УхвалА

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про визнання дій неправомірними та стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 жовтня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 січня 2015 року о 14 год 23 хв на вул. Тернопільській в м. Бережани Тернопільської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля ВАЗ-2107 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_2, під його керуванням. ДТП сталася з вини ОСОБА_5, який порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», у результаті чого було пошкоджено указаний автомобіль. Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 2 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (далі - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп»).

Указував, що він звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте отримав відмову у зв'язку з невиконання ним обов'язку щодо зберігання пошкодженого автомобіля в такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП та проведення ремонту автомобіля без попередньої оцінки вартості заподіяної матеріальної шкоди, що мала бути здійснена відповідачем.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати неправомірною відмову ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» у виплаті йому страхового відшкодування по страховому випадку за полісом від 14 листопада 2014 року та стягнути на його користь страхове відшкодування у розмірі 12 575 грн 65 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн, а разом 13 075 грн 65 коп., та судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано неправомірною відмову ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» у виплаті ОСОБА_4 страхового відшкодування по страховому випадку за полісом від 14 листопада 2014 року. Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 10 479 грн 71 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи частково позов, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, про те, що відмова ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» у виплаті страхового відшкодування є неправомірною, оскільки, власник автомобіля, з вини якого сталося ДТП - ОСОБА_5, вчасно повідомив страховика про настання страхового випадку. Позивачем також були виконані всі необхідні дії передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Законом України «Про страхування» та надані документи для виплати страхового відшкодування.

Доказів неможливості страховика встановити причини, обставини ДТП не надано.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6 - 284 цс 15 від 16 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

Б.І.Гулько

С.Ф.Хопта