Справа № 645/4974/15-ц
Провадження № 2/645/1699/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алфьорової Т.М.

при секретарі - Ляховій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись при цьому на те, що з 08.09.2001 року по 01.11.2012 року знаходилися в зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом зі нею і усі обовязки щодо утримання та виховання сина несе самостійно. З моменту розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього законом обовязку по утриманню дитини, тому вимушена звертатися до суду з цим позовом. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частині від всіх видів доходу щомісячно , починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 про день і час слухання справи сповіщений належним чином, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст.197 України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися в зареєстрованому шлюбу з 08.09.2001 року по 01.11.2012 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (свідоцтво про народження дитини, серії І-ВЛ № 079829 від 30.03.2007 р.)

Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частина 2 і 3 статті 150 Сімейного кодексу України визначає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Статтею 181 ч.1, 2 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працездатній, інших неповнолітніх дітей немає і тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина.

У звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути аліменти у розмірі 1/ 4частини від усіх видів заробітку.

У відповідності з положеннями ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 84, 91, 180 -184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 208,209,212-215, ЦПК України та Законом України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно по 1/4 частині від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку, починаючи з 04.06.2015 р. та до часу повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. М. Алфьорова