АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: сектор з ведення справ щодо опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/4782/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: сектор з ведення справ щодо опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що виходячи з положень ч. ч. 1, 14 ст. 110 ЦПК України він скористався передбаченим вказаними нормами закону правом на вибір між кількома судами, яким підсудна справа та пред'явив позов до суду за зареєстрованим місцем свого проживання. Крім того, інтереси дитини є вищими ніж інтереси одного з батьків, який неналежно виконує свої батьківські обов'язки, а він за участі третьої особи сектор з ведення справ щодо опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації саме в Солом'янському районному суді м. Києва більш ефективно зможе захистити права дитини, яка проживає на підзвітній цьому органу території.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, третя особа: сектор з ведення справ щодо опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Повертаючи позовну заяву для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив із того, що справа не підсудна Солом'янському районному суду м. Києва відповідно до вимог ч.1 ст. 109 ЦПК України, оскільки згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві, одержаними судом в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 зареєстрованою по м. Києву не значиться.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини тісно пов'язані між собою і, відповідно до вимог ч. 2 ст. 118 СК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Крім того, згідно ч. 14 ст. 110 ЦПК України - позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею, підсудна справа за винятком виключної підсудності, встановленою ст. 114 цього Кодексу.

Якщо в одному позові, вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України, що зазначено в узагальненні практики Верховного Суду України «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» від 11 грудня 2008 року.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» - право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст. 10 ЦПК України) і правилом альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК України) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч. 14 ст. 110 ЦПК України). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної і альтернативної підсудності, то суд не має права повернути позивачеві позовну заяву (передати справу на розгляду іншого суду) з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Виходячи з наведених положень законодавства, відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до Солом'янського районного суду м. Києва за зареєстрованим місцем свого проживання.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко