справа № 166/441/15-ц
провадження № 6/166/55/15
УХВАЛА

іменем України

31 березня 2015 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі :

головуючої - судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Приймачук О.М.,

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області (далі - ВДВС) про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

встановив :

27.03.2015 року ВДВС звернувся до суду з поданням у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання штрафу , судового збору в загальній сумі 1056,54 гривень .

Подання мотивовано тим, що на виконанні у ВДВС Ратнівського управління юстиції перебуває постанова ВДАІ та постанова Ратнівського районного суду про стягнення з ОСОБА_1М штрафу в розмірі 1020 гривень та судового збору в розмірі 36,54 гривень. По цих постановах відкрито відповідно виконавчі провадження 17.02.2015 року, які направлені боржнику до виконання .

Крім того, боржнику 18.02.2015 року направлено виклик зявитися до ВДВС Ратнівського РУЮ з метою надання документального підтвердження сплати або письмових пояснень, що проігноровано останнім.

Окрім того, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію, що ОСОБА_1 неодноразово виїзжає за межі України.

Вважає, що боржник з наведених підстав ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

З подання старшого державного виконавця вбачається, що просить провести розгляд подання без участі представника ВДВС Ратнівськорго РУЮ відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року ) та ст. 17 Закону УКраїни " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" , заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або ж він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання

зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

У силу ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України " Про виконавче провадження " боржник зобов'язаний, зокрема, своєчасно з'являтися за вимогами державного виконавця , надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами , про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Судом установлено, що на виконанні у ВДВС Ратнівського районного управління юстиції знаходяться постанови ВДАІ серії ПС 1 №027903 від 11.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1020 гривень та постанова Ратнівського районного суду від 15.08.2014 року про стягнення 36,54 гривень судового збору.

По даних постановах винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВДВС Ратнівського районного управління юстиції 17.02.2015 року. Дані виконавчі провадження зведено до виконавчого провадження № ЄДРВП 46743090.

18 лютого 2015 року боржнику ОСОБА_1 направлено виклик державного виконавця зявитися до ВДВС Ратнівського РУЮ до 24.02.2015 року по питанню виконання зобовязань, що стверджено доданим викликом № 03-27/866 від 17.02.2015 року , № 03-27/836 від 17.02.2015 року, квитанцією від 18.02.2015 року № 7572 ЦПЗ№ 3 ВПЗ Ратне .

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_1 неодноразово протягом 2010-2014 року перетинав державний кордон України - виїзжав за межі України та вїжджав до України згідно паспортів : РО 167465, АС 841854 транспортним засобом та як пішохід.

Отже, враховуючи , що ОСОБА_1 не зявляється на виклики, неодноразово перетинав державний кордон України - виїзжав за межі України та вїжджав до України, зобовязання не виконує, а тому суд приходить до глибокого переконання задовольнити клопотання тому, що наведені факти достовірно вказують на цілеспрямоване ухилення боржника від виконання обовязків по постановах щодо сплати коштів на користь держави .

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України, ст.11, ст.12 Закону України Про виконавче провадження , суд

ухвалив:

Подання задовольнити.

Встановити відносно громадянина України ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса мешкання ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним грошових зобовязань.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію даної ухвали надіслати до ВДВС Ратнівського районного управління юстиції для подальшого скерування та виконання адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час її проголошення, - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуюча підпис ОСОБА_2

Оригіналу відповідає

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_2