Справа № 712/5037/14-ц
Провадження № 2/712/48/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

за участю секретаря - Аліценко О.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 29.08.2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № СSІРG106670187, згідно з яким відповідачці було надано грошові кошти в сумі 25680 дол. США. терміном до 30.08.2037 року, та які вона зобовязувалася повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином ОСОБА_2 не виконує, у зв'язку з чим станом на 14.03.2014 року має заборгованість 57226,65 дол. США, що за курсом 9,47 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.03.2014 року складає 541936,38 грн., яка складається з наступного: 26021,88 дол. США - заборгованість за кредитом; 12946,15 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2063,60 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 13444,80 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 26,40 дол. США - штраф (фіксована частина), 2723,82 дол. США - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 57226,65 дол. США, що за курсом 9,47 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.03.2014 року складає 541936,38 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, пояснивши, що оскільки ОСОБА_2 при підписанні 29.08.2007 року кредитного договору № СSІРG106670187 погодилася зі всіма умовами договору і власноруч підписала його, тому у банка є всі правові підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту та стягнення штрафних санкцій, передбачених договором.

Відповідачка та її адвокат в судовому засіданні позов не визнали, факт того, що у ОСОБА_3 наявна заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № СSІРG106670187 від 29.08.2007 року не заперечували, проте у звязку з відсутністю підписаного сторонами графіку платежів не можливо встановити суми та строки сплати чергових платежів за кредитним договором та суму нарахованої пені та штрафу. Крім того, адвокат пояснив, що не може бути стягнуто з відповідачки заборгованість за страховими платежами, оскільки ПАТ «Приватбанк» не сплачував за неї страхові платежі страховику. І, взагалі, просили застосувати до даних правовідносин позовну давність.

Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідачку, її адвоката, судового експерта ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вивчивши висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1549/14-23 від 29.12.2014 року, встановив наступні обставини та відповідні праовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № CSIPG106670187 від 29.08.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 34347 дол. США у вигляді непоновлювальної лінії на наступні цілі: 25680 дол. США на придбання нерухомості, 8667 дол. США на сплату страхових внесків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком погашення до 30.08.2037 року, щомісячної комісії в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту в період сплати.

При порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2..2, 2.2.3 даного договору банк має право нарахувати, а позичальник сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні, за кожний день прострочки.

Відповідно до п.п. 7.1 вищевказаного кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками комісією, а також інші витрати.

29.08.2007 року в забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань за кредитним договором № CSIPG106670187 від 29.08.2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_2 уклали договір іпотеки, згідно якого відповідачем передана в іпотеку однокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 29.08.2007р. Відповідно до п.33.4 Договору іпотеки, заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 162105 грн.

З 30.11.2008 року відповідно до п.2.3.1 кредитного договору процентна ставка була збільшена до 14,04% річних, а з 02.03.2009 року - до 15,54% річних.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 15.11.2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ Приватбанк про визнання змін до кредитного договору недійсними.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2012 року, залишеним в силі в частині звернення стягнення рішенням апеляційного суду Черкаської області від 04.10.2012 року, звернуто стягнення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ Приватбанк за кредитним договором № CSIPG106670187 від 29.08.2007р. в розмірі 29811,77 доларів США, що еквівалентно 237629,62 грн. на предмет іпотеки квартиру №46 за адресою: м. Черкаси, вул.Руставі 9, яка належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом реалізації предмету іпотеки ПАТ КБ Приватбанк із застосуванням процедури, встановленої ст.38 Закону України Про іпотеку, початкову ціну реалізації квартири визначено 162105 грн.

Відповідно вимог ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У ході розгляду справи 29.12.2014 року надано висновок судово-економічної експертизи № 1549/14-23. З вказаного висновку вбачається, що розрахунок заборгованості відповідачки перед банком, наданий позивачем, не відповідає умовам кредитного договору.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2012 року, залишеним в силі в частині звернення стягнення рішенням апеляційного суду Черкаської області від 04.10.2012 року встановлено, що станом на 15.08.2011 року заборгованість по кредитному договору № CSIPG106670187 у ОСОБА_2 склала 29 811,77 дол. США, із них 25493,13 дол. США, заборгованість по тілу кредиту. Відповідно, встановлена судовим експертом у висновку сума заборгованості по тілу кредиту ніяким чином не може бути 25279,28 дол. США (ОСОБА_2 останній платіж по оплаті кредиту був здійснено ще 27.10.2010р.) при тому, що судовим експертом не були враховані і платежі по страховці за 2011р.-177,71 дол. США, 2012р.- 175,63 дол.США,2013 р.-175,41 дол. США. Тобто після ухвалення рішення від 09.02.2012р. заборгованість по тілу кредиту складала 25 493,13 дол. США додати страхові платежі + 177,71+ 175,63+ 175,41= 26 021,88 (сума яку позивач просить стягнути).

Судовим експертом заборгованість по процентам нарахована в сумі - 12372,90 грн., тобто різниця з розрахунком ОСОБА_6 в 573,25дол.США. Судовим експертом проценти були розраховані по процентній ставці на прострочену заборгованість виходячи з 29,04%, а ОСОБА_6 процентну ставку як по поточній так і по простроченій процентній ставці з 30.11.2008р. збільшено до 14,04% та 33,12% відповідно. Законність підняття процентної ставки ОСОБА_2 оскаржувалося і їй було відмовлено в задоволені позову. Відповідно листа від 03.10.2008р., яке направлялося ОСОБА_2, було повідомлено про підняття процентної ставки. Відсоткова ставка у разі невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором змінюється відповідно до зміни відсоткової ставки по кредиту. Крім того, судовим експертом при нарахуванні заборгованості по процентам нараховувалась на тіло кредиту без врахування сплачених ПриватБанком платежів за 2011р.-177,71 дол.США, 2012р.- 175,63 дол.США,2013 р.-175,41 дол. США. Судовим експертом заборгованість по комісії нарахована в сумі 2054,40 дол.США, тобто різниця з розрахунком ОСОБА_6 9,25 дол.США.

Відповідно до п. 3,7 Позичальник сплачує ОСОБА_6 винагороду в розмірі й у строки зазначені в п.7,1 кредитного договору. Якщо згідно з п.7,1 договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі (зазначеному в п.7,1) від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати повного погашення кредиту. При цьому, незалежно від кількості днів, що пройшло від дня закінчення останнього Періоду сплати до дня остаточного погашення Кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі.

Судовим експертом комісія розраховувалася виходячи з суми 51,36 дол.США щомісячно. ОСОБА_6 з 28.08.2008р. нараховується 51,59 дол.США в звязку з тим, що 28.08.2008р. ОСОБА_6 сплачено черговий страховий платіж і сума тіла кредиту збільшилася до 25794,95 дол.США*0,2/100=51,59 дол.США.

Сума пені по кредиту взагалі залишена без нарахування хоча кредитним договором п.4,1 (передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3 кредитного договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити ОСОБА_6 пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Як вбачається з розрахунку, останнє погашення ОСОБА_2 здійснено 27.10.2010 р., тобто з даного часу у ОСОБА_6 виникло право на нарахування пені.

Методика розрахунку штрафних санкцій за кредитним договором передбачені умовами кредитного договору , а саме 4,1 .

Відповідно до умов п.5.4 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити ОСОБА_6 штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Судовим експертом сума штрафу 250 грн. встановлена, а 5% від суми позову не розраховано.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЩІК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Згідно з статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем встановленого строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цього права.

З матеріалів справи вбачається, що за захистом порушеного права ПАТ КБ "Приватбанк" звертався 09.02.2011 року до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № СSІРG106670187 від 29.08.2007 року, в межах строків позовної давності, а отже відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривалась.

Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку мав позивач.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Аналізуючи зміст ч.2 ст. 264 ЦК України, суд вважає, що перебіг позовної давності переривається на підставі даної норми права і настає у тому випадку, коли за наслідками пред'явлення позову судом було відкрите провадження у справі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, підтверджено та відповідачкою не оспорювалось, що остання в повному обсязі ознайомлювалася з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обовязки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі від 29.08.2007 р. При укладенні спірного правочину не існувало ніяких умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Разом з тим, суд вважає за необхідне при стягненні з відповідачки заборгованості, врахувати той факт, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2012 року, залишеним в силі в частині звернення стягнення, звернуто стягнення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ Приватбанк за кредитним договором № CSIPG106670187 від 29.08.2007р. в розмірі 29811,77 доларів США, що еквівалентно 237629,62 грн. шляхом реалізації предмету іпотеки. Тобто, позивач скористався наданим йому законом правом на свій захист та отримав право на реалізацію предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідачки, що виникла станом на 15.08.2011 року.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість станом на 14.03.2014р. в сумі 57226,65 дол. США, що за курсом 9,47 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.03.2014 року складає 541936,38 грн. З розрахунку банку вбачається, що у вказану суму зарахована заборгованість в сумі 29811,77 доларів США, на яку вже звернуто стягнення за вище вказаним судовим рішення. З даною позицією позивача суд не погоджується, оскільки задоволення вимог в такому обсязі призведе до подвійного стягнення заборгованості відповідачки перед позивачем.

Аналізуючи вище наведене, враховуючи пояснення судового експерта ОСОБА_4 та наданий розрахунок від 21.07.2015р., суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, що виникла в період з 15.08.2011 року (після постановлення судового рішення про звернення стягнення) по 14.03.2014 року (дата, яка визначена позивачем у заявлених позовних вимогах) в сумі 19860,96 дол. США, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 528,75 дол. США (зараховуються в тіло кредиту страхові платежі сплачені банком за відповідачку за 2011р. 177,71 дол. США, 2012р. 175,63 дол. США, 2013р. 175,41 дол. США), по процентах за користування кредитом в сумі 9474,83 дол. США, по комісії за управління кредитом 16450,88 дол. США, по процентах за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту в сумі 113,21 дол. США, по пені за несвоєчасне погашення позичальником процентів за користування кредитом 6894,44 грн., по пені за несвоєчасне погашення позичальником комісії за управління кредитом 1198,85 дол. США, а також штраф в сумі 993 дол. США, всього 20 853,96 дол. США, що за курсом НБУ на день постановлення рішення (1 дол. США = 22,02 грн.) складає 459 204 грн. 20 коп., фіксований штраф в сумі 250 грн., відповідно до умов договору.

Також, до стягнення з відповідачки на користь позивача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 257, 264, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № CSIPG106670187 від 29.08.2007 року в сумі 19860,96 дол. США, штраф в сумі 993 дол. США, всього 20 853,96 дол. США, що за курсом НБУ на день постановлення рішення (1 дол. США = 22,02 грн.) складає 459 204 грн. 20 коп., штраф в сумі 250 грн., а також судовий збір в сумі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий І.О.Мельник