливості безпечної їх експлуатації. Позивач вважає, що дані обставини дають достатні підстави вважати, що проведене самочинне будівництво не містить жодних істотних порушень державних стандартів, будівельних норм та/або правил.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в суді висловився на підтримку заявлених позивачем вимог та зазначив, що 06.11.2013 року державним інспектором відділу державного контролю за будівництвом об'єктів Східного напрямку, котрий діяв від імені Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (надалі - Інспекція ДАБК у Львівські області), відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, на підставі звернення Золочівської міської ради від 26.09.2013 року № 2038, було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. За результатами перевірки складено акт № 20/22-ф перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.11.2013 року, яким встановлено, що гр. ОСОБА_2 на земельній ділянці на АДРЕСА_1 в межах червоних ліній автодороги Н-02 Львів-Тернопіль, в охоронній зоні Львівського водогону діаметром 1,2 м. проводиться реконструкція садибного індивідуального житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадських призначень (ІІ категорія складності згідно з звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж від 18.09.2013 року) без проектної документації та права на виконання будівельних робіт, чим порушено ст. 7, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 3.32, п. 8.11 ДБН 360-92**.

За наслідками перевірки Інспекція ДАБК у Львівській області видала припис № 20/11-ф від 06.11.2013 року, яким зобов'язала позивача у 60-денний термін з дня отримання цього припису знести самовільні прибудови і надбудови з приведенням житлового будинку на АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно з технічним паспортном на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 04.04.2013 року, виданого Золочівським МБТІ.

Крім акта перевірки та припису про усунення порушень законодавства Інспекція ДАБК у Львівські області також оформила протокол № 20/11-ф від 06.11.2013 року про адміністративне правопорушення. На підставі цього протоколу прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 16/384-ф від 18.11.2013 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 Кодексу про адміністративні правопорушення України (Виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт вчинені щодо об'єктів II категорії складності) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 6800 грн. Зазначений протокол Позивач оскаржив в порядку адміністративного судочинства, проте постановою від 29.01.2014 року, яка набрала законної сили, Франківський районним суд м. Львова відмовив у задоволенні позовних вимог. Тому накладений на нього штраф в сумі 6800 грн. згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення № 16/384-ф від 18.11.2013 року він сплатив.

Щодо припису № 20/11-ф від 06.11.2013 року, то постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року по справі № 813/9050/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014 року по справі № 3236/14/876, останній був визнаний протиправним і скасований. На підставі даних обставин представник позивача вважає, що суд може визнати право власності на спірне майно.

Представник відповідача - Піддубна Х.Г., проти задоволення позову заперечила з тих підстав, що проведена позивачем реконструкція садибного індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 порушує червоні лінії автодороги М-02 Львів-Тернопіль в охоронній зоні Львівського водогону діаметром 1,2 м. Представником відповідача подано клопотання про залучення як третіх осіб у межах даної справи Відділу державного контролю за будівництвом об'єктів Східного напрямку та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, яке судом було відхилено з підстав недоведеності наявності у Відділу державного контролю за будівництвом об'єктів Східного напрямку статусу юридичної особи та відсутності необхідності заслуховування пояснень Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, оскільки такі містяться у судових рішеннях по адміністративній справі № 813/9050/13-а.

Оцінивши подані докази, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.04.2013 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 (Продавці) з однієї сторони, та ОСОБА_2 (Покупець; позивач), з іншої сторони, було вчинено договір купівлі продажу земельної ділянки, який 10.04.2013 року посвідчено Куліцькою Н.С., приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 430 (надалі - Договір-1). Відповідно до п.1. Договору-1, за цим Договором Продавці продають земельну ділянку площею 0,0960 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 (надалі - майно-1) Покупцю, а Покупець купує це майно та сплачує за нього обговорену грошову суму. Право власності ОСОБА_2 на майно-1 підтверджується Витягом із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_1 від 10.04.2013 року.

При цьому, 10.04.2013 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 (Продавці) з однієї сторони, та ОСОБА_2 (Покупець), з іншої сторони, було також вчинено договір купівлі-продажу житлового будинку, який 10.04.2013 року посвідчено Куліцькою Н.С., приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 427(надалі - Договір-2). Відповідно до п. 1 Договору-2, Продавці продали, а Покупець купив житловий будинок з господарськими та дворовими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (надалі - майно-2). Право власності ОСОБА_2 на майно-2 підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_2 від 10.04.2013 року.

Набувши вищезгадане майно у власність, позивач здійснив реконструкцію садибного індивідуального житлового будинку.

Судом встановлено, що 18.09.2013 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, експертом з технічного обстеження будівель і споруд, було складено Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме індивідуального (садибного) житлового будинку з господарськими (присадибними) будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Звіт).

Згідно з наданим експертом висновком, викладеним у Звіті (розділ 5), в будівельних конструкціях та елементах індивідуального (садибного) житлового будинку, всіх господарських (присадибних) будівель і споруд - пошкоджень, тріщин, відшарувань та дефектів не виявлено. Будівельні конструкції індивідуального (садибного) житлового будинку під літ. «А» з прибудовою: під літ. «а», господарської будівлі під літ. «Б»; гаража під літ. «В» і септика під літ. «І» - відповідають діючим державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд бере до уваги постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року по справі № 813/9050/13-а (залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014 року по справі № 3236/14/876), якою винесений щодо ОСОБА_2 Інспекцією ДАБК у Львівській області припис № 20//11-ф від 06.11.2013 року був визнаний протиправним та скасований.

З постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року по справі № 813/9050/13-а слідує, що: позивач не виконав вимог законодавства, передбачених для здійснення будівельних робіт, оскільки не надіслав Інспекції ДАБК у Львівській області повідомлення про початок будівельних робіт, з чого безпосередньо слідує, що результатом проведеної Позивачем реконструкції є самочинне будівництво; застосування такого заходу для усунення вчиненого Позивачем порушення законодавства, як знесення самочинного будівництва в даному випадку є неправомірним, оскільки останнє є крайнім, радикальним заходом стосовно порушника; інспекцією ДАБК у Львівській області не було надано належних доказів, які б свідчили про наявність обмежень у використанні земельної ділянки, на якій споруджено будинок (не надано містобудівної документації з визначеними в ній червоними лініями та/або визначеними межами охоронної зони Львівського водогону, відтак не доведено твердження про те, що добудова, яку здійснив Позивач до власного будинку, виходить за ці межі, не відповідає містобудівній документації чи суперечить суспільним інтересам громади міста).

Позивач звертався до виконавчого комітету Золочівської міської ради Львівської області з приводу узаконення проведеної реконструкції, проте рішенням виконавчого комітету Золочівської міської ради Львівської області від 15.04.2014 року № 123 ОСОБА_2 було відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 376 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З абз.2 п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року (надалі - Постанова) слідує, що разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Викладена вище норма дає підстави стверджувати, що визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе лише у випадку, якщо таке не порушує права інших осіб.

Здійснивши оцінку наявних у матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що проведена реконструкція житлового будинку з вбудованими прибудинковими приміщеннями громадського призначення прав інших осіб не порушує та суспільним інтересам громади міста Золочів не суперечить.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року (надалі - Постанова), відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, заявлений позов є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10-11, 60, 62, 64, 79, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, виходячи з положень ст.ст. 375-376 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок, загальною площею - 130 кв.м., (житлова площа - 25,90 кв.м. і допоміжна площа - 104,10 кв.м.), господарську будівлю, загальною площею - 42,60 кв.м.; гараж загальною площею - 123,0 кв.м.; септик, площею - 1,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В. М. Сивак