АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9852 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Гончарук В.П.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 р.

в справі за об'єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Дмитровича

про відшкодування завданих збитків

та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4

про усунення перешкод в користування власністю

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків, усунення перешкод в користування власністю.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1; стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення змінити в частині відмови в стягненні збитків, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд не повно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивачка Філімонова набула право власності на Ѕ ч. квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про власності від 16 січня 2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В. Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 46. Зазначене майно придбане позивачкою на прилюдних торгах 21 грудня 2009 р. з реалізації арештованого майна.

Співвласником іншої Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 11.06.1996 р. є відповідач ОСОБА_2

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України визначено права власника житлового будинку, квартири, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом па власний розсуд.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2012 р. було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове вселення та усунення перешкод у користуванні і розпорядженні квартирою, було вирішено вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1

Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було вселено позивача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обґрунтовуючи позов позивачка посилалася не те, що відповідачі унеможливлюють її проживання у спірній квартирі та чинять перешкоди у користуванні жилим приміщенням. Посилалася також на те, що з цих підстав вона вимушена винаймати квартиру, і у зв»язку із цим вона понесла певні витрати і просила задовольнити її вимоги щодо відшкодування збитків та усунення перешкод в користуванні житлом.

Оскільки, судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 чинять перешкоди позивачці у користування власністю - Ѕ ч. квартири АДРЕСА_1, то суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування завданих збитків, то суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки, належних та допустимих доказів того, що зазначені позивачкою суми є саме збитками, які завдані відповідачами суду не надано, а тому, суд правильно дійшов висновку, що ці вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішенняДніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 р.- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :