У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м.Маріуполі з позовною заявою ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованої заробітної плати.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Зазначена вимога позивачкою при подачі позовної заяви не додержана.

Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Таким чином, у матеріалах позовної заяви відсутня ухвала суду про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з підприємства відповідача зазначеної заборгованості або скасування його судом.

У звязку з цим ухвалою від 03.07.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ухвали.

По закінченню наданого терміну позивачка не виконала вимоги та не усунула вказані в ухвалі суду від 03.07.2015 року недоліки.

13 липня 2015 року до суду надійшла заява позивачки, в якій вона просила відкрити провадження у справі з огляду на те, що в неї відсутні підтверджуючі документи про заборгованість заробітної плати, тому вона й звернулась до суду в порядку позовного провадження, оскільки існує спір про право.

Однак, з такими твердженнями позивачки погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно п.1.ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 23.12.2011, № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" було додатково роз'яснено, що при наявності вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати").

До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Частина 3 статті 118 ЦПК України передбачає, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Позовна заява щодо вимог, за якими може бути видано судовий наказ, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Таким чином, вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, повинні розглядатися в порядку наказного провадження.

Відповідно ч.6 ст.119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Справа щодо вимог, які підлягають розгляду в наказному провадженні, може розглядатися судом в позовному провадженні тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Тому, до позовної заяви, яка стосується таких вимог, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Це справи, предметом яких є: стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Судочинство в кожній цивільній справі являє собою послідовне виконання передбачених ЦПК України процесуальних дій, які, до того ж, вчиняються у чітко встановленими процесуальному порядку і формі та у точній послідовності до процесуального закону.

Законом N 2453-VI від 07.07.2010 року до ЦПК були внесені зміни, відповідно до яких особа, яка має такі вимоги, визначені в статті 96 ЦПК, не може звернутися за вирішенням спору в позовному провадженні без попереднього вирішення судом питання щодо можливості видачі судового наказу.

Тобто до подання позовної заяви працівник має в обовязковому випадку звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначні ст.ст. 119, 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованої заробітної плати вважати неподаною та повернути позивачці.

На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1