Справа №345/2081/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2015 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Бойка М.Я.

секретаря Шмігель І.О.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998 року. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.09.2003 року шлюб між ними розірвано. 16.11.2005 року відділом РАЦСу м. Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що за час спільного проживання за спільні кошти, згідно договору купівлі продажу від 02.12.1999 року, укладеного між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3, було придбано квартиру АДРЕСА_1. Оскільки добровільної згоди щодо поділу майна подружжя вони не дійшли, то звернулася до суду із зазначеним позовом. Просить розділити між ними спільне майно і, присудити їй ? частину квартири, а ? частину квартири присудити відповідачу.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та підтвердили вищенаведене. Позивач також пояснила, що відповідач після розлучення обіцяв подарувати ? частину квартири їх синові.

Відповідач та представник відповідача позов не визнали і просять застосувати строк позовної давності.

Відповідач також пояснив, що квартиру він придбав до укладення шлюбу за власні кошти, оплативши ОСОБА_5 25.10.1998 року 1000 доларів США, долучивши копію розписки, а договір купівлі продажу квартири було укладено 02.12.1999 року, після отримання ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на неї.

Даного факту у судовому засіданні не спростовує позивач та її представник.

Відповідач також пояснив, що жодної домовленості про відчуження ? частини квартири їх синові між ними не було, оскільки мав намір утворити нову сімю. 06.10.2007 року зареєстрував другий шлюб і з сімєю проживає у цій квартирі.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 2.12.1999 року, укладеного між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3, було придбано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Дана квартира придбана під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із вимогами ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 72 СК України передбачає застосування позовної давності до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

16.11.2005 року відділом РАЦСу м. Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції сторонам було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. З цього часу пройшло більше 3-х років. У судовому засіданні не здобуто доказів про наявність між сторонами домовленостей щодо відчуження ? частини квартири їх синові. Позивачем та представником не заявлялося вимоги про поновлення строку позовної давності. Поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності та підстав для його поновлення суд не вбачає.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

На підставі ст.ст. 60, 61, 69 72 СК України, ст. 267 ЦК України, й керуючись ст. 209, 213 215 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: