Категорія 20Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

При секретарі: Пантелеймонової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, -

встановила:

В травні ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Honda, кузов НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, який належав на праві власності відповідачу.

09 липня 2015 року позивач подала заяву по збільшення позовних вимог та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 775 087, 99 грн. в порядку розподілу спільного майна подружжя шляхом сплати грошової компенсації вартості ? частки спільного майна , набутого подружжям під час шлюбу у вигляді автомобіля BMW 5281 та SUBARU LEGACY, які було незаконно відчужено чоловіком без згоди дружини.

З метою забезпечення позову позивач подала заяву, в якій просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме на ? частки квартири по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності.

Заяву обґрунтовувала тим, що враховуючи предмет спору та його ціну, а також наявність доказів незаконного розпорядження відповідачем спільним майном подружжя шляхом його відчуження, існує реальний ризик утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року заяву задоволено.

З метою забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, а саме ? частки квартири по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності.

.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, з підстав, зазначених в ній, просив суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку про те, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п.п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля Honda д.н.з. НОМЕР_1 з підстав , що автомобіль було відчужено чоловіком без згоди дружини , а кошти використані на власний розсуд, а також про стягнення коштів в сумі 775 087, 99 грн. в порядку розподілу спільного майна подружжя.

З урахуванням ціни позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частки квартири, яка належить ОСОБА_2 по АДРЕСА_1.

Наявність іншої ухвали суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, який належав відповідачу, не порушує принципу співмірності виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Також суд, оцінивши доводи позивача про те, що відповідачем можуть вчинятися дії щодо розпорядження спільним майном подружжя на власний розсуд, дійшов правильного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постановив ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: