Справа № 716/462/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Угриновської Л.Я.

при секретарі Кулька О.М.

за участю позивачки- Фокшек Г.М., представника позивача- Русаль І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до територіальної громади с.Кадубівці про визнання права власності на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, який розсташований в с.Кадубівці по вул. Я.Мудрого,18 Заставнівського району в порядку спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17.08.2014 року. В мотивування позову посилається на те, що 17.08.2014 року померла мати позивачки ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в с.Кадубівці по вул.Я.Мудрого, 18. Представник позивачки посилається на те, що позивачка є спадкоємцем спадкового майна по заповіту, в установленому порядку прийняла спадщину, оскільки проживала із померлою на час відкриття спадщини. На даний час звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, проте у видачі свідоцтва про право власності позивачці відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Спадкоємцем, котрий має право на обов"язкову частку в спадщині є син померлої ОСОБА_4 , котрий від своєї частки в спадщині відмовився, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки підтримали позов, обгрунтували його вищенаведеним.

Представник територіальної громади в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Судом встановлено, що 17.08.2014 року померла ОСОБА_3. За життя остання зробила розпорядження своїм майном, склавши 10.02.1998 року заповіт, який був посвідчений секретарем Кадубецької сільської ради за реєстровим №09, згідно якого належний їй житловий будинок з погосподарськими будівлями, що знаходиться в с.Кадубівці по вул.Я.Мудрого, 18 заповіла дочці ОСОБА_2 .

Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповiтом i за законом можуть бути фiзичнi особи, якi є живими на час вiдкриття спадщини.

Спадкоємцем, котрий має право на обов"язкову частку в спадщині є син померлої ОСОБА_4, котрий від своєї частки в спадщині відмовився , подавши заяву до нотаріальної контори 04.02.2015 року.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України , спадкуванням є перехiд прав та обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осiб (спадкоемців). Спадкування здійснюється за заповiтом або за законом. До складу спадщини входять yci права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент вiдкриття спадщини i не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоемцеві з часу відкриття спадщини.

Вiдповiдно до ст.1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки №301 від 26.01.2015 року виданої виконавчим комітетом Кадубецької сільської ради із померлою проживала дочка ОСОБА_2.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно якої заведена спадкова справа №35/2015, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39538926 від 04.02.2015 року .

Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання вимоги даної статті, позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, оскільки ним не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.01.2015 року .

Встановлено, що ОСОБА_3 за життя не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його в органах БТІ.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року.

Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності .

Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п 3.3. наголошує, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будiвель ", i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Факт належності ОСОБА_3 вищезазначеного житлового будинку підтверджується будівельним паспортом на житловий будинок, записом в погосподарській книзі сільської ради, інвентарною справою.

Постанова Пленуму Верховного суду України вiд 04.10.1991р. №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулюює право приватної власності громадян на жилий будинок у п.9 зазначає, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на вiдведенiй в установленому порядку на земельній дiлянцi i прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Встановлено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в с.Кадубівці по вул. Я.Мудрого, 18 побудований в 1967-1988 роках.

Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці , яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності . За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року , на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1235,1236,1241,1268 ЦК України, ст.ст.213-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с.Кадубівці по вул.Я.Мудрого,18 Заставнівського району Чернівецької області, загальною площею 88,00 кв.м, житловою площею 52,00 кв.м в порядку спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17.08.2014 року в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Суддя