Справа № 223/105/13- ц
Провадження № 2/223/6/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Жамбровського С.І., за участю: секретаря судового засідання Соколової Л.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області позовну заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживає однією сім`єю та поділ спільно придбаного майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`ю та поділ спільно придбаного майна до відповідача ОСОБА_2

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 січня 1989 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу у них спільних дітей немає. Після реєстрації шлюбу, і до дня смерті ОСОБА_4, вони проживали однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_15 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина. Спадковим майном є: грошові вклади в «Приват Банку» на ім'я ОСОБА_4 та легковий автомобіль марки «Ланос», державний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_3, який зареєстрований на його ім'я. Позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини в шосту Донецьку державну нотаріальну контору. З аналогічною заявою в нотаріальну контору звернувся відповідач ОСОБА_2, син ОСОБА_4 від першого шлюбу. В нотаріальній конторі позивачу стало відомо, що відповідно до рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 20 червня 2007 року шлюб між позивачем і ОСОБА_4 розірвано. Про наявність даного рішення суду їй нічого не було відомо, оскільки воно було прийнято без її участі, і весь цей час вона проживала разом з ОСОБА_4 однією сім'єю. У зв'язку з тим, що шлюб між позивачем і ОСОБА_4 розірвано, то на момент відкриття спадщини, вона не була дружиною ОСОБА_4, а тому вона не відносилась до спадкоємців першої черги за законом. В порядку спадкування за законом, все спадкове майно, після смерті ОСОБА_4, успадковує відповідач, який є спадкоємцем першої черги. Спірне спадкове майно було придбано ОСОБА_4 під час спільного проживання однією сім'єю з позивачем, тому належить їм на праві спільної сумісної власності. З ОСОБА_4 позивач постійно проживала однією сім'єю, спільно вели сумісне господарство, мали спільний бюджет, за час спільного проживання однією сім'єю мали рівні подружні права і обов'язки, завжди разом вирішували сімейні питання по сімейному побуту і відпочинку, спільно займалися підприємницькою діяльністю і на спільні сімейні грошові заощадження, вели загальний спільний бізнес. Позивач просить суд встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, з 20 червня 2007 року до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_15 року, визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових вкладів відкритих на ім'я ОСОБА_4, які знаходяться у відділенні «Приватбанку» м. Вугледара, на 1/2 частину автомобіля «Ланос», державний номер НОМЕР_1, придбаного ними в період спільного проживання однією сім'єю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Також в судовому засіданні надала уточнення до позовної заяви, в яких вказала, що про розірвання шлюбу між нею і її чоловіком ОСОБА_4 їй нічого не було відомо до моменту звернення в нотаріальну контору. Однак шлюб був розірваний на підставі рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 20.06.2007 року. При укладанні шлюбу 20.01.1989 року, своє прізвище позивач не змінювала, залишивши собі прізвище ОСОБА_1, а тому дане прізвище залишилось в неї і після розірвання шлюбу. У цей період вони проживали однією сім'єю. 02.11.2007 року позивач зверталася з заявою №523/10 до Генерального директора ТОВ «Мінарді» з листом про розірвання договору доручення №12387 від імені та в інтересах ОСОБА_4 по довіреності №821340-ВКА. Питання стосувалося бронювання ними поїздки та повернення коштів, внесених за неї. Причиною став лист Донецької філії ТОВ «Мінарді» від 28.09.2007 року №495/09 про те, що обслуговування клієнтів здійснюватиметься в Харківському філіалі, що було для них вкрай незручно. У цьому ж році, вже після винесеного рішення про розірвання шлюбу, ОСОБА_4 видавав довіреність на ім'я позивача для вирішення будь-яких питань, які його стосуються. ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 09.07.2007 року по 06.12.2007 року. У зазначений період зареєстровано приватне підприємство «Кіпріан», для здійснення діяльності необхідний був юридичний адрес м. Вугледар, і їх знайома ОСОБА_5 погодилася зареєструвати ОСОБА_4, для надання адреси за місцем її реєстрації. Період реєстрації був не тривалим. На наступний день після реєстрації підприємства, ОСОБА_4 знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. 10.11.2010 року ними було створено ще одне підприємство - ТОВ «Донбас-Вугілля 7», засновниками якого були позивач, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 За адресою: АДРЕСА_3, з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_15 року проживав відповідач зі своїм батьком ОСОБА_4 Однак, за даною адресою проживали позивач і її син ОСОБА_7. Всі разом проживали за адресою: АДРЕСА_3, однак не постійно. Постійно позивач з ОСОБА_4 проживали за адресою: АДРЕСА_4. Саме позивач займалася похованням ОСОБА_4 Він завжди вважав, що його адресою проживання є адреса реєстрації позивача та фактичне місця проживання: АДРЕСА_4. В іншому позивач підтримує позовні вимоги, викладені раніше.

Крім того, в судовому засіданні позивач пояснила, що спільне життя підтверджує наданими нею фотографіями, де вони зображені разом під час свят та відпочинку, а також карткою мережі оптових магазинів «Метро», виданої їй як члену родини ОСОБА_4

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав заперечення на позовну заяву та суду пояснив, що на початку 2008 року він приїхав з м. Санкт-Петербург в м. Донецьк, де проживав в будинку батька, що дістався йому після смерті батьків, який розташований на АДРЕСА_3. Документи на будинок не оформлені, тому він не міг в ньому зареєструватися, та отримавши посвідчення на постійне проживання в Україні, зареєструвався в квартирі матері за адресою: АДРЕСА_2, але в ній не проживав. Весь час, до смерті батька, вони жили разом в будинку і він нікуди не переїжджав. Він деякий час проживав з ОСОБА_8 в місті Вугледар з 2006 року по 2007 рік, а стосунки підтримували з 2004 року по 2008 рік, та привозив її в дім. У батька з позивачем з початку реєстрації шлюбу, з 1988 року, сім'ї фактично не було. Батько відкладав гроші на ремонт будинку, а вона їх крала, при цьому ображала його, і відповідача з братом. Батько залишив листа про те, як його хотіли вбити, позивач з своїм сином, накидали удавку на шию. Позивач обманула нотаріуса. Вона приїздила на АДРЕСА_3, до батька коли відкривали ПП «Кіпріан», ключів у неї не було, батько не міг від неї відчепитися. Вклади в банк батько робив сам, позивача жодного разу з ним не було і не знала про них до звернення в нотаріальну контору. Батько був в квартирі позивача раз чи два, на її запрошення, це вона робила навмисно, щоб використати знайомих в якості свідків, під час поділу майна, що вона намагається зробити тепер. До машини, придбаної в 2007 році, вона також не має ніякого відношення, а технічні документи на машину і всі інші документи батька, масажне ліжко, яке придбав батько, навіть його подарунки і брюки від шахтарської форми, вона вивезла з сином, коли він повіз тіло батька до моргу. В домі по АДРЕСА_3, вона з'являлася 1 раз на 2 місяці, і то для того, щоб щось вкрасти. Якщо батько міг дозволити їй переночувати, як перед смертю, то вона могла спати лише в гамаку в саду, або на розкладушці в кімнаті батька, так як він закривався і відпочивав у спальній кімнаті. Позивач ніколи продукти не привозила, лише викрадала. В будинку не прибирала, ходила взута по будинку, не прала. В двір зайти не могла, позивач перелазила через огорожу, беручи у сусідів стільці чи інші меблі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала суду письмові і усні заперечення на позовну заяву, які обґрунтувала тим, що до розірвання шлюбу в 2007 році і після його розірвання, батько відповідача ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 року, не проживав з позивачем однією сім'єю, і спільне господарство не вів, між ними були тільки ділові відносини. Спочатку 2008 року позивач повернувся з Росії, на той момент батько проживав у АДРЕСА_3. Відповідач став жити з ним, і саме з ним вів спільне господарство. ОСОБА_4 підтримував відносини с ОСОБА_8, деякий час, до 2008 року. Приблизно з 2004 року, проживав разом з нею у м. Вугледар, і навіть був зареєстрований в її квартирі, за адресою: АДРЕСА_1. Батько відповідача помер ІНФОРМАЦІЯ_15 року, в його присутності в АДРЕСА_3, за місцем свого проживання, і саме відповідач займався його похованням. З позивачкою ОСОБА_4 підтримував спільні відносини, у них були спільні робочі справи, і вона, як юрист за освітою, допомагала йому в цьому, за що батько відповідача сплачував їй кошти, вона іноді бувала у них в гостях, у будинку, де вони проживали, бо в них великий сад, город, і вона цим користувалася, оскільки ОСОБА_4 не міг їй відмовити. Приїжджала позивач навіть у день смерті ОСОБА_4, і вони весь час про щось сварилися, після чого батькові відповідача стало погано з серцем, і він помер. Коли відповідач повіз його до моргу, то позивач, залишившись в будинку, поцупила все що можна було забрати, і миттєво вивезла з будинку: речі, документи на автомобіль, ключі, продукти, і навіть дороге масажне ліжко, і тільки коли відповідач повернувся з моргу, вигнав її з будинку. Посилання позивача на те, що ОСОБА_4 давав їй доручення на ведення справ, не підтверджує спільне проживання, не відповідає дійсності, бо аналогічні доручення, в цей період часу, батько відповідача давав і іншим особам, з якими були спільні справи.

Свідок ОСОБА_10, за дорученням Вугледарського міського суду Донецької області надала пояснення Артемівському районному суду м. Луганськ, яких пояснила, що з позивачем знайома, років 20, та з ОСОБА_4, років 12, була знайома. Познайомились на відпочинку в м. Сочі в 2010 році та підтримували дружні стосунки, позивач та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю приблизно 15 років, до смерті ОСОБА_4, постійно, але саме з якого часу їй не відомо, вони приїжджали до неї в гості в м. Луганськ тричі, один раз в 2010 році та два рази в 2011 році. В 2012 році позивач зателефонувала їй та повідомила, що ОСОБА_4 помер.

Свідок ОСОБА_11, за дорученням Вугледарського міського суду Донецької області надала пояснення Київському районному суду м. Донецьк, суду пояснила, що знайома з позивачем та ОСОБА_4 з червня 2008 року, з моменту роботи на посаді завідуючої гуртожитку №3. ОСОБА_4 був зареєстрованим проживаючим за адресою: АДРЕСА_5, але там не проживав, а прожив разом з позивачем в Петровському районні. З якого саме часу ОСОБА_4 та позивач проживали разом їй не відомо, проте відомо, що з червня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_15 рік, по день смерті ОСОБА_4, вони проживали разом, вели господарство, разом їздили відпочивати. ОСОБА_4 збирався приватизувати кімнату і зробити позивачу подарунок на день народження.

Свідок ОСОБА_12, за дорученням Вугледарського міського суду Донецької області, надала пояснення Ленінському районному суду м. Донецьк, в яких суду пояснила, що позивача та ОСОБА_4 знає з 1996 року, вони проживали однією сім'єю, до смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4. В них були добрі стосунки, ОСОБА_4 проявляв до позивача турботу. Вони купували у неї «Сереган» для хребта, оплачувала покупку позивач, а документи оформляв на себе ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду пояснила, що з позивачкою знайома, друзі вже років 18 - 20, працювали разом. Позивач проживала разом з ОСОБА_4 в Петровському районні м. Донецьк, за адресою: АДРЕСА_4, разом з сином позивача, інколи вони проживали «на Рутченкова» ОСОБА_4 кохав позивача, турбувався за нею, добре до неї відносився, в 2012 році позивач знаходилась в лікарні, два тижні, ОСОБА_4 її провідував кожний день. Відповідача не знає. Позивач та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі. За два дня до смерті ОСОБА_4 була в них дома «на Рутченкова», вони поводили себе як сім'я.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_4 з 2000 року, разом працювали на шахті, потім разом дружили. ОСОБА_4 проживав з позивачкою однією сім'єю до дня смерті. ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_4, інколи біля «площі Свободи», також був за місцем проживання в АДРЕСА_3, там проживав його син, з яким у ОСОБА_4 були «натягнуті» стосунки, за місцем проживання знаходилась і позивач. ОСОБА_4 з іншими жінками, крім позивача, не бачив ніколи.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду пояснила, що вона колишня дружина ОСОБА_4, перебувала з ним у шлюбі з 1965 року по 1987 рік, від шлюбу мали двох дорослих синів, один з яких помер. Причиною розірвання шлюбу були подружні зради. Позивач спочатку була адвокатом. Між ОСОБА_4 та позивачем був зареєстрований шлюб. ОСОБА_4 неодноразово отримував квартири в м. Вугледар від шахти, але проживав в АДРЕСА_3, де вона також проживала, коли перебувала з ним в шлюбі, та «на Рутченково», в будинку батьків. В будинку по АДРЕСА_3 проживав їх син, позивач там не проживала. Коли ОСОБА_4 помер, вона приїхала в будинок на АДРЕСА_3, який був неохайний, було видно, що жінка там не проживає. Похованням займалася вона, і сплачувала за все теж, свідоцтво про смерть отримала позивач, але вона при цьому теж була присутня, допомогу на поховання отримала вона. ОСОБА_4 деякий час проживав в м. Вугледар в квартирах, які отримував від шахти, та за місцем проживання ОСОБА_8, з якою мав стосунки, остання казала що в них сімейні стосунки. ОСОБА_4 мав стосунки і з іншими жінками. В 1994 році ОСОБА_4 передав конверт з листом, який необхідно було відкрити після його смерті, лист був написаний в двох екземплярах, один з яких знаходився в його брата ОСОБА_17, який вже помер, його дружина знає про цього листа. Вона в залі судового засідання оголосила частину змісту листа, в якому було вказано, що позивач вчиняла спробу на його вбивство, неодноразово вчиняла махінації, він побоюється, що вона ще раз спробує його вбити. Між ОСОБА_4 та позивачем, після розірвання шлюбу, були тільки ділові стосунки. ОСОБА_4 мав близько 100 голубів та 9 собак, які тримав в дворі будинку по АДРЕСА_3, постійно їх доглядав.

Свідок ОСОБА_7, який є сином позивача, в судовому засіданні суду пояснив, що є сином позивача, позивач з ОСОБА_4 проживали однією сім'єю з 1985 року, коли йому було 15 років, в різних місцях, в м. Вугледар, в АДРЕСА_4, ця квартира була оформлена на його бабусю. В будинку поАДРЕСА_3 ОСОБА_4 мав господарство. З 2006 року в квартирі по АДРЕСА_4 робили ремонт, в цей час ОСОБА_4 разом з позивачем та ним проживали в квартирі «на Рутченково». З 2007 року ОСОБА_4 проживав в різних місцях, інколи приїжджав в квартиру по АДРЕСА_4, перевіряв як проходить ремонт. В день смерті ОСОБА_4 він знаходився біля нього в будинку по АДРЕСА_3, за цією адресою знаходилась позивач та відповідач. ОСОБА_4 постійно проживав разом з позивачем та ним за адресою: АДРЕСА_4, а будинок по АДРЕСА_3 був як, дача, де ОСОБА_4 інколи знаходився.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду пояснила, що вона сусідка сім'ї ОСОБА_4 вже багато років. ОСОБА_4 знає як сусідка по АДРЕСА_3, він мав стосунки з багатьма жінками, після розлучення з ОСОБА_16, в тому числі і з ОСОБА_8, яку він дуже кохав, та з позивачем, яку він теж кохав. ОСОБА_8 ОСОБА_4 запрошував до себе додому, інколи приходив разом з нею, а позивача не запрошував, але і не виганяв з дому, було навіть так, що позивач просила стілець, щоб перелізти через паркан. В момент смерті ОСОБА_4, позивач, використовуючи автомобіль, вивезла деякі речі з будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_3. ОСОБА_4 спільного господарства ні з ким з жінок в будинку по АДРЕСА_3 не вів, але мав господарство: 100 голубів, кролів, 7 - 8 собак. Господарство вів постійно з відповідачем, своїм сином, з ним і постійно проживав в цьому будинку десь з 2008 року. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_16, мав стосунки з ОСОБА_8, що і стало причиною розірвання шлюбу, коли почалися стосунки з позивачем вона не знає. ОСОБА_4 постійно проживав в будинку по АДРЕСА_3, вже років 25. Місця для проживання якоїсь жінки в будинку не було.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні суду пояснила, що вона сусідка сім'ї ОСОБА_4 вже багато років, ОСОБА_4 та ОСОБА_16, і їх дітей знає як сусідка по АДРЕСА_3. ОСОБА_4 проживав в будинку по АДРЕСА_3 з дружиною ОСОБА_16, потім жив в м. Вугледар, потім повернувся в будинок по АДРЕСА_3, деякий час з 2000 року проживав з жінкою, яка їй не знайома, але знає, що вона з м. Вугледар. Позивач проживала з ОСОБА_4 років три, приблизно з 1998 року, потім з'являлась в будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_3, особливо останній час, неодноразово перелазила через паркан, для цього у сусідів просила стільці та лавки. Останній час ОСОБА_4 проживав з відповідачем. Місця для проживання якоїсь жінки в будинку не було. В день смерті ОСОБА_4, бачила як автомобіль неоднарозово під'їжджав до будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_3, і біля нього бачила сина позивача.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду пояснив, що є сусідом сім'ї ОСОБА_4 з народження. З 1956 року. ОСОБА_4 проживав в будинку по АДРЕСА_3 з кінця 1980-х років. З початку проживав сам з батьками, а потім з першою дружиною, з якою пізніше розірвав шлюб, та мешкав сам. Через деякий час почав мешкати з позивачем, з якою пізніше зареєстрував шлюб, але в останній час вона там не мешкала, а рідко приїжджала, як гостя. Останній час ОСОБА_4 проживав з відповідачем, і вів з ним спільне господарство. Наслідків присутності та речей якоїсь жінки в будинку по АДРЕСА_3 не було.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснила, що працює в Вугледарському відділені «Приват Банку». З 1983 роках по 1987 рік були особисті стосунки з ОСОБА_4, потім з 2002 року по 2010 року почались знову відносини, вони жили цивільним шлюбом, а потім підтримувала дружні відносини. ОСОБА_4 інколи проживав «на Рутченково». ОСОБА_4 та вона планували поїхати за кордон, йому необхідно було зареєструвати місце проживання в м. Вугледар. Він розірвав шлюб з позивачем в судовому порядку, а потім зареєстрував своє місце проживання за її адресою. ОСОБА_4 постійно проживав «на Рутченково» в АДРЕСА_3. З позивачем ОСОБА_4 мав робочі відносини, але вони часто спілкувалися, що стало підставою розриву спільних відносин з нею, і вона зняла його з реєстрації місця проживання за своєю адресою. ОСОБА_4 мав банківські вклади, в тому числі і валютні, в «Приват Банку». Реєстрація місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5, потрібна була йому для робочих цілей. ОСОБА_4 постійно проживав з сином. Він чотири рази міняв місце реєстрації, але в банку «Приват Банк» було зазначено тільки одну адресу, яку він зареєстрував вперше, з технічних причин на інше місце проживання не міняли. Відповідач повідомив їй, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 року, після сварки з позивачем, встав, підійшов до порогу і вмер. В 2006 року чи в 2007 році, у ОСОБА_4 був серцевий напад, після чого він лікувався. В відділені «Приват Банку» вона позивача не бачила. Договори банківських вкладів ОСОБА_4 постійно ховав від позивача. Вона пропонувала ОСОБА_4 скласти заповіт, але він відмовився, вважаючи, що у нього один спадкоємець, це син - відповідач. Організували поховання ОСОБА_4 відповідач та ОСОБА_16, позивач теж була присутня на похованні. Вона ж особисто виготовила фото, яке несли на початку процесії, яке було у неї в телефоні.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні суду пояснила, що в 2012 вона разом з позивачем лікувалась в лікарні, лежали в одній палаті, ОСОБА_4 приходив до неї, як її чоловік, після чого вони почали спілкувалися сім'ями як друзі. Вони з чоловіком неоднарозово були в них в гостях, по АДРЕСА_4, та на дачі по АДРЕСА_3. Будинок по АДРЕСА_3 виглядав занедбано, в порівнянні з квартирою по АДРЕСА_4, але робити ремонт в ньому ОСОБА_4 не хотів. Коли були в гостях в будинку по АДРЕСА_3, бачила там відповідача, який був в нетверезому стані. Коли тричі була в гостях в квартирі по АДРЕСА_4, то двічі з них бачила ОСОБА_4, який був одягнутий так, начебто він знаходиться вдома.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні суду пояснила, що з 2006 чи з 2007 року по 2013 рік була сусідкою позивача по АДРЕСА_4, а з 2009 року працює за однією адресою з позивачем, мала робочі стосунки. Позивач проживала в квартирі по АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_4, як чоловік і дружина. Коли ОСОБА_4 ховали, колишні колеги з шахти приносили позивачу гроші, але вона казала, щоб віддавала відповідачу. Зі слів позивача, вона знає, що ОСОБА_4 помер на дачі, після того як поїв та зробив зарядку, і про те, що його поховання організувала саме вона. ОСОБА_4 мав машину жигулі чи москвич, синього чи зеленого кольору, на якій інколи приїжджав до дому. За місцем роботи позивача часто бував ОСОБА_4, який там теж працював.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні суду пояснив, що познайомився з ОСОБА_4 в 1988 році в Киргизії, після чого вони були друзями до дня його смерті. Знає ОСОБА_4 та позивача, як чоловіка та дружину, які неодноразово були в нього в гостях в м. Тбілісі, Грузія, а також зустрічались в інших місцях, в тому числі в м. Донецьк. В 2008 році ОСОБА_4 казав, що розірвав шлюб з позивачем для того, щоб отримати однокімнатну квартиру та подарувати її позивачу. Останній раз вони розмовляли в 2011 році. ОСОБА_4 казав, що з першою дружиною уклав шлюб помилково.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні суду пояснила, що знайома з ОСОБА_4 та позивачем з 1994 року, вона з ними та їх сином проживали в одному будинку на різних поверхах. По сусідські спілкувались. ОСОБА_4 та позивач проживали однією сім'єю по день його смерті в 2012 році. Коли був ремонт в квартирі, вони проживали «на Рутченково» по АДРЕСА_3. Неодноразово була в будинку по АДРЕСА_3, де бачила відповідача. ЇЇ чоловік їй казав, що ОСОБА_4 розірвав шлюб з позивачем, щоб отримати житло. ОСОБА_4 називав будинок по АДРЕСА_3 дачею.

ОСОБА_24, знайомий позивача, надіслав нотаріально завірені пояснення, в яких вказав, що знає ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 2006 року. У липні 2009 року вони разом із сином ОСОБА_26 приїздили до них у гості. Жили в них два тижні. Має в наявності фото, де вони разом з сім'ями відпочивали.У вересні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 приїздили і гостювали в них два тижні, що підтверджується фотографіями. В 2012 році вони збиралися сім'ями поїхати на відпочинок на Шацькі озера, однак, в липні, ОСОБА_4 помер.З якого саме часу вони підтримують сімейні відносини йому не відомо, але судячи з їхньої розмови та спогадів, досить давно.За цей час, що він, їх знає, вони з великою повагою та любов'ю відносились один до одного.У ОСОБА_1 проблеми зі здоров'ям, ОСОБА_4 возив її в Моршин, Трускавець, та Київський діагностичний інститут на діагностику. Коли у ОСОБА_1 було загострення в Трускавці, то ОСОБА_4 відпрошувався з роботи. На скільки йому відомо ОСОБА_4 оформив закордонний паспорт, і вони повинні були поїхати в Німеччину, на діагностику.Факти, викладені в даній заяві, нотаріусом не перевірені. Заява від17 червня 2014 (т. 2 а. с. 139).

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши всі наявні докази, їх належність та допустимість, вислухавши думки сторін та їх представників, а також пояснення свідків, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Документацією встановлено, і не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в повторному, зареєстрованому шлюбі (без зміни прізвища). З 20 січня 1989 року зареєстрований постійно проживаючим в АДРЕСА_4 (а. с. 6, 8, 36, 223), після розірвання перших шлюбів, від яких мають дітей у ОСОБА_4, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, він же відповідач по справі (а. с. 35).

Шлюб було розірвано 2 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, свідоцтво серія НОМЕР_4, актовий запис №56, на підставі рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 20 червня 2007 року.

Як вбачається з рішення та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 11 вересня 2012 року про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення Вугледарського міського суду Донецької області про розірвання шлюбу від 20 червня 2007 року без змін, судами було встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через несхожість характерів, поглядів інтересів, що привело до розпаду сім'ї. Сторони більше чотирьох років проживають окремо. Апеляційним судом констатовано, що на час розгляду апеляції примирення між подружжям через смерть позивача, ОСОБА_4, є неможливим, і оскарження відповідачем, ОСОБА_1, рішення суду про розірвання шлюбу, вже після його смерті, при наявності інших спадкоємців, вказує не про намір зберегти сім'ю, а про її зацікавленість у вирішенні інших матеріально-правових наслідків.

Суд не може визнати належним доказом спільне проживання однією сім'єю після розірвання шлюбу ксерокопію листа та записи працівників Кіровського РО ДГУ ГУМВС України в Донецькій області, що нібито вона проживала за адресою: АДРЕСА_3, так як у вказаних документах відсутня вказівка на свідків чи сусідів, та місця їх проживання (т. 1 а. с. 198, 199), тим більше, що суду надано акт від 10 вересня 2012 року, затвердженого головою ОКМ «Жилкооп» Богачевскою Л.А., на підставі пояснень сусідів по АДРЕСА_6, які підтверджують, що з 2008 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, проживав постійно за вказаною адресою разом зі своїм батьком ОСОБА_4, по день смерті батька, вели спільне господарство, які були підтверджені в судовому засіданні допитом в якості свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_30 (т. 1 а. с. 44).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 року, позивачу видано лікарське свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання 18 червня 2012 року (т. 1 а. с. 10, 38, 128 - 131, 160).

Бригаду швидкої допомоги ІНФОРМАЦІЯ_15 року до ОСОБА_4 викликала особа, яка назвалася його сином (т. 1 а. с. 200).

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, протоколу огляду місця пригоди та пояснень, ОСОБА_4 помер за адресою: АДРЕСА_3, де в момент смерті знаходився позивач у своїй кімнаті, а в кімнаті ОСОБА_4 перебував ОСОБА_7, який був у нього в гостях (т. 1 а. с. 180 - 183).

ОСОБА_4 з 9 липня 2007 року по 6 грудня 2007 року був зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1, а з 6 березня 2008 року був зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_5 (т. 1 а. с. 36, 40, 43, 46, 106, 129, 184, 217).

ОСОБА_4 укладав договір про надання програмної послуги на 2 роки за адресою: АДРЕСА_3, за цією адресою також укладав інші договори про надання побутових послуг та здійснював інші дії (т. 1 а. с. 41 - 42, 47, 218 - 222, 245, т. 2 а. с. 134, т. 3 а. с. 18 - 20д).

30 листопада 2006 року ОСОБА_4 уклав договір на право отримання апартаментів в курортних зонах, в використанні яких позивачу було відмовлено 15 листопада 2007 року, та який вона розірвала 2 листопада 2007 року на підставі довіреності (т. 1 а. с. 11 - 12, 14 - 15, 177 - 178 201 - 202).

ОСОБА_4 до 24 жовтня 2010 року надав позивачу довіреність на представництво його інтересів (т. 1 а. с. 13, 179).

ОСОБА_4 до 13 листопада 2008 року надав ОСОБА_32 довіреність на представництво його інтересів (т. 1 а. с. 45).

ОСОБА_4 був власником автомобіля ЗАЗ TF699P LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, який був придбаний у ОСОБА_33, після розірвання шлюбу, (т. 1 а. с. 16, 40, 159, т. 2 а. с. 46).

5 грудня 2007 року було зареєстровано ПП «Кіпріан», директором та засновником якого був ОСОБА_4, а заступником директора позивач, на підставі чого була оформлена клієнтська картка торгівельної мережі «Метро» (т. 1 а. с. 18 - 19, 176, т. 2 а. с. 136, т. 3 а. с. 11 - 16, 21 - 29, 30, 35 - 37).

15 листопада 2010 року було зареєстровано ТОВ «Донбас-Вугілля 7», де засновником були ОСОБА_34, ОСОБА_4 та позивач, яка була призначена директором (т. 1 а. с. 20 - 21).

6 листопада 2008 року ОСОБА_4 уклав договір банківського вкладу з ПАТ «КБ «Приват Банк» на суму 500 доларів США строком на 12 місяців, крім того мав пенсійний, кредитний та депозитний рахунки, на нього приходив лист з погашення кредитної заборгованості, який визиває сумнів, щодо його дійсності (т. 1 а. с. 22 - 23, 82, 174 - 175, 213 - 216, т. 2 а. с. 5 - 17, 138, 153 - 155).

Відповідач з 21 липня 2011 року зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 34).

Відповідач є сином ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 35).

На фотознімках від 28 жовтня 2002 року, 10 липня 2003 року, 1 січня 2007 року, 14 вересня 2011 року, 10 квітня 2012 року, 25 липня 2008 року, а також на фотознімках, без встановленої дати, позивач зображена з ОСОБА_4, ймовірно в процесі побуту та відпочинку (т. 1 а. с. 85 - 90, т. 3 а. с. 10).

ОСОБА_4 мав скарги на стан здоров'я та хвороби (т. 1 а. с. 91 - 104, 161 - 162).

26 грудня 2011 року ОСОБА_4 купив електротерапевтичне обладнання CGM-M 3500 (т. 1 а. с. 106).

Позивач надала, в якості доказів, привітання, в яких зазначаються дати з 2010 року по 2012 рік, які надійшли від особи на ім'я ОСОБА_4, в привітаннях печатний шрифт, підпис чи інший рукописний текст відсутні (т. 1 а. с. 204 - 207).

ОСОБА_4 в період з червня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_15 року не був членом профспілки та не користувався путівками на санаторне-курортне лікування, як про це стверджувала позивач (т. 2 а. с. 128 - 130, 133, 147).

Згідно з п. 2 ч. 2 та ч. 4 ст. 3 СК України Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

За ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

До свідчень більшості свідків з боку позивача та її сина ОСОБА_7 суд змушений відноситись критично так як вони знаходяться в дружніх, а з сином в родинних стосунках. В їх поясненнях заложені протиріччя в твердженнях і оцінці відносин, навмисно чи помилково. Весь період як до розірвання шлюбу так і після характеризується як проживання однією сім'єю, що мало місце до розірвання шлюбу, а потім були епізодичні не довготривалі зустрічі, поїздки на відпочинок чи в гості. Тим більше, що сама позивач в судовому засіданні підтвердила, що: «ОСОБА_4 був Любовіобільним чоловіком і зустрічався з декількома жінками одночасно». Перебуваючи в шлюбі з першою дружиною зустрічався з ОСОБА_8 із-за чого і було розірвання шлюбу, потім після розірвання шлюбу з позивачем поки не зареєстрували шлюб, потім знову з ОСОБА_8, навіть був зареєстрований проживаючим в неї. Не може суд визнати, що постійним місцем проживання, тим більше однією сім'єю, була квартира АДРЕСА_4 так як стверджує позивач, відповідач і свідки, що ОСОБА_4 мав тварин і голубів яких утримував в дворі будинку АДРЕСА_3 а то і до 10 собак 1-2 з яких породисті, до 100 голубів, іноді кролів які потребували постійного догляду, кормління як найменше 2 рази в день в ранку та ввечері.

Не може суд прийняти до уваги пояснення завідуючої гуртожитку АДРЕСА_5, ДП «ДВЕК» ОСОБА_11 про те, що їй було відомо, що ОСОБА_4 розповідав їй, що проживав однією сім'єю в Петровському районі м. Донецьк разом з позивачем з червня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_15 року, по день смерті ОСОБА_4, вели спільне господарство, разом відпочивали. Він збирався придбати кімнату і зробити позивачці подарунок на день народження, так як вони є нелогічним. З якого дива, особа, яка вселяється в державний гуртожиток для одиноких працівників, розповідатиме про наявність дружини, їх фактичне місце проживання, тим більше, ведення спільного господарства та відпочинку, фактично не проживаючи в гуртожитку, тим більше, по самий день смерті. І ще більш абсурдною є обіцянка ОСОБА_4 приватизувати кімнату в гуртожитку державного підприємства при відсутності на той час відповідної законодавчої бази, і подарувати її особі, яка має благоустроєну квартир, притому, що його син не має свого житла.

Зі слів ОСОБА_1, і це підтверджує відповідач, що ОСОБА_4 після розірвання шлюбу дозволяв збирати частину фруктів з саду, але не сама ОСОБА_1 ні ОСОБА_2 не говорить, що після їх переробки вона повертала продукти в дім ОСОБА_4 і ці обставини не дають суду можливості врахувати цей факти як підтвердження ведення спільного господарства.

Не може суд врахувати як доказ проживання однією сім'єю відкриття спільних підприємств ПП «Кіпріан» і ТОВ «Донбас-Вугілля 7», та замовлення спільної поїздки за кордон, тому що створюючи підприємство ОСОБА_4 призначив ОСОБА_1 своїм заступником і постійно користувався її знаннями юриста, що підтверджує лише наявність спільних ділових та фінансових стосунків і таким чином не може бути враховано як проживання однією сім'єю і ведення спільного господарства, а оцінюється судом як спільна фінансово-господарська діяльність.

Проти того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали однією сім'єю і вели спільне господарство свідчать такі факти, що до самого моменту розподілу спадкового майна позивач з її слів нібито не знала про розірвання з нею шлюбу, про те що ОСОБА_4 має кімнату в гуртожитку і що це нібито він готував їй подарунок так як між подружжям не може бути тайн матеріального характеру та недомовок.

Крім спільного відпочинку, підприємницької діяльності, яка фактично по відкритих підприємствах не велася, позивач жодним чином не обґрунтувала спільний побут, і чому вони за місцем проживання спадкодавця не виконували своїх обов'язків по організації спільного побуту, про що говорять свідки, які бували в будинку.

На підставі ст. ст. 3, 21, 55, 56 СК України, керуючись ст. ст. 208 - 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживає однією сім`ю та поділ спільно придбаного майна - відмовити.

Зняти заборону з видачі свідоцтва про право на спадок ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою після вступу рішення в силу, накладений ухвалою суду від 31 травня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення.

Суддя Вугледарського міського суду

Донецької області С.І. Жамбровський