У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання заповіту нікчемним, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 6 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_8, який на час смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Незадовго до смерті у батька почався психічний розлад: він перестав упізнавати людей, йшов з дому на тривалий час, не контролював та не усвідомлював значення своїх дій.

Позивач ОСОБА_6 стверджувала, що її сестра ОСОБА_7, скориставшись хворобою батька, оформила від його імені заповіт, який 30 травня 2012 року було посвідчено секретарем Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області за реєстровим № 10, за яким все своє майно ОСОБА_8 заповідав їй, ОСОБА_7

Посилаючись на те, що при посвідченні даного заповіту було порушено порядок його укладення та посвідчення, ОСОБА_6 просила визнати вказаний заповіт нікчемним.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_6 задоволено. Визнано нікчемним заповіт, укладений ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що посвідчений 30 травня 2012 року секретарем Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 10.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 6 травня 2015 року рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що 30 травня 2012 року ОСОБА_8 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно своїй дочці ОСОБА_7 Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області Таран О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 10.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ст. 1233 <nau://ukr/435-15|st1233>, ч. 2 ст. 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто.

Частинами 1, 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, недодержання яких у відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_6 фактично посилалася на допущені недоліки при складанні спірного заповіту, який був укладений у письмовій формі та посвідчений секретарем Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області Таран О.Г., яка у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036, мала право на посвідчення заповіту. Отже, вказані порушення не можуть бути підставою для визнання заповіту нікчемним у розумінні ст. 1257 ЦК України, а можуть бути підставою для визнання його недійсним у відповідності до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 6 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.Є. Червинська А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Головуючий Судді: Ухвала оскарженню не підлягає.