Провадження № 2/641/1544/2015 Справа № 641/4991/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу

за позовом Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України"

до ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1

про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на відшкодування завданої майнової шкоди 32562,34грн., а також покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року по справі №820/8189/13-а, яка набрала законної сили, дії Ректора ПВНЗ «Харківський інститут екології і соціального захисту» ОСОБА_1, що полягають у не наданні відповіді на запит на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» та у не наданні інформації за запитом позивача визнано протиправними.

Внаслідок того, що відповідач не надав позивачеві запитану останнім належним чином засвідчену публічну інформацію, яку зобовязаний був надати, у повному обсязі, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», позивач не зміг виконати зобовязання, передбачені умовами договору між позивачем та фахівцем у галузі права щодо передачі останньому належним чином засвідчених, запитаних у відповідача, копій документів для здійснення їх юридичної експертизи, а тому позивач поніс витрати.

Так, 11 березня 2013 року між позивачем та фахівцем в галузі права ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого позивач зобовязаний був передати виконавцеві до 20 травня 2013 року належним чином засвідчені копії документів, у повному обсязі, які були запитані у відповідача за запитом на інформацію, поданим позивачем, для здійснення виконавцем юридичної експертизи повного пакету вказаних копій документів до 19 липня 2013 року. Оскільки відповідач не надав позивачеві належним чином засвідчені копії запитаних документів, то позивач не зміг виконати зобовязання, покладені на нього договором від 11.03.2013 року.

20 серпня 2013 року між позивачем та фахівцем в галузі права ОСОБА_2 укладена додаткова угода про відстрочення оплати штрафних санкцій за договором від 11.03.2013 року, відповідно до якої позивач зобовязаний до 20 квітня 2014 року включно, сплатити штрафні санкції у розмірі 19 600 грн. 17 квітня 2014 року позивач виконав умови договору про надання юридичних послуг від 20 травня 2013 року та сплатив фахівцю в галузі права ОСОБА_2 штрафні санкції у розмірі 19 600 грн. за порушення договору.

Крім того, 20 травня 2013 року позивач уклав договір про надання юридичних послуг із фахівцем в галузі права ОСОБА_3 , відповідно до якого остання зобовязана надати правову допомогу позивачу шляхом усного та письмового консультування, підготовки для подачі позовної заяви до адміністративного суду до 31 липня 2013 року.

Фахівець в галузі права ОСОБА_3 виконала покладені обовязки за Договором від 20.05.2013 року, 17 квітня 2014 року позивач сплатив їй 5 250 грн. у якості оплати юридичних послуг.

Для визнання вищевказаних дій відповідача протиправними позивач поніс витрати, повязані з відрядженням для прийняття участі у судових засіданнях по справі № 820/8189/13-а до м. Харкова, а саме: 30 жовтня 2013 р. у розмірі 1 506 грн. 80 коп. (202 грн. 26 коп. - проїзний документ Сімферополь-Харків - Чек АГ № 708400, 399 грн. 00 коп. - проживання в ТОВ «Готель «Харків», рахунок АГ № 88312, 217 грн. 34 коп. - проїзний документ Харків-Київ - Чек № 708401, 688 грн. 20 коп. - добові витрати), 06 листопада 2013 р. у розмірі 905 грн. 54 коп. (217 грн. 34 коп. - проїзний документ Харків-Київ - Чек АГ № 405267, 688 грн. 20 коп. - добові витрати).

Також внаслідок протиправних дій відповідача 07 квітня 2014року позивач уклав договір про надання юридичних послуг із фахівцем в галузі права ОСОБА_3, відповідно до якого остання зобовязана надати правову допомогу позивачу шляхом усного та письмового консультування, підготовки до 01 серпня 2014 року подачі позовної заяви до суду про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача для подачі її до суду загальної юрисдикції.

Фахівець в галузі права ОСОБА_3 виконала покладені обовязки, 05 серпня 2014 року позивач сплатив їй 5 300 грн. згідно договору про надання юридичних послуг від 07.04.2014 року.

Таким чином, на думку позивача, протиправними діями відповідача йому спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 32 562 грн. 34 коп., яку він просить стягнути з відповідача.

У судове засідання Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" представника не направила, подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позову відмовити.

Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що відповідач не є розпорядником публічної інформації у розумінні ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; позивачем не надано жодного та допустимого доказу наявності в нього відповідного права на ведення спостереження за роботою приймальних комісій, а витребування громадськими організаціями належним чином засвідчених документів не передбачено чинним законодавством України; надання запитуваних позивачем документів тягне за собою розголошення персональних даних членів приймальної комісії, що призвело б до порушення конституційного права особи на таємницю приватного життя; запитувані позивачем копії наказу про затвердження складу приймальної комісії та список членів приймальної комісії належить до інформації з обмеженим доступом; ненадання запитуваних документів за відсутності у відповідача обовязку з надання відповідних копій без оплати передбачених ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» фактичних втрат, повязаних з копіюванням та друком, не є протиправним.

Крім того, відповідач зазначає, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2014 року по справі № 820/11324/14 в задоволенні позову Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" до ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" , ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1 про визнання дій протиправними відмовлено у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ректором ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з відпусткою повноважного представника, однак вказане клопотання задоволенню не підлягає в звязку з ненаданням належних доказів неможливості прибуття представника у судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06 березня 2013 року та 21.05.2013 року повторно Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» направило ректору ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1 запит на інформацію з проханням надати копії статуту вищого навчального закладу (далі - ВНЗ); свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками; ліцензії ВНЗ та додатків до неї; довідки з ЄДРПОУ; правил прийому до ВНЗ у 2013 році; положення про приймальну комісію ВНЗ; наказу про затвердження складу приймальної комісії» ВНЗ; плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ; дислокації приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів; встановлення квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб.

Відповіді чи інформації та копії документів на вказаний запит відповідачем не було надано.

Крім того, встановлено, що 11 березня 2013 року між ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" (замовник) та фахівцем в галузі права ОСОБА_2 (виконавець), укладено договір про надання юридичних послуг, згідно умов якого виконавець зобов'язався надати замовнику юридичні послуги - юридичну експертизу пакету документів, що мають відношення до зарахування до ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" як вищого навчального закладе на відповідність вимогам чинного законодавства України.

Пунктом 2.1.1. зазначеного Договору передбачено, що Замовник зобов'язується передати Виконавцю пакет документів для юридичної експертизи до 20 травня 2013 року. Пунктом 4.2 угоди передбачено, що у випадку порушення п. 2.1.1. чи п. 2.1.2 цього Договору, Замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 19600 гривень.

Додатковою угодою від 20 серпня 2013 року до договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року, укладеної між позивачем (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець), замовник зобов'язався сплатити штрафні санкції, передбачені п.4.2 договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року до 20 квітня 2014 року.

Згідно платіжного доручення №12 від 16 квітня 2014 року ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" здійснив переказ коштів в сумі 19600 гривень на карту ОСОБА_2

Також 20 травня 2013 року між ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" (замовник) та фахівцем в галузі права та фахівцем в галузі права ОСОБА_4 (виконавець), укладено договір про надання юридичних послуг, згідно умов якого виконавець зобов'язався надати замовнику юридичні послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви до суду до ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1, а також здійснити інші процесуальні дії від імені замовника, а замовник зобов'язався оплатити надані послуги у розмірі 5250 гривень.

Згідно платіжного доручення №11 від 16 квітня 2014 року ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" здійснив переказ коштів в сумі 5250 гривень на карту ОСОБА_4

Крім того, 07 квітня 2014 року між ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" (замовник) та ОСОБА_4 (виконавець), укладено договір про надання юридичних послуг, згідно умов якого виконавець зобов'язався надати замовнику юридичні послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви до суду про відшкодування збитків, заподіяних протиправною бездіяльністю ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1, а також здійснити інші процесуальні дії від імені замовника, а замовник зобов'язався оплатити надані послуги у розмірі 5300 гривень.

Згідно платіжного доручення №216 від 04 серпня 2014 року ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" здійснив переказ коштів в сумі 5300 гривень на карту ОСОБА_4

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора ( ст.511 ЦК України).

Відповідно до ст.526, ч.1 ст.527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

При цьому, ректор ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1 не був стороною договору, укладеного ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" з фахівцем в галузі права ОСОБА_2, а тому відповідач не несе відповідальності за порушення сторонами договору його умов, оскільки чинним законодавством не передбачено відповідальність третіх осіб за невиконання договірних зобов'язань.

Підписанням 11.03.2013 року договору з фахівцем в галузі права ОСОБА_2, ще до отримання ним документів, витребуваних у відповідача, позивач взяв на себе відповідальність за можливе порушення умов договору, зокрема, і щодо строків надання таких документів виконавцю.

Згідно частин 1 та 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин першої та другої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно роз'яснень даних в п. 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, ВГО "Комітет Конституційного-правового контролю України" не доведено належними та допустимими доказами заподіяння позивачеві матеріальної шкоди діями чи бездіяльністю ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1

Щодо наявності постанови Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року по справі №820/8189/13-а, якою дії Ректора ПВНЗ «Харківський інститут екології і соціального захисту» ОСОБА_1, що полягають у ненаданні відповіді на запит на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» та у ненадані інформації за запитом позивача визнано протиправними, то в спірних правовідносинах відсутній безпосередній причинний зв'язок між понесеними витратами, які позивач предявив якості збитків, та встановленою судом бездіяльністю відповідача.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 19600грн. штрафних санкцій за порушення позивачем умов договору від 11.03.2013 року, задоволенню не підлягають.

Відносно предявлених позивачем до стягнення витрат, понесених з метою розгляду справи в адміністративному суді при розгляді справи №820/8189/13-а, суд зазначає наступне.

Поняття судових витрат і порядок їх стягнення у адміністративному судочинстві визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 87 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до договору про надання юридичних послуг від 20.05.2013 р., укладеного між Всеукраїнською громадською організацією «Комітет конституційно-правового контролю України» та фахівцем у галузі права ОСОБА_4, позивачем 16.04.2014 року сплачено останній кошти у сумі 5250грн. за надані юридичні послуги, пов'язані із підготовкою позовної заяви до суду до ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1 та вчинення інших процесуальних дій.

З метою участі представника позивача у судовому засіданні у Харківському окружному адміністративному суді позивач поніс витрати, повязані з відрядженням для прийняття участі у судових засіданнях по справі № 820/8189/13-а до м. Харкова, а саме: 30 жовтня 2013 р. у розмірі 1 506 грн. 80 коп. (202 грн. 26 коп. - проїзний документ Сімферополь-Харків - Чек АГ № 708400, 399 грн. 00 коп. - проживання в ТОВ «Готель «Харків», рахунок АГ № 88312, 217 грн. 34 коп. - проїзний документ Харків-Київ - Чек № 708401, 688 грн. 20 коп. - добові витрати), 06 листопада 2013 р. у розмірі 905 грн. 54 коп. (217 грн. 34 коп. - проїзний документ Харків-Київ - Чек АГ № 405267, 688 грн. 20 коп. - добові витрати).

При цьому, у відповідності до ст.ст. 94, 161, 163 КАС України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує при прийнятті постанови.

З огляду на викладене, витрати, пов'язані з розглядом адміністративної справи, не є шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди.

Таким чином, вказані витрати (5250грн за договором від 20.05.2013 року та 2412,34грн. витрати на відрядження) не підлягають стягненню на користь позивача, оскільки витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, понесені позивачем у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справ в порядку адміністративного судочинства, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.

З урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" до ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Питання про розподіл судових витрат, здійснених позивачем в межах цієї справи (витрати по сплаті судового збору та оплата юридичних послуг по договору від 07.04.2014 року у сумі 5300грн.), суд вирішує у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" до ректора ПВНЗ "Харківський інститут екології і соціального захисту" ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5