Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевського Ю.В. про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «Фідобанк» звернулося зі скаргою у якій просить визнати неправомірними дії Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевського Ю.В., визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 47826351 від 15.06.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати головного державного виконавця Закржевського Ю.В. вирішити питання про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконання виконавчого листа № 6-1717/1 виданого 19.01.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Вимоги скарги мотивує тим, що 31.08.2010 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення на користь ПАТ «Ерсте Банк».

На виконання рішення третейського суду 19.01.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 6 - 1717/1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк», яке в подальшому було перейменовано на ПАТ «Фідокомбанк» заборгованості за Кредитним договором № 014/6212/2/18469 від 24.06.2008 року в сумі 28 367 доларів США 37 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2010 року еквівалентно 223 707 грн. 91 коп., а також третейського збору в розмірі 2 648 грн. 14 коп.

23 липня 2014 року ПАТ «Фідокомбанк», як стягувач за виконавчим листом пред'явило виконавчий лист для примусового виконання до ВДВС Глобинського РУЮ.

25 липня 2014 року державним виконавцем ВДВС Глобинського РУЮ було винесено постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року визнано неправомірними рішення та дії державного виконавця ВДВС Глобинського РУЮ Закржевського Ю.В. та скасовано постанову від 25 липня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, а питання про відкриття виконавчого провадження залишається не вирішеним. При цьому Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевським Ю.В. 15.06.2015 року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, чим допущено порушення прав стягувача у виконавчому провадженні.

В судове засідання представник скаржника та державний виконавець не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представником ПАТ «Фідобанк» суду подана заява з проханням розглянути скаргу без участі представника заявника та задовольнити вимоги. Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевським Ю.В. подані письмові заперечення на скаргу з проханням відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Дніпровським районним судом м. Києва 19.01.2011 року було видано виконавчий лист № 6-1717/1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк», яке в подальшому було перейменовано на ПАТ «Фідокомбанк», заборгованості за кредитним договором з фізичною особою № 014/6212/2/18469 від 24.06.2008 року в сумі 28 367 доларів США 37 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2010 року становить 223 707 грн. 91 коп., а також третейського збору в розмірі 2 648 грн. 14 коп. (а.с. 5).

Зазначений виконавчий лист із заявою про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2014 року було надіслано на примусове виконання до ВДВС Глобинського РУЮ.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державним виконавцем ВДВС Глобинського РУЮ Закржевським Ю.В. 25.07.2014 року винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.03.2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» було задоволено частково, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу якою визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Глобинського РУЮ Закржевського Ю.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 19.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості.

У зв'язку із цим, 09.06.2015 року ПАТ «Фідобанк» подано до ВДВС Глобинського РУЮ заяву про вирішення питання про відкриття виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого листа.

15 червня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Глобинського РУЮ Закржевським Ю.В. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку із тим, що заява про відкриття виконавчого провадження подана неуповноваженим представником стягувача визначеного виконавчим документом, яким є ПАТ «Ерсте Банк», а заява подана представником ПАТ «Фідобанк». У спірній постанові головний державний виконавець зазначає, що заявником до поданих документів надано передавальний акт від 30.10.2013 року між ПАТ «Фідокомбанк» та ПАТ «Фідобанк» щодо передання майна, майнових прав та обов»язків між даними товариствами, проте при цьому до заяви не додано процесуальних документів про заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст. 378 ЦПК України. Здійснення права державного виконавця в порядку ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» можливе виключно у відкритому виконавчому провадженні.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадженні за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму ВССУ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обовязків іншим юридичним особам правонаступникам ( злиття, приєднання, поділу, перетворення).

Протоколом № 3б-6/2013 від 30 жовтня 2013 року позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Фідокомбанк» затверджено передавальний акт про передання ПАТ «Фідобанк» всього майна, усіх прав та обовязків ПАТ «Фідокомбанк».

30 жовтня 2013 року між ПАТ «Фідокомбанк» та ПАТ «Фідобанк» укладено договір про приєднання, п. 7.6 якого встановлено, що останнє, як Банк правонаступник, стає правонаступником з моменту підписання передавального акту відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору. Таке правонаступництво Банку правонаступника виникає, включаючи, але не обмежуючись за правами та зобовязаннями Банку в рамках судових процесів, виконавчих проваджень, договорів.

Згідно з п.1.1 Статуту ПАТ «Фідобанк» у новій редакції, зареєстрованого 16.06.2014 року, за рішенням загальних зборів акціонерів банку від 30 жовтня 2013 року ПАТ «Фідобанк» було затверджено передавальний акт, згідно якого до банку було передано усе майно, права та обовязки публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк», внаслідок чого ПАТ «Фідобанк» виступає правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «Фідокомбанк».

Тобто, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк».

Отже, посилання головного державного виконавця у запереченнях на скаргу на те, що заявник не уповноважений звертатися з даною скаргою, так як не є стороною виконавчого провадження, є безпідставними, оскільки, як зазначено вище, стягувачем за виконавчим листом є ПАТ «Ерсте Банк», яке в подальшому було перейменоване в ПАТ «Фідокомбанк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк».

При цьому суд також враховує наступні обставини.

Як зазначено вище, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.03.2015 року визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Глобинського РУЮ Закржевського Ю.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.07.2014 року з примусового виконання виконавчого листа № 6-1717/1 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 19.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або

якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа

чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

З урахуванням зазначеного державним виконавцем слід вирішити питання щодо відкриття виконавчого провадження на підставі поданої заяви стягувача від 23 липня 2014 року.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та з огляду на ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

За викладених обстави суд вважає, що державний виконавець ВДВС Глобинського РУЮ Закржевський Ю.В. безпідставно виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.06.015 року відповідно заяви представника ПАТ «Фідобанк» від 09.06.2015 року, у зв'язку з чим вимоги скарги у цій частині підлягають задоволенню.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 17 цього Закону.

З урахуванням зазначеного, відсутні правові підстави зобов'язувати державного виконавця щодо вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, так як дані дії можуть здійснюватись тільки державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, тому у задоволенні вимог скарги у цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 11, 12, 19, 51 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 14, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на дії Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевського Ю.В. про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця ВДВС Глобинського РУЮ Закржевського Ю.В про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.06.2015 року (виконавче провадження № 47826351) за виконавчим листом № 6-1717/1 виданим 19.01.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк».

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя