Номер провадження 2/754/5786/15
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 січня 2008 р. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим що, відповідно до укладеного Договору № б/н від 09 січня 2008 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості умов договору, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме - видав відповідачу платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом, згідно з заявою відповідача. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позивальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не виконав свої обов'язки за договором, не повернувши отриманий кредит, а також не сплатив проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором. Оскільки в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, станом на 30 червня 20154 р. утворилася заборгованість в розмірі 37270,74 гривні. На підставі п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг позивач просив стягнути з відповідача також штраф, який складається з фіксованої частини - 500, 00 грн. та процентної складової - 603,46 грн., а також вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат. Позивач зазначив, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 квітня 2013 року було стягнуто суму боргу в розмірі 254201,55 гривень, а отже, стягненню підлягає залишок заборгованості в розмірі 13172,65 гривень.

В поданій суду заяві представник позивача вимоги позову підтримав, просив справу слухати за його відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача проти вимог позову заперечував посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Додатково заявник про необхідність застосування строку позовної давності.

Судами встановлено, що згідно з договором № б/н від 09 січня 2008 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позивальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 квітня 2013 року позов Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено - стягнуто з відповідача заборгованості в розмірі 25201,55 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року вищевказане судове рішення було скасовано, а позов Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року касаційна скарга Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - ухвала Апеляційного суду міста Києва була залишена без змін.

Позичальник отримав у банку кредитну картку «Універсальна» НОМЕР_1 з сумою кредитного ліміту, тип картки: Visa, валюта: гривня, тип кредитного ліміту: фінансовий фіксований, сума кредитного ліміту: 6500 грн. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може проводитись як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням банком коштів з дебетної картки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. п. 3.1.1, 3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг, строк дії карти зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надходила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Судом встановлено, що відповідач отримав у банку кредитну картку «Універсальна», строк дії якої відповідно до п. 3.1.1 Умов зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік) - липень 2011 року.

Протягом судового розгляду позивачем не було надано доказів надання клієнту - відповідачу у справі карти з новим строком дії.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг, платіжна карта - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду карти, яка використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунка платника, або відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів з своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання грошових коштів в готівковій формі в касах банку, через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до п. 5.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» Умов та правил надання банківських послуг строки і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картках з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості за кредитом.

Мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань держателя, які щомісячно підлягають сплаті держателем в період дії карти. Даний платіж розраховується як сума овердрафту і суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів і частини заборгованості за кредитом.

Сторонами з урахуванням п. 5.3 Правил користування платіжною картою узгоджено порядок погашення кредиту - умовами договору про надання банківських послуг, укладеного між сторонами, передбачено погашення боргу частинами (щомісячними платежами), та перебіг позовної давності за вимогами банку необхідно обчислювати за кожним простроченим платежем, оскільки саме після несплати чергового щомісячного платежу в визначеному розмірі від суми трат, що є порушенням встановленого таким чином фактично графіку погашення платежу, банк повинен був довідатися про порушення своїх прав

Використовувати платіжну карту, в тому числі здійснювати переказ коштів з рахунка платника або відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, отримувати грошові кошти в готівковій формі в касах банку, через банківський автомат, відповідач як держатель карти може в період дії карти - до останнього дня липня 2011 року, отже, і останній щомісячний мінімальний обов'язковий платіж у визначеному розмірі від суми трат підлягав сплаті держателем карти до останнього дня липня 2011 року, і саме з моменту порушення відповідачем строку погашення чергового платежу почався перебіг позовної давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем були порушені умови договору, щодо сплати кредитору процентів за використання кредитом.

Представником позивача позовна заява до суду була подана 15 вересня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2015 року представник відповідача подав до суду заперечення на позов, в якому просив у задоволенні позову банку до ОСОБА_1 відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 цього Кодексу).

Зважаючи на те, що строк дії банківської карти, що видана відповідачу, зазначений на лицьовій стороні картки - липень 2011 року, по закінченню вказаного строку банк не видавав, а відповідач не отримував карти з новим строком дії, суд дійшов висновку, що навіть з урахуванням звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» у 2013 року до суду про стягнення іншої частини заборгованості позивачем пропущено строк позовної давності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 88, 179, 202, 209, 212, 218, 224 ЦПК України, ст. п.1 ч.2 ст. 11, 526, 554, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя