Справа № 301/87/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю позивача ОСОБА_1, представників сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя у сторін не склалося через втрату довіри та подружніх почуттів одне до одного, відсутність взаємопорозуміння. Крім того, відповідач у присутності дітей ображає позивачку різними словами. З 20.12.2014 року сторони разом не проживають, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечитиме не лише інтересам сторін, але й інтересам дітей. Примирення між ними неможливе.

Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачкою.

Відповідач не приймає участі у вихованні дітей і не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання. Він офіційно ніде не працює, однак має добре оплачувану роботу за кордоном, тому має можливість матеріально утримувати дітей. Просила суд шлюб розірвати, визначяити місце проживання дітей у позивача та зобов'язати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання двох малолітніх дочок у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

В ході розгляду справи позивачка просила залишити без розгляду її вимогу щодо визначення місця проживання дітей. Ухвалою Іршавського райсуду від 28.01.2015 року позовну вимогу щодо визначення місця проживання дітей залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зменшений позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що сторони проживають окремо з грудня 2014 року, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. За наданий судом строк сторони не примирилися, оскільки не бажають цього робити. Вважала, що шлюб сторін носить формальний характер, відновлення сімейних відносин неможливе. Просила розірвати шлюб та зобов'язати відповідача до сплати аліментів на утримання дітей у твердій грошовій формі у розмірі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину. Просила відновити їй дошлюбне прізвище.

Представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляду справи в його відсутності ( а.с. 33).

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала, а в частині стягнення аліментів - визнала частково. Пояснила, що за наданий сторонам строк для примирення подружжя не примирилося, оскільки не бажають цього роботи. Сторони проживають окремо з грудня 2014 року, їх шлюб носить формальний характер, тому не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідач не заперечує проти сплати аліментів у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Сплачувати ж аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину відповідач не може, оскільки в даний час ніде не працює та не має доходу. Посилання позивача на високий дохід відповідача є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що подружжя припинило сімейні відносини та ведення спільного господарства, з 20.12.2014 року разом не проживають, не підтримують ніяких відносин, миритися та поновлювати сімейні відносини не бажають. Шлюб носить формальний характер, на думку сторін, подальше спільне життя для них є неможливим.

За час, наданий судом для примирення, сторони не примирилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Суд вважає, відповідно до ст. 113 СК України, відновити позивачці її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

З пояснень сторін вбачається, що діти проживають разом із матір'ю ОСОБА_1 - позивачкою по справі.

Таке підтверджується і довідкою Лисичівської сільської ради Іршавського району №128 від 27.01.2015 року (а.с. 17).

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, тому його дохід є нерегулярним та мінливим, суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує матеріальне становище сторін, а саме: відповідач є працездатним, відсутність на його утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, однак, він не має постійного місця роботи та доходу.

Враховуючи наведене суд вважає визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, у сумі по 500 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 16.01.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати по справі у виді 243,60 грн. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а.с. 2).

Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення із позовною вимогою про стягнення аліментів, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, ч. 3 ст. 105, 110 ч.1, 112, 180-183, 184, 191 СК України, ст. ст. 11, 15, 88 ч.1 та ч.3, 158 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 04 листопада 2004 року у виконкомі Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №33 - розірвати.

Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 500 (п'ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.01.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських