№ 2/521/1624/15
26 березня 2015 року
Малиновський районний суд м. Одеси в складі
головуючого судді - Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та стягнення заборгованості,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить зобов'язати відповідача не перешкоджати їй у користуванні та розпорядженні 1/8 частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, виселити відповідача та стягнути з неї заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3424,98 грн. та судовий збір 121,8 грн., стягнути судові витрати.
Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є власником 1/8 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2000 року. Згідно з порядком, що склався між співвласниками будинку, у володіння та користування позивача перейшли такі приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5 під літ. «А», господарські споруди під літ. «Г» - літня кухня, «В», «М» - сараї. Після придбання будинку у ньому проживали позивач, її мати ОСОБА_3 та чоловік матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 року мати позивача померла. Під час перебування її матері у лікарні перед її смертю ОСОБА_4 у листопаді 2008 року без згоди та дозволу позивача вселив до квартири ОСОБА_5 Позивач з листопада 2008 року у будинку не проживає. До цього часу відповідач не виселилася з будинку та намагалася в ньому зареєструватися без дозволу та відому позивача. Із приводу цього позивач зверталася до Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 помер. На заклики позивача добровільно виселитися з будинку відповідач не реагує, погрожує їй та чинить позивачу всілякі перешкоди для доступу в будинок, вселила сторонніх осіб. Крім того, відповідач, проживаючи в будинку не сплачує за житлово-комунальні послуги. Судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 23.06.2014 року з позивача було стягнуто 3424,98 грн. заборгованості за послуги водопостачання. У зв'язку з викладеним позивач вимушена була звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.
У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судові засідання не з'являлася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, яка проживає по сусідству з будинком позивача, підтвердила той факт, що спочатку у будинку проживали позивач, її мати та чоловік матері ОСОБА_4 Мати позивача померла, а ОСОБА_4 вселив до будинку іншу жінку, з якою згодом одружився - ОСОБА_2 ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 і досі продовжує проживати там і вселила до будинку своїх родичів. При цьому ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у доступі до будинку, для цього навіть завела у дворі велику собаку.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником 1/8 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу № 2000.07-1262 від 31.07.2000 року. За умовами цього договору мати позивача ОСОБА_3 продала їй зазначену частину житлового будинку.
31.07.2000 року право власності позивача на 1/8 частину зазначеного житлового будинку було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості під № 5081, стор. 174, кн. 129 доп.
Мати позивача ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 починаючи з 17.05.1996 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, про що Першим Приморським відділом державної РАЦС Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 9207.
Без згоди та відома позивача ОСОБА_4 вселив до належної позивачу частини будинку ОСОБА_2, яка після його смерті продовжує проживати у будинку.
Судом встановлено, що відповідач чинить позивачу перешкоди у володінні та користуванні належною їй частиною будинку.
Із приводу спроби відповідача зареєструвати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, без дозволу позивача, позивач зверталася із заявою до Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. Згідно з Висновком Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 22.09.2014 року позивачу було рекомендовано звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної діяльності. Ч. 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Стаття 391 ЦК України передбачає право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У зв'язку із тим, що у належній ОСОБА_1 на праві власності частині житлового будинку проживає відповідач, яка своїми діями перешкоджає позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, суд дійшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю про обрання належного способу захисту своїх цивільних прав та інтересів.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3424,98 грн. та судового збору 121,8 грн., що були стягнуті з позивача на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» за судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 23.06.2014 року, то суд дійшов до наступного.
Всупереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивач не надала суду на підтвердження своїх вимог доказів сплати відповідної суми грошових коштів, тому вимоги стягнення з відповідача понесених витрат не можуть бути задоволені.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та стягнення заборгованості - задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, не перешкоджати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_2, у користуванні та розпорядженні 1/8 частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що складається із приміщень 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5 літ. «А», господарські споруди під літ. «Г» - літня кухня, «В», «М» - сараї, відображених у технічному паспорті від 26.07.2012 року, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН».
Виселити ОСОБА_2 з 1/8 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що складається із приміщень 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5 літ. «А», господарські споруди під літ. «Г» - літня кухня, «В», «М» - сараї, відображених у технічному паспорті від 26.07.2012 року, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» без надання іншого житлового приміщення.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Ю.В. Тополева