Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з указаним позовом і, уточнивши вимоги, просили визнати недійсним, укладений 07 березня 2014 року між ними та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Воронковою О.А. за реєстровим № 590; скасувати рішення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Воронкової О.А. про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру від 07 березня 2014 року за № 11489664; зобов'язати приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Воронкову О.А. повернути оригінал свідоцтва про право власності від 05 січня 1997 року реєстровий № 3-366 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 березня 2014 року № 18761330.

В обґрунтування вимог посилались на те, що вказаний договір купівлі-продажу було укладено ними внаслідок помилки щодо обставин, які мають істотне значення. Вважали, що такий договір фактично є договором довічного утримання та право власності на квартиру до відповідача перейде після їх смерті, а не з моменту його укладення - 07 березня 2014 року.

Крім того, позивачі зазначили, що кошти за договором купівлі-продажу відповідач їм не сплачував.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 07 березня 2014 року та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Воронковою О.А. за реєстровим № 590.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 березня 2015 року в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_3, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив із того, що в п. 9 договору купівлі-продажу зазначено, що сторони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними, волевиявлення є вільним і усвідомленим та відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі та відповідають реальні домовленості сторін, договір не носить характер мнимої та удаваної угоди, не приховує іншу угоду та відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки. Крім того, факт передачі позивачам коштів засвідчено нотаріусом під час укладення договору купівлі-продажу та розписками від 07 березня 2014 року.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ух в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук