АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1020/15 Справа № 204/5767/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду позовом та просив ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNHDGB від 19 травня 2008 року, в розмірі 100 509, 41 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12 червня 2013 року складає 803 070.20 грн. звернути стягнення на квартиру яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 110-А/49 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також - виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі розташованій за адресою: Дніпропетровська обл. м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 110 а/49 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіального поширюється на адресу вказаної квартири, та стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 19 травня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 50 752 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 травня 2018 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань, за кредитним договором відповідачка станом на 12 червня 2013 року має заборгованість у розмірі 100 509,41 доларів США. яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 36 918,78 доларів США: заборгованість за процентами за користування кредитом - 23 336,38 доларів США: заборгованість по комісії за користуванню кредитом 7 027,14 доларів США: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 31,29 доларів C4UA: штраф (процентна складова) 4784,67 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою 19 травня 2008 року було укладено договір іпотеки № DNHDGB, згідно якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площе 38,24 кв.м.. яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду. буд. 110 а. кв. 49. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі попереднього договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотека ціна предмету іпотеки дорівнює 308 050 грн. 00 коп. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість за кредитним договором, то позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNHDGB від 19 травня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2, остання 19 травня 2008 року отримала кредит у 55 632.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.25 % на місяць па суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.23-27).

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові котити в сумі 958.87 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії, на рахунок № 8846 - для зарахування коштів спрямованих на погашення заборгованості (а.с. 27).

У порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 12 червня 2013 року має заборгованість у розмірі 100 509,41 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 36 918.78 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 23 336.38 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7027.14 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 31.29 доларів США; штраф (процентна складова) 4784.67 доларів США.

Відповідно до пункту 8.1 кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується не пізніше 19 травня 2018 року повернути банку суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

У зв'язку з порушенням зобов'язань позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на майно відповідачки, яке було передано нею в іпотеку згідно договору укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 19 травня 2008 року.

Проте, позивачем на підтвердження укладення договору іпотеки суду було надано договір застави майнових прав № DNHDGB від 19 травня 2008 року, який укладено між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якого відповідачка надала в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою, право вимоги передачі кредитору майнових прав на квартиру , яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду. буд. 110 а, кв. 49. Даний договір складено між сторонами у простій письмовій формі ( ар. сп. 109-11).

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України "Про іпотечне кредитування" та пункту 91 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за N 283/8882, нотаріальне посвідчення іпотечного договору проводиться за місцезнаходженням нерухомості, яка є предметом іпотеки, або за місцезнаходженням іпотекодержателя чи іпотекодавця.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої ст. 55 Закону України "Про нотаріат" та частини другої статті 13 Закону України "Про заставу" нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна здійснюється за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до частини четвертої та п'ятої статті 18 Закону України "Про іпотеку" іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобов'язання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа. Цей документ за формою і змістом повинен відповідати вимогам, встановленим у цій статті, та вимогам, встановленим законом для договору, який визначає основне зобов'язання.

У разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно.

Відповідно до частини другої статті 5 зазначеного Закону предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Відповідно до вимог статті 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно до положень ч. 1,2 ст. 577 ЦК України , якщо предметом застави є нерухоме майно , а також в інших випадках , встановлених законом , договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку , встановленому законом.

Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин , який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Виходячи з вище наведеного, суд прийшов до правильного висновку , що оскільки наданий суду договір застави не посвідчений нотаріусом, що суперечить чинному законодавству України, тому він є нікчемним , що являється підставою для відмови в задоволенні позовних вимог основних та похідних від них.

Таким чином , колегія суддів вважає , що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі , надані сторонами докази , правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон , який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи , оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду , були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Так , посилання в апеляційній скарзі на те , що підпис відповідачки в договорі застави свідчить про її вільне волевиявлення самі по собі суттєвого значення не мають з огляду на вищевикладені обставини.

Твердження про те , що згідно п. 8.10 договору застави відповідачка повинна була в майбутньому укласти з заставодержателем договір іпотеки майна та нотаріально його посвідчити , але ухилилась від виконання цих дій , нічим не підтверджені , хоча відповідно до ч. І ст. 61 ЦІ ІК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

· ОСОБА_3

·

·

·

·