Справа № 526/271/14-ц
Провадження № 2/526/186/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючої судді Заколодяжної О.А.

при секретарі Шульзі Н.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Банк « Фінанси та кредит»

до

ОСОБА_1,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5 ,

третя особа : Великобудищанська сільська рада Гадяцького району Полтавської області

про

звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

До суду звернувся ПАТ Банк «Фінанси та кредит» з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа : Великобудищанська сільська рада Гадяцького району Полтавської області про звернення стягнення на предмет іпотеки .

У своїй позовній заяві позивач вказує, що 28 листопада 2007 року, між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» правонаступником якого є ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № МКЛГ-10-07 за яким позивач надав ОСОБА_1 кредит у сумі 136 336 гривень строком до 27.11. 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5% річних, який був змінений додатковою угодою від 29.08.2008 року на 22,72 % річних. У відповідності до п.7.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати відсотків ОСОБА_1 зобов'язалась сплачувати банку пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки, у випадках порушення позичальником строків платежів за кредитними ресурсами, відсотками, комісійною винагородою. На забезпечення зобов'язань по кредитному договору з ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № МЗГ-10-07 від 28.11.2007 року, предметом якого є нежитлова будівля « магазин -кафе», загальною площею 112,9 кв.м., що знаходиться за адресою: с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51, Гадяцького району, який розташований на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 та будинок загальною площею 56,1 кв.м з господарськими будівлями: сарай «Б», вбиральня «Г», що знаходиться за адресою: ОСОБА_7, вул. Жовтнева,51-а, Гадяцького району , які розташовані на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 . В звязку з невиконанням взятого на себе зобовязання у ОСОБА_1 виникла заборгованість по кредитному договору від 28.11.2007 року, що складає 151 973,22 грн., з яких заборгованість за кредитом - 53 785, 36 грн.; заборгованість за простроченим кредитом - 48 762,04 грн.; заборгованість за процентами - 1021,32 грн.; заборгованість за простроченими процентами - 38 938,53 грн.; заборгованість на підставі положень п.6.1. кредитного договору - нарахована пеня 9 465,97 грн.. На виконання вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», банк направив ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень умов договору, яка була отримана нею 04.10.2013 року, але не задоволена. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок та житлове приміщення, згідно ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», є підставою для виселення всіх мешканців. У вищевказаному житловому будинку зареєстровані власниця ОСОБА_1 , її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 та невістка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення та житловий будинок, визнати право за позивачем від свого імені продати предмет іпотеки, надати позивачу право підпису договору купівлі-продажу майна, зобов'язати Миргородське МПТіЕ виготовити для продажу предмету іпотеки технічний паспорт, нотаріусу вилучити записи про вказане нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, з метою збереження предмету іпотеки, передати майно в управління банку, виселити з будинку ОСОБА_1 та інших зареєстрованих відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2 494,13 грн..

03.04.2014 року позивач ПАТ Банк «Фінанси та кредит» подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності за ПАТ Банк «Фінанси та кредит» на майно, що належить ОСОБА_1, а саме: нежитлове приміщення « магазин - кафе», що розташоване в с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51, Гадяцького району та будинок № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища, Гадяцького району , які розташовані на земельних ділянках, що належать на праві власності ОСОБА_1 та виселити відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з будинку № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища Гадяцького району, поклавши судові витрати на відповідачів.

25.02.2015 року позивач ПАТ Банк «Фінанси та кредит» подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що сума заборгованості зросла в період з 28.11.2007 року по 16.02.2015 року і становить 195 624, 57 грн., просили суд задовольнити позовні вимоги на загальну суму 195 624, 57 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 38 585,24 грн., ; заборгованості за простроченим кредитом в сумі 63 962,16 грн.; заборгованості за процентами в сумі 3000,12 грн.; заборгованості за простроченими процентами в сумі 64 216,09 грн., пені - 25 860,96 грн. і в рахунок задовлення позовних вимог звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нежитлове приміщення « магазин -кафе» в с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51, Гадяцького району розташованого на земельній ділянці належній Іпотекодавцю та будинок № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища Гадяцького району, розташованого на земельній ділянці належній Іпотекодавцю, визнавши за банком право власності на вищезазначене майно та виселити відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з будинку № 51-а по вул. Жовтневій в с. ОСОБА_7 Гадяцького району, поклавши судові витрати на відповідачів .

17.03.2015 року позивач ПАТ Банк «Фінанси та кредит» надали заяву про зміну предмету позову, де просили суд для задоволення вимог на загальну суму 195 624, 57 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення « магазин-кафе» в с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51, Гадяцького району та житловий будинок № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища Гадяцького району, які розташовані за вищевказаними адресами на земельних ділянках, що належать ОСОБА_1; визнати право за ПАТ Банк «Фінанси та кредит» від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, за ціною відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності складеного на час продажу; надати позивачу право підпису договору купівлі-продажу вищезазначеного майна; нотаріусу за місцем посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна вилучити записи про вказане нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Єдиного державного реєстру іпотек за заявою та повідомленням Іпотекодержателя одноособово в момент посвідчення договору купівлі - продажу; надати ПАТ Банк «Фінанси та кредит» право отримати в органах Державного реєстру прав на нерухоме майно, нотаріуса витяг з Державного реєстру прав на предмет іпотеки; надати ПАТ Банк «Фінанси та кредит» право на отримання довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб; з метою збереження предмету іпотеки, передати вищевказане майно в управління АТ Банк «Фінанси та кредит» на час до моменту його реалізації , виселити з будинку №51 по вул. Жовтнева в с. Великі Будища Гадяцького району ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів.

30.06.2015 року позивач ПАТ Банк «Фінанси та кредит» подали заяву про зміну предмету позову , просили суд для задоволення вимог позивача на загальну суму 195 624, 57 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 38 585,24 грн., ; заборгованості за простроченим кредитом в сумі 63 962,16 грн.; заборгованості за процентами в сумі 3000,12 грн.; заборгованості за простроченими процентами в сумі 64 216,09 грн., пені - 25860,96 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нежитлове приміщення « магазин -кафе» за літ. «А-1», загальною площею 112,9 кв.м., побудови 2003 року, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51, розташованого на земельній ділянці належній Іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Державного акту серії ПЛ № 183820, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 06 та будинок за літ. «А-1» загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 10,1 кв.м., з господарськими будівлями: сараєм «Б», вбиральнею «Г», огорожею №1, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51-а, розташованого на земельній ділянці належній Іпотекодавцю на підставі Державного акту серії ПЛ № 183819, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 05, визнавши за позивачем право власності на вищевказані нежитлове приміщення « магазин - кафе» та будинок за вартістю , визначеною відповідно до оцінки незалежного субєкта оціночної діяльності на момент державної реєстрації права власності АТ « Банк « Фінанси та Кредит» відповідно до закону та виселити відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з будинку № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області, поклавши судові витрати на них.

Представник позивача ПАТ Банк «Фінанси та кредит» до суду не зявилися, надали заяву , в якій просили суд позовні вимоги ПАТ Банк «Фінанси та кредит» за заявою про зміну предмета позову поданою до суду 30.06.2015 року задовольнити та справу розглянути без участі їх представника.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до суду не зявилися , надали заяви, в яких позовні вимоги ПАТ Банк «Фінанси та кредит» не визнали та просили справу розглянути без їх участі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення позовних вимог ПАТ Банк «Фінанси та кредит» , оскільки позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів із житлового будинку є необгрунтованими та безпідставними, заявлені вимоги не співмірні сумі заборгованості за кредитним договором з вартістю нежитлового приміщення « магазину-кафе» , житлового будинку з господарськими будівлями та земельними ділянками на яких вони розташовані. Окрім того, за заочним рішенням Гадяцького районного суду від 29.12.2011 року з відповідачки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 солідарно відділом ДВС Гадяцького РУЮ вже стягується сума заборгованості за даним кредитним договором в розмірі 114 529, 70 грн., складено акт опису та арешту вищевказаного нерухомого майна. З цих підстав просив суд відмовити ПАТ Банк «Фінанси та кредит» у задоволенні його позовних вимог.

Представник третьої особи Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області до суду не зявився, надали суду заяву, в якій не заперечують проти задовлення позовних вимог позивача та просили справу розглянути без участі їх представника.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між ТОВ Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № МКЛГ-10-07 за яким банк надав відповідачці кредит у сумі 136 336 гривень, строком користування до 27 листопада 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5% річних, який був змінений додатковою угодою від 29.08.2008 року на 22,72% річних.

Згідно умов кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати відсотків, позичальник у відповідності до п.7.1. кредитного договору, зобов'язаний сплачувати банку пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадках порушення строків позичальником строків платежів за кредитними ресурсами, відсотками, комісійною винагородою.

В забезпечення зобов'язань по кредитному договору із ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № МЗГ-10-07 від 28.11.2007 року, предметом якого значиться нежитлова будівля « магазин - кафе» за літ. «А-1», загальною площею 112,9 кв. м., побудови 2003 року, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Великі Будища, вул. Жовтнева, 51, розташованого на земельній ділянці належній Іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Державного акту серії ПЛ № 183820, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 06 та будинок за літ. «А-1» загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 10,1 кв.м., з господарськими будівлями: сараєм «Б», вбиральнею «Г», огорожею №1, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51-а, розташованого на земельній ділянці належній Іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Державного акту серії ПЛ № 183819, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 05. Даний договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 6379.

Заочним рішенням Гадяцького районного суду від 29 грудня 2011 року солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на користь ПАТ Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором № МКЛГ-10-07 від 28.11.2007 року в сумі 114 529 грн. 70 коп.

Заочне рішення Гадяцького районного суду від 29.12.2011 року було звернуто до примусового виконання, однак , згідно повідомлення ВДВС Гадяцького РУЮ № 16641 від 17.07.2015 року , заборгованість за вказаним рішенням не стягнуто і виконавче провадження 25.05.2015 року завершено відповідно до п.4 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» .

На спростування складеного позивачем розрахунку сум заборгованості за кредитом, відповідачем ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів про їх часткове чи повне погашення.

01 жовтня 2013 року позивач направив ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення умов договору в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», яку ОСОБА_1 особисто отримала 04.10.2013 року.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань по вказаному кредитному договору, утворилась заборгованість, яка за розрахунком ПАТ Банк «Фінанси та кредит» станом на 16.02.2015 року складає 195 624, 57 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 38 585,24 грн., ; заборгованість за простроченим кредитом - 63 962,16 грн.; заборгованість за процентами - 3000,12 грн.; заборгованість за простроченими процентами - 64 216,09 грн., пеня - 25 860,96 грн.

Згідно довідки виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 03-22/266 від 28.08.2013 року, за адресою: вул. Жовтнева 51-а в с. Великі Будища Гадяцького району зареєстровані ОСОБА_1, її син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_6, невістка ОСОБА_5.

Підпунктом 7.4.14 пункту 7, пунктами 9, 10, укладеного між позивачем та відповідачем договору іпотеки від 28.11.2007 року, передбачено, що правом позивача є на його розсуд обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як значиться у п.10.3. даного договору, застереженням вимог іпотекодержателя є передбачене підпунктом 10.3.1. договору іпотеки - задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку ».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання.

Забезпечення виконання зобов'язання здійснюється шляхом встановлення спеціальних способів, які стимулюють боржника до належної поведінки, гарантують виконання ним основного зобов'язання з урахуванням інтересів кредитора. Ці способи спрямовані на упередження або зменшення обсягу негативних наслідків, які можуть настати у разі порушення зобов'язання.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

При цьому, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 10.3. договору іпотеки від 28.11.2007 року № МЗГ-10-07 укладеного між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у цьому пункті способів, у тому числі (п.10.3.1.) шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань у порядку, установленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України у справах № 6-73цс13 від 04.09.2013 року та № 6-124цс13 від 11.12.2013 року.

Враховуючи вище викладене та доводи відповідача про те, що рішенням суду в іншій справі вже стягнуто заборгованість по кредитному договору, а тому пред'явлення цього позову свідчить про подвійність стягнення - є безпідставними.

Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2015 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки , яка на праві власності належить ОСОБА_1, площею 0,1091 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:001:0012 , що розташована в с. Великі Будища, Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належить їй на підставі Державного акту серії ПЛ № 183819, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 05 становить 52 738,94 грн., а нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка на праві власності належить ОСОБА_1, площею 0,0056 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:001:0013 , що розташована в с. Великі Будища, Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належить їй на підставі Державного акту серії ПЛ № 183820, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 06 становить 2 707,04 грн..

Заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за вказаним кредитним договором станом на 16.02.2015 року складає 195 624, 57 грн., а тому твердження відповідачки ОСОБА_1 стосовно не співмірності заявлених позивачем вимог є безпідставними.

Отже, позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Разом з цим, позовні вимоги про виселення відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з будинку № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя ст. 109 ЖК України регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та частини третьої ст. 109 ЖК України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої ст. 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга ст. 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку" підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК України.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року по цивільній справі № 6-39цс15, яка є обов»язковою для виконання всіма судами України згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області, який є предметом іпотеки, придбаний відповідачкою ОСОБА_1 не за рахунок кредитних коштів. Отже, виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення не можливе, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в цій частині слід відмовити.

Таким чином , суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» підлягають до часткового задовлення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України , стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачки ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2 579 грн..

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 598, 593, 599, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 12, 33, 37, 36, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5 , третя особа : Великобудищанська сільська рада Гадяцького району Полтавської області про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКЛГ-10-07 від 28 листопада 2007 року в сумі 195 624, 57 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 38 585,24 грн., ; заборгованість за простроченим кредитом - 63 962,16 грн.; заборгованість за процентами - 3000,12 грн.; заборгованість за простроченими процентами - 64 216,09 грн., пеня - 25 860,96 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» на нежитлове приміщення « магазин - кафе» за літ. «А-1», загальною площею 112,9 кв.м., побудови 2003 року, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51, власником якого є ОСОБА_1,розташованого на земельній ділянці належній ОСОБА_1на підставі Державного акту серії ПЛ № 183820, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 06 вартістю на підставі оцінки незалежного суб»єкта оціночної діяльності, складеного на момент проведення державної реєстрації права власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на зазначене майно.

Звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» на будинок за літ. «А-1» загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 10,1 кв.м., з господарськими будівлями: сараєм «Б», вбиральнею «Г», огорожею №1, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Великі Будища, вул. Жовтнева,51-а, власником якого є ОСОБА_1, розташованого на земельній ділянці належній ОСОБА_1 на підставі Державного акту серії ПЛ № 183819, виданого Великобудищанською сільською радою 08.04.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 05 , вартістю на підставі оцінки незалежного суб»єкта оціночної діяльності, складеного на момент проведення державної реєстрації права власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на зазначене майно.

У задоволенні позову в частині виселення відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з будинку № 51-а по вул. Жовтневій в с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» витрати по сплаті судового збору в сумі 2579 ( дві тисячі пятсот сімдесят девять) грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: О. А. Заколодяжна