АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/633/2015р Головуючий в І інстанції Зуб І.Ю.
Категорія: 50 Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року лютого місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 08.05.2001 року є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 1072,23 грн., яка є єдиним джерелом її прибутків. Крім того, через тяжкі хвороби потребує постійного лікування, на яке необхідні значні кошти, однак її дочка - відповідачка по справі добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим просила суд з підстав, визначених ст.202 СК України стягнути з відповідачки на її користь аліменти на її утримання в розмірі 800 грн., починаючи з моменту звернення до суду і довічно.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.11.2014 року і довічно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнала, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обгрунтованим, у зв'язку з чим просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є пенсіонером за віком, отримує мінімальний розмір пенсії та за своїм станом здоров'я потребує матеріальної допомоги, в той час як відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає та не позбавлена можливості таку допомогу надавати, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність підстав, визначених ст.ст.202,205 СК України для стягнення з відповідачки на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 400,00 грн. щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

У відповідності до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 є пенсіонером за віком та згідно довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м.Херсоні №8259, отримує пенсію в розмірі 1072,23 грн. щомісячно (а.с.4,5,8).

З картки диспансерного медичного огляду вбачається, що у позивачки виявлено ознаки дегенеративної мікроангіопатії, ДЕП, загальної нормотензивної гідроцефалії та поставлено діагноз - Хорея Гінтенктона (а.с.37-44).

Відповідачка, яка є дочкою позивачки, є особою працездатного віку, має у власності три об'єкти нерухомості (а.с.45,47,60), при цьому квартиру, розташовану у м.Києві, здає в оренду, що нею в суді першої інстанції не заперечувалося, відомостей щодо інвалідності або наявності хронічних захворювань, які б обмежували можливість її працевлаштування матеріали справи не містять.

Зважаючи на наведене та приймаючи до уваги як матеріальне становище відповідачки, так і матеріальне становище позивачки, яка окрім пенсії інших доходів немає, на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Суворовського району м.Херсона не перебуває та допомоги не отримує (а.с.36), зважаючи на стан здоров'я позивачки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених ст.ст. 202, 205 СК України підстав для стягнення з відповідачки на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 400,00 грн. щомісячно.

Посилання апелянта на розписку, складену позивачкою про отримання нею від відповідачки 5000 доларів США, до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки вказані кошти були надані позивачці не в якості допомоги на утримання, а в якості розрахунку за договором відчуження нерухомого майна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як безпідставні та такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді