Справа №333/2079/15-ц
Провадження №2/333/1423/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Кунець В.В., Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Свої вимоги мотивує наступним. Він з 21.01.2012 р. по 10.03.2015 р. перебував у шлюбі з відповідачкою. Від цього шлюбу народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В нього склалось враження щодо наявності у відповідачки певних проблем психічного характеру , тому побоюючись за життя доньки він в листопаді 2014 року на деяких час забрав дитину до свого місця проживання. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідачка стала всіляко перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною. Зокрема, вона забрал дитину з дитячого дошкільного закладу, утримує її в квартирі, куди він доступу не має. У звязку з цим він був змушений звернутися до органу опіки та піклування з заявою про встановлення порядку побачень з донькою, ОСОБА_3. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 16.03.2015 р. №111р йому було встановлено графік побачень з дитиною: понеділок, середа, пятниця з 17-00 до 19-00 в присутності матері, при цьому місце зустрічей він повинний узгоджувати з відповідачкою. Але відповідачка порушує графік побачень, не допускаючи у помешкання та не виходячи з донькою з квартири до нього. Просить усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Космічна, 124/252 шляхом встановлення такого графіку спілкування з нею: щосереди з 17-00 до 20-00 години та з 17-00 години суботи до 08-00 години понеділка з правом забирати дитину до місця проживання батька: смт Кушугум Запорізького району Запорізької області, вул. Пушкіна, 76 без присутності матері ОСОБА_2 та дозволити проводити щорічно спільний відпочинок з донькою у літній період тривалістю до двох тижнів з правом виїзду за межі м. Запоріжжя без присутності матері.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, додатково пояснив, що він 28.10.2014 року звертався до міліції з приводу того, що ОСОБА_2 наносила удари йому. Також, в провадженні органів внутрішніх справ знаходяться кримінальні провадження у відношенні ОСОБА_2 за його заявами щодо вчинення нею крадіжки, спричинення йому легких тілесних ушкоджень. Також пояснив, що 18.11.2014 року він взяв ОСОБА_3 та виїхав з квартири його спільного з відповідачкою проживання ІНФОРМАЦІЯ_2. З цієї дати до 06.01.2015 року він проживав з донькою в смт Кушугум Запорізького району Запорізької області, вул. Пушкіна, 76. Але 06.01.2015 року відповідачка приїхала та разом зі сторонніми чоловіками викрала в нього свою дитину ОСОБА_3, чим перелякала його племінницю. Діти знаходились разом з його тіткою, яка їх доглядала, поки він був на роботі. Пояснив, що він не бачив дитину півроку, оскільки відповідачка уникає зустрічей, він приходить до квартири, де вона проживає разом з донькою, але та не відкриває двері. Приходив до відповідачки додому, щоб привітати доньку із днем народження, приніс подарунки, але останньої не було вдома, тому подарунки залишив сусідці ОСОБА_4 Крім того, пояснив, що влітку 2014 року він разом з донькою та старшим сином відповідачки ОСОБА_5 знаходився в смт Кушугум де сам за допомогою своєї матері ОСОБА_6 доглядав за дітьми. За час спільного проживання з відповідачкою він увесь час безпосередньо займався вихованням та доглядом за дитиною, впевнений, що зможе забезпечити їй належний догляд під час знаходження доньки з ним.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7 позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідачка викликалась в суд неодноразово, була обізнана із тим, що в суді розглядається вказана справа, про що свідчить укладання договору з адвокатом ОСОБА_8 та неодноразові заяви вказаного адвоката про відкладення розгляду справи з причин, які визнані судом неповажними, але не скористалась своїм правом надати заперечення проти позову, тому суд вирішив справи на підставі наявних в ній доказів без участі відповідачки.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Відділ по Комунарському району служби у справах дітей з позовом погодилась частково. Надала такі пояснення. ОСОБА_9 знаходиться на обліку у звязку із вчиненим насиллям в родині, мав місце факт нанесення удару матірю старшому сину, але в подальшому ця родина перебувала під постійним наглядом та контролем. Зясовано, що між позивачем та відповідачкою батьків малолітньої ОСОБА_3 існують неприязні стосунки, служба у справах дітей докладала зусиль для мирного вирішення спору між батьками щодо виховання дівчинки. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 16.03.2015 р. №111р йому було встановлено графік побачень з дитиною: понеділок, середа, пятниця з 17-00 до 19-00 в присутності матері. На час розгляду справи надали висновок, в якому вважають за доцільне встановити графік побачень з дитиною: понеділок, середа, пятниця з 16-00 до 19-00 без присутності матері або в будь-який інший час за домовленістю між батьками.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона є сусідкою відповідачки по б. 124 вул. Космічної в м. Запоріжжя, знає позивача як турботливого батька, за час спільного проживання бачила позивача, коли він носив дитину на руках, гуляючи з нею. Підтвердила, що позивач неодноразово приходив до відповідачки за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Космічна, 124/253 з метою побачитися з донькою, але двері ніхто не відчиняв. Пояснила, що позивач приходив до відповідачки додому, щоб привітати доньку із днем народження в червні 2015 року, приніс подарунки, але останньої не було вдома, тому подарунки залишив їй. ОСОБА_4 передала ці подарунки відповідачці та дитині. Дівчинка була дуже рада.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що є сусідкою позивача по смт Кушугум. Влітку 2014 року бачила ОСОБА_3 в б. 76 по вул.. Пушкіна, він там знаходився із донькою. Дівчинка була доглянута, поганого поводження з нею вона не помічала. Під час відсутності позивача за дитиною доглядала його мати.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

21 січня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб між собою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЖС №108256. Цей шлюб розірваний на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2015 р.

Батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1, матірю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС №267880.

Згідно розпорядження голови районної адміністрації №111р від 16.03.2015 р. «Про встановлення ОСОБА_1 порядку побачень з донькою ОСОБА_3» встановлено ОСОБА_1 побачення з малолітньою донькою ОСОБА_3 тричі на тиждень: в понеділок, середу та пятницю з 17-00 год. до 19 год. в присутності матері (місце зустрічей за домовленістю між батьками) або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками.

Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району №01/01-41/0571 від 13.07.2015 р., члени комісії з питань захисту прав дитини в інтересах малолітньої вважають за доцільне встановити графік побачень з дитиною: понеділок, середа, пятниця з 16-00 до 19-00 без присутності матері або в будь-який інший час за домовленістю між батьками. З цього висновку вбачається, що ОСОБА_2 з позовом не згодна, оскільки батько вже забирав дитину і тривалий час не повертав її матері, внаслідок чого дитина отримала велику психоемоційну травму і шкоду для здоровя та була змушена проходити лікування у вузьких спеціалістів. Також мати просить врахувати вік дитини та великий психоемоційний зв'язок між нею та її донькою і вважає, що дівчинка занадто мала або залишатися без опіки матері тривалий час. Також мати зазначає, що агресивна та знервована поведінка батька, його постійні переслідування лякають дитину. Також вона не згодна аби дитина знаходилась за адресою реєстрації батька: вул.. Пушкіна, 76 смт Кушугум, оскільки там не має умов для перебування малолітньої дитини (з її слів у помешканні відключено газ, воду та електроенергію). Тому просить спілкування батька з дитиною проводити не дозволяючи залишати дитину на одинці з батьком, не дозволяти вивозити її за місцем реєстрації батька.

Як записано у ст. 5 Хартії прав сім'ї ( 22.10.1983 р.) „оскільки батьки дали життя своїм дітям, вони мають первинне і невід'ємне право виховувати їх; отже їх слід вважати первинними і головними вихователями власних дітей".

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06 січня 2015 року проживає з матірю відповідачкою по справі, протягом цього часу побачення батька з дитиною не відбувалися, рішення органу опіки та піклування з цього приводу не виконується, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4

Статтею 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Зважаючи на вищенаведені норми Закону та обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність визначити способи участі батька дитини у вихованні ОСОБА_3, оскільки в позасудовому порядку сторони вирішити вказаний спір не змогли.

Судом враховане те, що між позивачем та відповідачкою існують вкрай неприязні стосунки, що обумовлені сварами, звинуваченнями у вчиненні кримінальних правопорушень, тому, для запобігання виникненню нових конфліктних ситуацій, суд вважає, що спілкування батька з дитиною повинно проходити без участі матері ОСОБА_2

Дитина ОСОБА_3 до листопада 2014 року відвідувала дитячий навчальний заклад, отже мала досвід знаходження певний час протягом декількох годин без матері, з боку стану здоровя та розвитку дитини обмежень в суді не встановлено. Отже, суд вважає за можливе протягом декількох годин надати можливість спілкуватись позивачеві з донькою без матері.

У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов'язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу „як найкращому забезпеченню інтересів дитини".

У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: „предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...".

Проте, суд вважає позовні вимоги в частині встановлення графіку спілкування з дитиною з 17-00 год. суботи до 08-00 години понеділку, такими, що підлягають частковому задоволенню. Вказаний в позовних вимогах час, а це 39 годин, суд вважає надмірним та необумовленими інтересами дитини виходячи з наступного. ОСОБА_3, як дитина трирічного віку, потребує ретельного догляду, певного режиму харчування, відпочинку. Позивач не довів, що може забезпечити достатні умови для проживання дитини за адресою: смт. Кушугум Запорізького району, Запорізької області, вул.. Пушкіна, б. 76. Позивачем в судовому засіданні повідомлено, що його теперішнє проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 76 є тимчасовим, оскільки він не є власником цього будинку, а будинок належить батьку відповідачки, до того ж, акт обстеження побутових умов позивача за цією адресою зроблений за півроку до розгляду справи, надати оновлений акт обстеження цього будинку позивач відмовився, а, як вбачається з пояснень представника органу опіки та піклування, їм відомо зі слів ОСОБА_2, яка є донькою власника будинку, в цьому будинку на теперішній час відсутні певні комунікації. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано беззаперечних доказів того, що житло позивача відповідає санітарним нормам, тому враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд не може припускати, що б. 76 по вул.. Пушкіна смт. Кушугум Запорізького району, Запорізької області є придатним для житла дитини.

До того ж, суд враховує, що протягом останніх шести місяців малолітня ОСОБА_3 проживає лише з матірю без батька, за іншою адресою в м. Запоріжжі по вул.. Космічній, отже, дитина через свій ранній вік не розуміє значення своїх дій і відсутність матері, яка є для дитини близькою людиною, знаходження дівчинки в незнайомому місці протягом такого тривалого часу, а це 39 годин, може негативно позначитися на психічному та фізичному стані здоровя дівчинки.

Зважаючи на ранній вік дитини (три роки), суд вважає недоцільним та таким, що шкодить інтересам дитини спілкування позивача з дитиною протягом 39 годин за межами її постійного проживання.

З цих же підстав, суд вважає недоцільним та таким, що шкодить інтересам дитини проведення спільного відпочинку позивача з малолітньою донькою тривалістю два тижні без матері за межами міста, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає..

В той же час, суд не вбачає перешкод для спілкування позивача з донькою протягом кожної середи з 17-00 години до 20-00 години та кожної неділі з 09-00 год. до 12-00 години з правом відвідувати дитиною місце проживання ОСОБА_1. Визначаючи такий час для спілкування, суд врахував побажання позивача спілкуватися з дитиною протягом середи з 17-00 години до 20-00 години та протягом вихідного дня, але обмеження зустрічі на чотири години у вихідний день, обумовлено тим, що трирічній дитині потрібний час обіднього денного відпочинку, який можливий лише в умовах придатних для проживання дитини. Позивач наявність таких умов суду не довів, суд прийшов до такого висновку з причин викладених вище. Суд вважає ранкове спілкування у вихідний день більш придатним ніж в вечірній час, оскільки в вечірній час позивач має можливість спілкуватися у середу, до того ж, в осінньо-зимову пору року з 16-00 години наступає темний час доби, а зважаючи на те, що суд дозволив спілкування з дитиною поза межах її постійного проживання, більш доцільним для проведення спільного часу батька з донькою є можливість спілкуватися і в світлий час доби.

Суд вважає за доцільне відвідуванням дитиною місця проживання батька ОСОБА_1 протягом чотирьох годин, оскільки знайомство з побутом батька у невимушеній обстановці сприятиме зміцненню сімейних стосунків, налагодженню, укріпленню звязків.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, як такі, що шкодять інтересам дитини.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.ст. 157, 159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення графіку спілкування з нею кожної середи з 17-00 години до 20-00 години та кожної неділі з 09-00 год. до 12-00 години без присутності матері ОСОБА_2 з правом відвідувати дитиною місце проживання ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська