АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/614/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Тесля О.П.
Провадження № 22-ц/789/995/15 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гурзель І. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю - представників сторін та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чортківського районного суду від 19 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та зобов'язання виконати умови договору,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору чинним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2007 року між ним та ФОП ОСОБА_3, як "забудовником" укладено договір про дольове інвестування. Згідно вказаного договору забудовник приймає грошові кошти ОСОБА_2 в сумі 60 775 грн. в дольове інвестування будівництва приміщення критого ринку на вул. Гончара в м. Чортків, а той в свою чергу зобов'язується передати йому торговельне місце НОМЕР_1 площею 14.3 кв.м.

Позивач зазначає, що забудовником в обумовлений строк не здано в експлуатацію об'єкт інвестування, однак ОСОБА_3 оформив на своє ім'я право власності на незавершене будівництвом приміщення ринку та передав його в статутний фонд новоствореного товариства без погодження з ним, тим самим відмовився від особистого виконання взятих на себе за договором зобов'язань.

Він оскаржив до суду дії ОСОБА_3 щодо передачі об'єкту будівництва в статутний фонд товариства і це стало причиною заяви ОСОБА_3 про одностороннє розірвання інвестиційного договору, а наступному і позбавлення його права на отримання профінансованого ним торговельного місця у вказаному приміщенні. Тому просить позовні вимоги задовольнити

Рішенням Чортківського районного суду від 19 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено:

-визнано договір про дольове інвестування від 26 грудня 2007 року укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 дійсним та зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 виконувати умови договору про дольове інвестування від 26 грудня 2007 року, а саме передати ОСОБА_2 у власність торговельне місце НОМЕР_1 площею 14.3 кв.м. в приміщенні ринку, який знаходиться в м. Чорткові по вул. Гончара;

-стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що воно винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, апелянт зазначив, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дано невірну правову оцінку нормам матеріального права, оскільки захисту підлягають лише порушувані або оспорювані права, а передання майна в майбутньому в натурі не охоплено ст. 16 ЦК України. Окрім того, визнання договору дійсним, нікчемність якого не передбачена законом і дійсність якого не була заперечена жодною зі сторін не відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта пояснив, що вони не погоджуються з висновком суду першої інстанції, оскільки вважають, що ОСОБА_3, як забудовник в силу п. 3.2 Договору мав право на одностороннє розірвання договору. Враховуючи те, що ними було надіслано повідомлення про розірвання інвестиційного договору він вважається розірваним, що звільняє ОСОБА_3 від подальшого його виконання із сплатою неустойки та штрафу.

Позивач ОСОБА_2, в суді апеляційної інстанції, доводи апеляційної скарги заперечив та суду пояснив, що його кошти використав ОСОБА_3, оформивши на своє ім'я в 2009 року право власності на незавершене будівництвом приміщення критого ринку та передавши його до статутного капіталу ТзОВ "Ковчег" без погодження з ним. Вказана передача незавершеного будівництвом приміщення до статутного капіталу товариства була спрямована на завуальовану схему відкату грошових коштів у будівельній сфері за рахунок грошових вкладень інвесторів, які фактично вносили кошти у валюті. Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_3 здійснюються всі дії щодо розірвання договірних відносин з інвесторами та відчуження майна в подальшому із більшою грошовою компенсацією, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, захистивши його законні права та інтереси.

Представник позивача, в суді апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги заперечив та суду пояснив, що одностороннє розірвання договору не передбачено ні укладеним інвестиційним договором, ні законом. Враховуючи те, що відповідачем надіслано їм повідомлення про розірвання договору за ініціативою забудовника, вони змушені були звернутись за захистом свого права в судовому порядку для підтвердження його чинності та стимулювання виконання особисто ФОМ ОСОБА_3 умов зобов'язання щодо завершення будівництва приміщення критого ринку, прийняття його в експлуатацію та відповідної передачі торговельного місця НОМЕР_1. Враховуючи те, що в юриспруденції немає єдиного словника термінології, попереднім представником було обрано не зовсім вірний термін "визнати договір дійсним", який насправді згідно мотивувальної частини позову, вказує і зумовлює вимоги щодо підтвердження чинності самого правочину. Враховуючи те, що кожна особа має право на індивідуальний вибір способу захисту свого порушеного права, який би був ефективний і сприяв би забезпеченню поновленню порушеного права, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що договір про дольове інвестування є дійсним, оскільки його умовами не обумовлено одностороннє розірвання договору за ініціативи однієї із сторін. Враховуючи те, що інвестором договірна сума інвестиції в повному обсязі була перерахована на рахунок забудовника, а будівництво приміщення критого ринку в експлуатацію не введено, однак передано без погодження з інвестором в статутний фонд товариства, ФОП ОСОБА_3 зобов'язано виконувати чинний між сторонами договір , в т.ч. і передати ОСОБА_2 у власність торговельне місце НОМЕР_1 площею 14.3 в приміщенні ринку, яке знаходиться в м. Чорткові на вул. Гончара.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про дольове інвестування, згідно якого забудовник приймає інвестора в дольове інвестування будівництва приміщення критого ринку на земельній ділянці, відведеній для будівництва та обслуговування ринку за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Гончара, шляхом інвестування інвестором вказаного будівництва в обсягах та в порядку, що передбачені договором; а забудовник зобов'язався збудувати приміщення ринку і протягом 15 днів після прийняття в експлуатацію передати інвестору у власність торговельне місце НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно квитанцій № 52, 77 від 18 жовтня 2007 року та 29 грудня 2007 року ОСОБА_2 сплачено 60 775 грн. ФОП ОСОБА_3 (а.с. 10), що обумовлено пунктами 1.5 та 2.1 вищевказаного договору.

Відповідно до умов п. 1.3 Договору строк закінчення будівництва і здачі в експлуатацію торговельного місця на ринку Інвестору до 01.09.2008 р.

Із матеріалів справи та пояснень сторін в суді апеляційної інстанції встановлено, що на сьогоднішній день приміщення критого ринку має 80% готовності і є незавершеним будівництвом, яке передано забудовником ФОП ОСОБА_3 без погодження з 46-ма інвесторами до статутного фонду ТОВ "Ковчег". На даний час вказаний об'єкт незавершеного будівництва є власністю ТзОВ "Ковчег" (а.с.126).

27.02.2015 року ОСОБА_2 надіслано ФОП ОСОБА_3 повідомлення, згідно якого позивача, як інвестора повідомлено про одностороннє розірвання договору із пропозицією повернення сплаченої ним суми та 5% неустойки (а.с. 11).

Про факт розірвання договору в односторонньому порядку свідчить і повідомлення, яке надіслано ФОП ОСОБА_3, ТОВ "Ковчег" (а.с. 125), наслідком якого є позбавлення ОСОБА_2 торговельного місця у приміщенні ринку.

Не погоджуючись із вказаним повідомленням про одностороннє розірвання договору, позивач ОСОБА_2 звернувся в судовому порядку за захистом своїх прав, як інвестора, просячи підтвердити чинність вказаних договірних відносин в повному обсязі, в тому числі з передачею йому ФОП ОСОБА_3 торговельного місця .

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений частиною другою зазначеної статті цього кодексу.

Згідно ст. 6 Конвенції визначається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав.

Відповідно до тлумачень вказаних норм, особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб'єктивних прав. Разом з тим перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо визнання одостороннього розірвання умов договору неправомірним, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Із змісту інвестиційного договору вбачається, що він складається із чотирьох розділів: загальні положення, порядок дольового інвестування будівництва інвестором, відповідальність сторін за порушення договору та дія договору.

Проте, у вказаному договорі відсутній розділ та пункт, який передбачає підстави та умови "одностороннього розірвання договору", а є лише пункт 3.3.- "відповідальність сторін за порушення договору", який передбачає штраф та неустойку у разі його неналежного виконання або розірвання.

Сама ж по суті відповідальність сторін за порушення умов договору в випадку його розірвання не є тотожним поняттям умові договору, що передбачає можливість одностороннього його розірвання, а є лише санкцію, щодо можливості сплати неустойки.

Згідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи в сукупності вищеперелічені норми права та договірні відносини, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку щодо неправомірності одностороннього розірвання договору зі сторони ФОП ОСОБА_3, однак невірно застосував термін щодо смислової нагрузки слова "дійсний" в контексті юридичної чинності договору.

Так, Новий тлумачний словник української мови, Вид. "Аконіт", Київ 2000- т.4, стор. 823 дає тлумачення слова "чинний", так: "- це той який діє за певних умов, має юридичну силу. Діяльний, активний".

Вищевказаний тлумачний словник дає і роз'яснення і слову "дійсний", значення якого має зміст: - "Який насправді існує або існував, реальний, який має законні повноваження; правомочний"- Вид. "Аконіт", Київ 2000- т.4, стор. 769.

Враховуючи те, що мотивувальна частина позовної заяви вказує на позовні вимоги щодо визнання правочину чинним і сторонами в судовому засіданні вказані вимоги підтверджуються їх поясненнями, резолютивну частину рішення слід змінити застосувавши термін "чинний" замість "дійсний".

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 528 ЦК України:- "Виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою."

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність":- "За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів."

Відповідно до ст. 20 вищезазначеного Закону - "При недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами.

Сплата штрафів і неустойок за порушення умов договорів, а також відшкодування завданих збитків не звільняють винну сторону від виконання зобов'язань, якщо інше не передбачено законом або договором. "

З тексту судового рішення, в тому числі і резолютивної частини рішення вбачається, що ФОП ОСОБА_3 зобов'язано виконувати обов'язки, які він взяв на себе як забудовник:

- прийняти позивача в дольове інвестування приміщення критого ринку (п.1.1);

- закінчити будівництво приміщення критого ринку і здати торговельне місце ОСОБА_2 в експлуатацію до 01.09.2008 року (п.1.3);

- протягом 15 днів після прийняття в експлуатацію будівлі ринку в експлуатацію надати у власність торговельне місце НОМЕР_1 пл. 14,3 кв.м. (п. 1.4).

Фактично взяті зобов'язання на день звернення до суду є невиконаними при цьому недобудовний об'єкт передано в статутний фонд товариства без погодження з інвесторами, що породило судові спори.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини справи, граматичний, семантичний та лексичний виклад резолютивної частини щодо зобов'язання ФОП ОСОБА_3 виконувати (а не виконати) умови договору про дольове інвестування в т.ч. і передачу у власність торгового місця НОМЕР_1, що є фактичним дублюванням п. 1.4 договору, оскільки визнавши чинним інвестиційний договір між сторонами, суд відновив ОСОБА_2 як суб'єкта інвестування з усіма правами інвесторів будівництва приміщення критого ринку, а також обов'язок ФОП ОСОБА_3 виконувати зобов'язання як забудовника, оскільки умовами інвестиційного договору між сторонами передбачено особисте виконання ОСОБА_3, як учасником інвестиційної діяльності, взятих на себе зобов'язань. В інвестиційному договорі відсутні умови передачі прав володіння, розпорядження користування інвестиціями без погодження з інвестором.

Тому, і в цій частині оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги також не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та спростовані дослідженими обставинами та матеріалами справи.

Оскільки суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції слід змінити замінивши лише юридичний термін в резолютивній частині рішення із "дійсного" на "чинний".

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3-задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду від 19 червня 2015 року - змінити, замінивши лише термінологію в резолютивній частині із - "визнання договору дійсним" на "визнання договору чинним".

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач