АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2029/118/2012 Головуючий суддя І інстанції Черняк В.Г.
Провадження № 22-ц/790/5937/15 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: із земельних правовідносин
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді - Пилипчук Н.П.,

суддів - Яцини В.Б., Гуцал Л.В.

за участю секретаря - Шабас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Харківської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Харківська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру при держкомземі України», садівниче товариство «Тракторобудівник» про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона з жовтня 1998 року є членом садівничого товариства «Тракторобудівник» (далі - СТ «Тракторобудівник») та їй у користування надано земельну ділянку НОМЕР_1 лінії 5 площею 0,06 га. На пропозицію керівництва СТ «Тракторобудівник» відступити від встановлених меж земельних ділянок для влаштування проходів між земельними ділянками всіх землекористувачів позивач надала частину переданої їй у користування земельної ділянки в загальне користування. Вважала, що внаслідок вказаних дій розмір переданої їй у користування земельної ділянки зменшився з 0,06 га до 0,051 га.

Рішенням Харківської міської ради від 30 квітня 2003 року № 112/03 передано у власність позивачу земельну ділянку НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» площею 0,051 га по АДРЕСА_1 та 08 грудня 2003 року остання отримала державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на землю.

Рішенням Харківської міської ради від 04 липня 2007 року № 143/07 у власність ОСОБА_4 передано земельну ділянку НОМЕР_4 лінії 4 СТ «Тракторобудівник» площею 0,0642 га по АДРЕСА_1 та на його підставі 22 травня 2008 року видано державний акт серії НОМЕР_3 на землю.

На підставі рішення Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 200/07 ОСОБА_3 приватизувала передану їй в користування земельну ділянку та отримала державний акт серії НОМЕР_5 від 23 липня 2008 року на земельну ділянку НОМЕР_6 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» площею 0,0597 га по АДРЕСА_1.

На підставі рішення Харківської міської ради від 10 вересня 2008 року № 238/08 ОСОБА_2 приватизувала передану їй у користування земельну ділянку та отримала державний акт серії НОМЕР_8 від 03 квітня 2009 року на земельну ділянку НОМЕР_7 лінії 4 СТ «Тракторобудівник» площею 0,0624 га по АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що частина переданої їй у користування земельної ділянки площею 0,009 га увійшла до земельних ділянок приватизованих суміжними землекористувачами ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

Враховуючи викладене, позивач просила:

поновити їй право користування земельною ділянкою НОМЕР_1 лінії 5 в СТ «Тракторобудівник» по АДРЕСА_1 шляхом відновлення меж відповідно до варіанта № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04 березня 2014 року № 014, проведеної товариством з обмеженою відповідальністю «Міський центр експертиз»;

визнати незаконним та скасувати рішення Харківської міської ради від 30 квітня 2003 року № 112/03 в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,051 га;

скасувати рішення Харківської міської ради від 04 липня 2007 року № 143/07 в частині приватизації земельної ділянки площею 0,0642 га ОСОБА_4;

скасувати рішення Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 200/07 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0597 га;

скасувати рішення Харківської міської ради від 10 вересня 2008 року № 238/08 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0624 га;

скасувати державні акти на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 08 грудня 2003 року, серії НОМЕР_3 від 22 травня 2008 року, серії НОМЕР_8 від 03 квітня 2009 року, серії НОМЕР_5 від 23 липня 2008 року, видані на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно;

зобов'язати ОСОБА_3 знести будівлю туалету та паркан, розташовані на межі між земельними ділянками та на земельній ділянці НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» по АДРЕСА_1;

зобов'язати ОСОБА_4 знести паркан, розташований на земельній ділянці НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» по АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 липня 2014 року позов задоволено частково:

скасовано рішення Харківської міської ради від З0 квітня 2003 року № 112/03 в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник», площею 0,0510 га по АДРЕСА_1; скасовано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на землю, реєстраційний № НОМЕР_9 від 08 грудня 2003 року, виданий Харківською міською радою на земельну ділянку НОМЕР_1 лінії 5 СТ«Тракторобудівник», площею 0,0510 га по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1;

скасовано рішення Харківської міської ради від 04 липня 2007 року № 143/07 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки НОМЕР_4 лінії 4 СТ «Тракторобудівник», площею 0,0642 га по АДРЕСА_1; скасовано державний акт на право власності на землю, реєстраційний НОМЕР_10 від 22 травня 2008 року, виданий Харківською міською радою на земельну ділянку НОМЕР_4 лінії 4 СТ «Тракторобудівник», площею 0,0642 га по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4;

скасовано рішення Харківської міської ради від 10 вересня 2008 року № 238/08 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки НОМЕР_7 лінії 4 СТ «Тракторобудівник», площею 0,0624 га по АДРЕСА_1; скасовано державний акт серії НОМЕР_8 на право власності на землю, реєстраційний № НОМЕР_11 від 03 квітня 2009 року, виданий Харківською міською радою на земельну ділянку НОМЕР_7 лінії 4 СТ «Тракторобудівник», площею 0,0624 га по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2;

скасовано рішення Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 200/07 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки НОМЕР_6 лінії 5 СТ «Тракторобудівник», площею 0,0597 га по АДРЕСА_1; скасовано державний акт серії НОМЕР_13 на право власності на землю, реєстраційний НОМЕР_12 від 23 липня 2008 року, виданий Харківською міською радою на земельну ділянку НОМЕР_6 лінії 5 СТ «Тракторобудівник», площею 0,0597 га по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3; у решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Харківська міська рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Рішення суду першої інстанції вже було предметом апеляційного перегляду за результатами якого рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 липня 2014 року було змінено, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 березня 2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року було скасовано, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року Вищий спеціалізований суд України виходив з того, що змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд фактично ухвалив нове рішення, чим порушив норми процесуального. При цьому Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ вважав вірними висновки суду апеляційної інстанції про те, що позивач отримала державний акт на підставі рішення міської ради, яке не оскаржувала, та погодилась з площею і розміром переданої їй у власність земельної ділянки; суміжні землекористувачі користуються переданими їм у власність земельними ділянками відповідно до розмірів, визначених в державних актах, та не порушують права позивача в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, тому відсутні підстави для задоволення позову.

За змістом ч. 4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви з яких скасовані рішення є обов*язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України, при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Харківської міської ради підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, не заперечується сторонами, що з жовтня 1998 року ОСОБА_1 є членом СТ «Тракторобудівник» та їй у користування надано земельну ділянку НОМЕР_1 лінії 5 площею 0,06 га по АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 5 Уставу СТ «Тракторобудівник» земельна ділянка, відведена під колективний сад, використовується з поділом його на ділянки площею 600 кв. м. без будівництва огорож між ними, з виділенням їх кожному члену товариства.

Відповідно до плану та узгодження зовнішніх меж до інвентаризації земельної ділянки НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» по АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 130), який підписала ОСОБА_1, площа земельної ділянки складає 0,051 га.

На підставі рішення Харківської міської ради від З0 квітня 2003 року № 112/03 ОСОБА_1 приватизувала земельну ділянку НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» площею 0,051 га по АДРЕСА_1, та 08 грудня 2003 року отримала державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на землю.

Згідно державного акта серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 лінії 5, переданої у власність ОСОБА_1, земельна ділянка межує від т. А до т. Б із земельною ділянкою НОМЕР_6 лінії 5, від т. Б до т. В із земельною ділянкою НОМЕР_7 лінії 4, від т. В. до т. Г із земельною ділянкою НОМЕР_14 лінії 5 та від т. Г до т. А із земельною ділянкою колишнього кооперативу.

На підставі рішення Харківської міської ради від 04 липня 2007 року № 143/07 ОСОБА_4 приватизував передану йому в користування земельну ділянку та отримав державний акт серії НОМЕР_3 від 22 травня 2008 року на земельну ділянку НОМЕР_4 лінії 4 СТ «Тракторобудівник» площею 0,0642 га по АДРЕСА_1.

Відповідно до акта погодження меж земельної ділянки від 01 червня 2006 року (т. 1 а. с. 148) та згідно з актом серії НОМЕР_3 від 22 травня 2008 року на земельну ділянку НОМЕР_4 лінії 4, переданої у власність ОСОБА_4, земельна ділянка має загальну площу 0,0642 га та межує з наступними ділянками: від т. А до т. Б із земельною ділянкою НОМЕР_6 лінії 5, від т. Б до т. В із земельною ділянкою № 22 лінії 4, від т. В. до т. Г із земельною ділянкою колишнього кооперативу та від т. Г до т. А із земельною ділянкою НОМЕР_7 лінії 4. Таким чином, земельні ділянки НОМЕР_1 лінії 5 та НОМЕР_4 лінії 4 не мають спільних меж.

На підставі рішення Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 200/07 ОСОБА_3 приватизувала передану їй в користування земельну ділянку та отримала державний акт серії НОМЕР_5 від 23 липня 2008 року на земельну ділянку НОМЕР_6 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» площею 0,0597 га по АДРЕСА_1.

На підставі рішення Харківської міської ради від 10 вересня 2008 року № 238/08 ОСОБА_2 приватизувала передану їй в користування земельну ділянку та отримала державний акт серії НОМЕР_8 від 03 квітня 2009 року на земельну ділянку НОМЕР_7 лінії 4 СТ «Тракторобудівник» площею 0,0624 га по АДРЕСА_1.

Відповідно до акта погодження меж земельної ділянки на НОМЕР_7 лінії 4, переданої у власність ОСОБА_2, від 15 січня 2006 року (т. 1 а. с. 201) суміжний землекористувач земельної ділянки НОМЕР_1 лінії 5 - ОСОБА_1 відмовилась від підпису.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи: набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (п. а ч. З ст. ст. 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст. 118 ЗК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державне: адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч. 2 ст. 118 ЗК України).

Згідно з п. в) ч. 1 ст. 81 ЗК України (в редакції чинній на момент приватизації позивачем земельної ділянки) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України, передбачено що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 212 ЗК України зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

ОСОБА_5 вказує, що у акті погодження меж земельної ділянки НОМЕР_6 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» ОСОБА_3 від 19.03.2006 року та у заяві від імені ОСОБА_5 на ім*я голови Харківської міської ради про приватизацію земельної ділянки площею 0,051 га - підписи від її імені є підробними.

ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції заявляла клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для дослідження належності їй підпису у актах погодження меж земельної ділянки НОМЕР_6 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» ОСОБА_3 від 19.03.2006 року та у заяві від її імені голові Харківської міської ради про приватизацію земельної ділянки площею 0,051 га, проте судова колегія не знайшла підстав для задоволення такого клопотання, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 303 ЦПК України, оскільки позивач не навела поважних причин, з яких таке клопотання не заявлялося нею у суді першої інстанції.

Крім того, належність їй підпису у плані та узгодженні зовнішніх меж до інвентаризації земельної ділянки НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник», який є складовою технічного звіту на підставі якого відбулася приватизація її земельної ділянки, в якому ОСОБА_5 погодила межі земельної ділянки та її площу 510,39 кв.м. - ОСОБА_5 не оспорювала, питання про призначення почеркознавчої експертизи цього документу не порушувала.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_5 наполягає, що її волевиявлення не було направлено на приватизацію земельної ділянки НОМЕР_1 лінії 5 СТ «Тракторобудівник» площею 0,051 га по АДРЕСА_1.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 у 2003 році замовила технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, яка перебувала у її користуванні. Відповідно до Технічної документації з землеустрою на земельну ділянку площа земельної ділянки НОМЕР_1 лінії 5, якою користується позивач складає 510,39 кв. м. Площа земельної ділянки та довжина її сторін були узгоджені з сусідніми землекористувачами та були посвідчені підписом ОСОБА_1 в Плані та узгодженні зовнішніх меж до інвентаризації земельної ділянки № 5-23 (т. 1, а. с.127-131).

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона з 2003 року не оскаржувала рішення Харківської міської ради від 30 квітня 2003 року № 112/03 про передачу їй у власність земельної ділянки та державний акт на право власності на землю від 08 грудня 2003 року, доки не дізналася, що відповідачі отримали державні акти на земельні ділянки більшого розміру, ніж у неї.

Таким чином, судова колегія вважає доведеним, що ОСОБА_1 погодилась з площею і розміром переданої їй у власність земельної ділянки; суміжні землекористувачі користуються переданими їм у власність земельними ділянками відповідно до розмірів, визначених в державних актах, та не порушують права позивача в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Такі висновки викладені також і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 березня 2015 року і є обов*язковими для суду апеляційної інстанції в силу ч. 4 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин, підстав для задоволення позову судовою колегією не встановлено.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції підставою для чого, згідно п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Необхідно ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, п. 2 ч. 1 ст.307, п. 4 ч. І ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, 316, 317,319, ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 липня 2014 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Харківська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру при держкомземі України», садівниче товариство «Тракторобудівник» про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -