АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/4014/15 Головуючий 1 інст.-
Категорія: право власності. Доповідач - Міненкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Міненкової Н.О.

суддів - Кругової С.С. Зазулинська Т.П.

при секретарі - Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року до суду звернулась позивачка. Просила визнати за нею право власності на майно, яке знаходиться у квартирі відповідачки та зобов'язати її передати це майно їй у зв'язку з тим, що шлюб з її сином ОСОБА_2 було розірвано.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідачка - її колишня невістка припинила сімейні відношення з її сином ОСОБА_4 Майно придбавалося за кошти, які позивачка узяла в кредит, доказом чого є укладені з нею кредитні договори.

Справа розглянута за відсутності відповідачки.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року позовні вимоги задоволенні частково. Визнано за позивачкою право власності на смартфон «НТС», кухонні меблі « Кухня-Дуб-Родос 2200» та плиту К 57375 АВР.

Не погодилась з рішенням ОСОБА_2 й у апеляційній скарзі просить його скасувати. Посилається на те, що судом не встановлено, що саме у її користуванні знаходиться спірне майно.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено право власності на смартфон «НТС», кухонні меблі « Кухня-Дуб-Родос 2200» та плиту К 57375 АВР і те, що ці речі знаходяться у відповідачки.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст. 213 ЦПК обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із заявою №-001-20022-270113 від 22.01.2013 року ОСОБА_3 придбала у торговій організації ТОВ «АЛЛО» Смартфон за ціною 3333,00 грн. в кредит в ПАТ «Дельта Банк», а також у кредит ПАТ КБ «Приватбанку» кухонні меблі « Кухня-Дуб-Родос 2200» і в АТ «Ощадбанк» плиту К 57375 АВР( а.с.4-7,17).

З матеріалів справи не вбачається, що зазначені речі знаходяться за адресою вказаною в позовній заяві.

Позивачка, пред'являючи позовні вимоги зазначала, що відповідачка - її колишня невістка мешкала разом з сином позивачки за адресою: АДРЕСА_2. Квартира придбавалася під час шлюбу із її сином і заходиться у спільній сумісній власності. Спірні речі знаходяться за вказаною адресою. А після того, як син залишив квартиру ці речі залишилися у користуванні відповідачки.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 зазначила, що під час спільного проживання її сина в відповідачки усі речі, які вона придбавала в кредит знаходилися у їх спільно придбаній квартир. Ці обставини в суді першої інстанції підтвердили свідки. Син в квартирі не проживає, так як колишня дружина перешкоджає йому в цьому. Спірне майно не віддає, але пояснити, яким чином її власні речі попали до квартири, яка належить на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Місце проживання ОСОБА_3: АДРЕСА_1. Така ж адреса зазначена і в заяві про надання кредиту ( а.с. 4) Відповідачка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2. На якій правовій підстав речі,( дарування, збереження), які придбавалися позивачкою знаходяться в квартирі, де проживає відповідачка в суді першої інстанції встановлено не було.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 було запропоновано надати докази на підтвердження своїх доводів та роз'яснені наслідки щодо не вчинення відповідних процесуальних дій, але в наступне судове засідання позивачка не з'явилися, доказів не надала.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для часткового задоволення позовних вимог, а у задоволенні позову необхідно відмовити за його недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,309,317,319 ЦПК України судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -