АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4714/1 Головуючий 1-ї інстанції - Муленко Л.М.
Справа № 610/1197/15-ц Доповідач - Колтунова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Костенко Т.М.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника державного підприємства «Первомайськвугілля» - Груздо Ірини Миколаївни на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

07 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Первомайськвугілля» (далі - ДП «Первомайськвугілля») про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що з 28 квітня 1990 року по 19 листопада 2014 року працювала на відокремленому підрозділі шахта «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» (далі - ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля»).

На підставі наказу № 162к від 19 листопада 2014 року її було звільнено.

На день звільнення з нею не було проведено в повному обсязі остаточного розрахунку, нараховану заробітну плату за жовтень та листопад в розмірі 41 787,03 грн. не виплачено.

Під час звернення до відповідача з вимогою про проведення остаточного розрахунку та виплату заробітної плати ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні цієї вимоги з посиланням на ту обставину, що згідно наказу № 16 від 28 листопада 2014 року про припинення діяльності окремих відокремлених підрозділів з 28 листопада 2014 року фінансування ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» припинено у зв'язку з проведенням антитерористичної операції.

Проте, дії відповідача щодо відмови у проведенні остаточного розрахунку та несплати заробітної плати вважає неправомірними, оскільки її було звільнено раніше, а саме 19 листопада 2014 року.

Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що неправомірними діями відповідача та грубим порушенням трудового законодавства їй завдано моральну шкоду, розмір якої становить 40 000,00 грн.

В обґрунтування цієї грошової суми посилалась на скрутний матеріальний стан свій та членів родини, який завдано проведенням антитерористичної операції, через яку вона та члени її родини були вимушені покинути територію бойових дій. У зв'язку з чим вони залишились без зв'язків та засобів для існування.

Зважаючи на вказане, просила суд стягнути з ДП «Первомайськвугілля» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 41 787,03 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Первомайськвугілля» на її користь суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 41 787,03 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ДП «Первомайськвугілля» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовну заяву залишити без розгляду. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що призвело до обмеження прав на справедливий та неупереджений суд. Висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі. Судом не було прийнято до уваги того факту, що ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» перебуває поза зоною управління ДП «Первомайськвугілля», непідконтрольний йому, оскільки розташований на тимчасово окупованій території Луганської області. Крім того, апелянтом зазначено про недійсність наданих позивачем до суду відомостей про нарахування заробітної плати за жовтень та листопад 2014 року. Судом першої інстанції не встановлено належну особу, у якої виникають обов'язки щодо нарахування виплат, пов'язаних з трудовим договором та утриманням обов'язкових платежів. Так, Положенням про ВП ш. «Ломоватська», передбачений обов'язок ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» бути податковим агентом позивача, утримувати з її доходу та сплачувати обов'язкові платежі. Таким чином ДП «Первомайськвугілля» не є податковим агентом позивачки, тобто належним відповідачем по справі, що унеможливлює виконання судового рішення. Висновки суду в частині позовних вимог щодо розміру одноразової допомоги та компенсації за дні невикористаної відпустки, розрахунку одноразової допомоги при виході на пенсію, що підлягають стягненню на користь позивача, є необґрунтованими та недоведеними, оскільки на їх підтвердження позивачем не надано належних та допустимих доказів. ДП «Первомайськвугілля» не має доступ до архівних документів ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля».

ОСОБА_2 надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим (а.с. 109-111).

В суді апеляційної інстанції представник ДП «Первомайськвугілля» апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з ДП «Первомайськвугілля» заборгованість по заробітній платі в розмірі 41 787,03 грн. та судовий збір в сумі 417,87 грн., суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні ОСОБА_2 з нею не було проведено остаточного розрахунку та виплачено нараховані грошові суми у вказаному розмірі. У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що є правові підстави для стягнення цієї суми на користь останньої.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ДП «Первомайськвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди грошової суми в розмірі 40 000,00 грн. суд першої інстанції відмовив позивачу з підстав відсутності причинного зв'язку між моральною шкодою, що спричинена позивачу у зв'язку з тим, що заробітна плата своєчасно виплачена не була, та виною ДП «Первомайськвугілля» в її заподіянні.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ДП «Первомайськвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди грошової суми, ухвалено з дотриманням ст. 237-1 КЗпП України, роз'яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та відповідає доказам, що містяться в матеріалах справи.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що винні дії відповідача в припиненні діяльності ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Луганській області та несвоєчасному розрахунку з позивачкою під час її звільнення, відсутні. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив про відсутність вини ДП «Первомайськвугілля» у спричиненні ОСОБА_2 моральної шкоди.

У зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення суду щодо відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди та залишення позовних вимог в цій частині без розгляду, як зазначено в апеляційній скарзі ДП «Первомайськвугілля».

Що ж стосується рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ДП «Первомайськвугілля» на користь ОСОБА_2 нарахованої заробітної плати за жовтень та листопад 2014 року в розмірі 41 787,03 грн., компенсації за невикористану відпустку та одноразової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію, то колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні на підставі п.п. 1, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що ВП ш. «Ломоватська» є підрозділом ДП «Первомайськвугілля» без статусу юридичної особи (а.с. 64-70, 124-126).

Підрозділ має право здійснювати операції за поточними рахунками в установах банків, які відкриваються для підрозділу за довіреністю підприємства (а.с. 66).

Право вести самостійну господарську діяльність ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» не надано, цей відокремлений підрозділ не може мати самостійного доходу. Всі грошові кошти надходили на рахунок ДП «Первомайськвугілля», яке в подальшому розподіляло їх між всіма структурними підрозділами (а.с. 79).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що ДП «Первомайськвугілля» є належним відповідачем за заявленими ОСОБА_2 позовними вимогами. Доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними.

Наказом ДП «Первомайськвугілля» від 28 листопада 2014 року № 16 виробничу та фінансово-господарську діяльність ВП ш. «Ломоватська», що знаходиться в зоні здійснення антитерористичної операції, припинено з 28 листопада 2014 року (а.с 6, 80).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що з цього часу, тобто з 28 листопада 2014 року, фонд оплати праці по ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» не входить до фонду оплати праці ДП «Первомайськвугілля» та вони не повинні нести відповідальність по цьому відокремленому підрозділу за погашення заборгованості по заробітній платі, що виникла перед ОСОБА_2, оскільки позивач просить стягнути заборгованість по заробітній платі, що виникла в період функціонування вказаного підрозділу, тобто по 19 листопада 2014 року.

ОСОБА_2 працювала на ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» з 28 квітня 1990 року по 19 листопада 2014 року (а.с. 4, 113, 116-118).

Доводи апеляційної скарги про те, що дата звільнення ОСОБА_2 не встановлена, оскільки довідка про час її звільнення видана в той період, коли виробнича та фінансово-господарська діяльність підприємства була припинена у зв'язку з розташуванням цього підрозділу на тимчасово окупованій території Луганської області та перебування поза зоною управління відповідача, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з трудової книжки позивачки, що оформлена належним чином та оригінал якої був наданий для огляду до суду апеляційної інстанції, достовірно вбачається дата її звільнення (а.с. 119).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При розгляді справи відповідачем не було надано доказів, що свідчать про факт отримання ОСОБА_2 всіх грошових сум, що підлягають виплаті їй при звільненні.

На підтвердження заборгованості по заробітній платі ОСОБА_2 надала довідки ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» № 252 від 10 грудня 2014 року та від 30 березня 2015 року. З дат, які зазначено на довідках, вбачається, що їх було видано після припинення господарської та фінансово-господарської діяльності ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» (а.с. 16, 119).

Крім того, ОСОБА_2 на підтвердження заборгованості по заробітній платі було надано особисті розрахункові документи, які було оброблено ВП «Інформаційно-розрахунковий центр» ДП «Первомайськвугілля», що містять розрахунок сум, які підлягали виплаті позивачці при її звільненні (а.с. 17).

Вказані особисті розрахункові документи завірені печаткою ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля», у зв'язку з чим у колегії суддів відсутні правові підстави для сумніву у їх справжності.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ДП «Первомайськвугілля» пояснив суду, що ВП «Інформаційно-розрахунковий центр» ДП «Первомайськвугілля» знаходився в м. Стаханові Луганської області і обробка особистих розрахункових документів проводилася лише з узгодження ДП «Первомайськвугілля».

Діяльність цього відокремленого підрозділу припинена не була.

Доводи представника відповідача стосовно того, що на розрахункових документах по заробітній платі позивача відсутні дані про особу яка завірила їх дійсність, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки є підпис особи, яку завірено печаткою підприємства. Даних про те, що ці розрахункові документи були надані після припинення діяльності ВП «Інформаційно-розрахунковий центр» ДП «Первомайськвугілля» не надано.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що достовірність цих документів була посвідчена працівником розрахункового сектору ВП ш. «Ломоватська» - ОСОБА_3

У зв'язку з чим, у колегія суддів відсутні правові підстави для визнання наданих позивачем розрахункових документів недопустимими доказами по справі.

Крім того, представник відповідача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції пояснив, що надані позивачем особисті розрахункові документи, що свідчать про наявність заборгованості, у встановленому законом порядку відповідачем оспорені не були, за фактом їх фіктивності доказів не надано.

За таких обставин, колегія суддів дані розрахункові документи приймає як належні та допустимі докази, що свідчать про наявність заборгованості по заробітній платі.

Також, колегія суддів не може визнати спроможними доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскільки згідно довідці № від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_2 15 липня 2014 року тимчасово покинула окуповану територію району проведення антитерористичної операції за місцем свого постійного проживання: АДРЕСА_2, та фактично перебуває за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим вона фізично не могла перебувати та працювати в жовтні та листопаді 2014 року на ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля», тим паче, що ця шахта з серпня 2014 року фактично не працювала та перебувала в простої, за наступних обставин.

Згідно довідки № 3454 від 22 липня 2015 року управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації ОСОБА_2 дійсно була взята на облік як особа, яка з 15 липня 2014 року переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Фактичне її мешкання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1. Разом з тим, матеріальна допомога їх не виплачувалась, дата прибуття до м. Балаклія на постійне місце проживання не встановлена (а.с. 154).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що до 19 листопада 2014 року вона продовжувала працювати на цьому підприємстві, в липні 2014 року члени її родини - мати та донька були переміщені до м. Балаклія. ОСОБА_2 також з цього часу зареєструвалась в управлінні соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації, хоча фактично прибула для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1, в березні 2015 року. За серпень та вересень 2014 року заробітну плату їй виплачено.

Представник відповідача проти пояснень ОСОБА_2 щодо виплати їй заробітної плати за серпень та вересень 2014 року не заперечував.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано достовірних документів на підтвердження того факту, що в ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» з липня 2014 року по листопад 2014 року було оголошено простій та працівники відправлялися у неоплатну відпустку.

Позивач до 19 листопада 2014 року - моменту звільнення, була працівником ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» та була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

З наданої ДП «Первомайськвугілля» довідки № 01/1-285 від 10 липня 2015 року вбачається, що реалізація вугільної продукції ДП «Первомайськвугілля» не здійснювалась з серпня 2014 року (а.с. 142).

Проте, даний документ не свідчить про те, що в жовтні та листопаді 2014 року ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» не здійснювала видобуток вугілля та робітникам не нараховувалась заробітна плата.

Відповідно наданих позивачем особистих розрахункових документів заборгованість по заробітній платі на момент її звільнення склала: за жовтень 2014 року - 4 758,87 грн., а з урахуванням утримання обов'язкових платежів - 3 697,88 грн., за листопад 2014 року - 2 636,68 грн., а з урахуванням утримання обов'язкових платежів (6,1% єдиний соціальний внесок, 1,5% податок з доходу, 1,5% військовий збір) - 2 064,92 грн., компенсація за невикористані відпустки - 1 6897,78 грн., а з урахуванням обов'язкових платежів - 15 194,01 грн.

Крім того, ОСОБА_2 нарахована одноразова допомога при виході на пенсію в розмірі 27 897,78 грн., а з урахуванням обов'язкових платежів - 22 895,14 грн. (а.с. 17).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, яка відповідно до наданих особистих розрахункових документів склала, як було вище зазначено, за жовтень 2014 року - 3 697,88 грн. та за листопад 2014 року - 2 064,92 грн.

Представник відповідача надав до суду довідку, з якої вбачається, що посадовий оклад начальника розрахункового сектору шахт ДП «Первомайськвугілля» встановлювався в межах з 3 289,00 грн. до 4 117,00 грн. (а.с. 143), у зв'язку з чим, відповідач фактично не оспорював тієї обставини, що зазначений в розрахункових документах посадовий оклад позивача в розмірі 3 984,00 грн. відповідає встановленому розміру (а.с. 140).

Таким чином, колегія суддів вважає, що для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині правові підстави відсутні, оскільки відповідач зобов'язаний був відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України довести, що цей розрахунок було зроблено неправильно, однак таких доказів відповідачем не надано.

Надані відповідачем докази фактично підтверджують правильність даного розрахунку.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду в частині стягнення з ДП «Первомайськвугілля» на користь ОСОБА_2 компенсації за невикористану відпустку в сумі 16 897,78 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», з подальшими змінами та доповненнями, розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст.83 КЗпП вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки та додаткової відпустки для працівників, які мають дітей (ст.1821 КЗпП), тільки в разі звільнення його з роботи, а під час неї - лише за частину цих відпусток за умови, що тривалість наданих йому при цьому щорічної й додаткової відпусток становить не менше 24 календарних днів та що працівник не є особою віком до 18 років. Керівним, педагогічним, науковим, науково-педагогічним працівникам, спеціалістам закладів освіти, які до звільнення пропрацювали не менше 10 місяців, грошова компенсація за невикористані дні щорічних відпусток виплачується з розрахунку повної тривалості останніх. Інші, крім зазначених, відпустки надаються лише за призначенням і грошовою компенсацією замінюватись не можуть. Якщо працівник з не залежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі ст.238 КЗпП має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки. Не виключається можливість такого ж вирішення цього питання і при частковій компенсації невикористаної відпустки працівникові, який продовжує роботу. При цьому слід мати на увазі, що тривалість визначеної в робочих днях щорічної відпустки (основної й додаткової), яка не була використана працівником за попередні роки, зберігається такою, якою вона була до набрання чинності Законом "Про відпустки" (до 1 січня 1997 р.). Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

З доказів, що містяться в матеріалах справи, неможливо встановити за який період нарахована позивачу компенсація за невикористані відпустки, а також з яких причин ці відпустки не були використані ОСОБА_2

Крім того, відповідачем оспорюється правильність розрахунку розміру компенсації за невикористані відпустки, посилаючись на ті обставини, що середньоденний заробіток, виходячи з якого суд здійснював розрахунок компенсації за невикористані відпустки, становить 189,86 грн. Проте, в матеріалах справи є дані про те, що середньоденна заробітна плата позивача в жовтні становила 158,63 грн.

У зв'язку з відсутністю доступу до фінансово-економічних документів ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля», що підтверджується наданою ними довідкою № 01-4-7-185 від 30 липня 2015 року (а.с. 163), перевірити правильність розрахунку компенсації не є можливим.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що на період звільнення ОСОБА_2 належало право на отримання компенсації за невикористані відпустки, але суду не надано на підтвердження нарахованої суми та причин невикористання відпусток належних та допустимих доказів. У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а у задоволенні позову необхідно відмовити.

Не може бути визнано законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції і в частині стягнення з відповідача на користь позивача одноразової допомоги при виході на пенсію.

Відповідно до протоколу засідання комісії з трудових спорів № 22 від 27 листопада 2014 року прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 шести середньомісячних заробітних плат у зв'язку з виходом на пенсію достроково (а.с. 120).

На час прийняття цього рішення діяльність ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» була припинена.

З наданої до суду апеляційної інстанції довідки Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 7326 від 10 липня 2015 року вбачається, що пенсію ОСОБА_2 призначено з 26 листопада 2014 року, тобто після її звільнення за власним бажанням з ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» (а.с. 157).

Відповідно до п.16 колективної угоди ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» на 2010-2012 роки при звільненні працівника у зв'язку з виходом на пенсію, йому виплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі та середнього заробітку працівника. Для жінок, які пропрацювали 17,5 років і більше виплачується компенсація в розмірі шестимісячного заробітку (а.с. 122, 123).

Разом з тим, судом першої інстанції не було дано належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_2 була звільнено з роботи не у зв'язку з виходом на пенсію, а на підставі ст. 38 КЗпП України, тобто за власним бажанням.

Відповідно до вимог п. 12.15 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості у разі сплати працівнику одноразової допомоги, вноситься до його трудової книжки відповідний запис (а.с. 71-74).

В трудовій книжці ОСОБА_2 запис про сплату одноразової допомоги відсутній. Також відсутній наказ про наявність правових підстав для нарахування та виплату одноразової допомоги позивачу.

Також позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру нарахованої суми одноразової допомоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасно до висновку, що при звільненні за власним бажанням 19 листопада 2014 року ОСОБА_2 належало право на отримання одноразової допомоги, оскільки на підтвердження цих вимог відсутні належні та допустимі докази.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню. Колегія суддів за даними вимогами ухвалює нове рішення, яким відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення одноразової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію.

Наявність даного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за невикористану відпустку та одноразової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію не перешкоджає повторному зверненню позивача з аналогічними позовними вимогами у разі надання належних та допустимих доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 303, 304 п.3 ч.1 ст. 307, п.3,4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника державного підприємства «Первомайськвугілля» - Груздо Ірини Миколаївни - задовольнити частково.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2015 року - змінити, скасувавши його в частині задоволення позову ОСОБА_2 до державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення на її користь одноразової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію та компенсації за невикористані відпустки.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення на її користь одноразової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію та компенсації за невикористані відпустки - відмовити.

Зменшити розмір нарахованої але не виплаченої заробітної плати, що підлягає стягненню з державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь ОСОБА_2, з 41 787,03 грн. (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят сім гривень 03 копійки) до 5 762,80 грн. (п'ять тисяч сімсот шістдесят дві гривні 80 копійок).

Зменшити розмір стягнутого з державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь держави судового збору з 417,87 грн. (чотириста сімнадцять гривень 87 копійок) до 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійки).

В іншій частині рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді:(підписи)

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар