Справа № 466/1605/13 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/69/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 2 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом. З урахуванням уточнень остаточно просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію у розмірі ? частини вартості автомобілів: марки "Volkswagen Passat", 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, марки "Renault Master" (пасажирський), 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, марки ВАЗ- 21093, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричіп на загальну суму 102750 грн.

Зазначала, що усі транспортні засоби були придбані ними за спільні кошти під час шлюбу, який був зареєстрований 13.11.2009 року і розірваний 26.02.2013 року.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_5, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, правильно встановивши обсяг майна подружжя, суд безпідставно залишив його відповідачу і таким чином позбавив її частини майна. Стосовно вартості спірного майна зазначила, що вказала його орієнтовну суму, так як усе майно було відчужене відповідачем без її згоди і доступу до нього вона не має.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання скарги, представників відповідача і ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів знаходить підстави для часткового її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної вартості незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного доходу (заробітку). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 13.11.2009 року до 26.02.2013 року. За час шлюбу ними було набуто майно: 28.11.2009 року автомобіль марки ВАЗ 21093, 03.07.2010 року півпричіп, 04.05.2011 року автомобіль марки "Volkswagen Passat", 01.06.2012 року автомобіль марки "Renault Master" (а.с.30).

Ці обставини сторонами не заперечуються.

Суд першої інстанції вірно встановив, що наведене вище майно є спільним майном подружжя.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела дійсної вартості спірного майна і тому провести його поділ неможливо.

Однак з таким рішенням погодитися не можна, так як воно постановлене з порушенням норм процесуального права, оскільки в порушення приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, належним чином не роз'яснив сторонам їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Зокрема, це стосується питання визначення вартості спірного майна шляхом проведення судової експертизи.

Судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання представників сторін і призначено судову товарознавчу експертизу, за результатами якої було визначено вартість транспортних засобів на час проведення експертизи: автомобіля марки "Volkswagen Passat", 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 93351,35 грн., півпричепа "ПП 2.8" 2009 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_4 - 3206,89 грн., автомобіля марки "Renault Master" (пасажирський), 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 - 131981 грн., автомобіля марки ВАЗ - 21093, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 - 49524,43 грн.

Вирішуючи питання про поділ спільного майна подружжя, колегія суддів вважає, що автомобілі марки ВАЗ 21093 та марки "Volkswagen Passat" не підлягають поділу, так як вони вибули із володіння і користування сторін за час шлюбу з їх спільної згоди, одержавши за них грошові кошти.

При цьому колегія суддів виходить із того, що передавання ОСОБА_3 цього майна за договорами доручення: 02.04.20011 року автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_6 і 25.09.2012 року автомобіля "Volkswagen Passat" ОСОБА_7 з правом їх відчуження від імені довірителя відбулося за згодою ОСОБА_5 При цьому кошти за автомобілі були одержані ОСОБА_3

Заперечення ОСОБА_5 про одержання таких коштів спростовується нотаріально завіреними заявами ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а також існуючою на той час звичаєвою практикою так званого відчуження транспортних засобів на підставі генеральної довіреності.

Цей висновок узгоджується із поясненнями ОСОБА_3 про те, що придбання наступних транспортних засобів більшої вартості відбувалося за кошти, виручені від реалізації попередніх.

Таким чином, ці об'єкти були реалізовані за час шлюбу і поділу не підлягають.

Разом із цим колегія суддів вважає підставним позов в частині поділу автомобіля марки "Renault Master", так як цей транспортний засіб був відчужений 22.01.2013 року хоч і за час шлюбу, проте після подання ОСОБА_5 позову про поділ майна і згоди на таке відчуження вона не давала та півпричепа "ПП 2.8".

Вирішуючи питання про вартість майна, яке підлягає поділу, колегія суддів бере за основу висновок судового експерта, який за науково обґрунтованою методикою визначив вартість півпричепа "ПП 2.8" 2009 року випуску у розмірі 3206,89 грн., а автомобіля марки "Renault Master" (пасажирський) - 131981 грн.

Таким чином, позов слід задовольнити частково і з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 СК України стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 вартість ? частини спірного майна, яка становить 67593,99 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 2 липня 2013 скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію в розмірі ? частини вартості автомобіля марки "Renault Master" (пасажирський), 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 65990,5 грн. та ? частини вартості півпричепа "ПП 2.8" 2009 року випуску номер шасі НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_4 в сумі 1603,49 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: