Провадження № 4-с/761/28/2015
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Начальник відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, Головне управління юстиції у місті Києві, на дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні № 40967533 від 28.11.2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні № 40967533 від 28.11.2013 року, в якій, з урахуванням уточнення вимог скарги від 07.04.2015 року просив суд постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни від 10 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 40967533 від 28.11.2013 року визнати протиправною та винесеною в порушення ст.ст. 17,19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати. Дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні № 40967533 від 28 листопада 2013 року на підставі ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» визнати протиправними, у зв'язку із порушенням нею ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» та несвоєчасного вжиття заходів, передбачених ч.2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 та такими, що порушили права та інтереси ОСОБА_1, як стягувача, в частині можливості своєчасно і в повному обсязі отримати середній заробіток за час затримки розрахунку та унеможливили своєчасно виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 квітня 2013 року у цивільній справі № 2610/21675/2012 про стягнення з ТОВ «Геопасифік» на ОСОБА_1 середній заробіток час затримки розрахунку у розмірі 388 195,68 грн.; індексацію в розмірі 11127, 73 грн., моральну шкоду ц розмірі 3 000, 00 грн. Стягнути з державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що 26 листопада 2013 року до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві був поданий виконавчий лист № 2610/21675/2012, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 6 листопада 2013 року по примусовому виконанню рішення суду від 3 квітня 2013 року у цивільній справі 2610/21675/2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопасифік» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 388195,68 грн.; індексацію в розмірі 11127,73 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

28 листопада 2013 року головний державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві Бережна Ольга Олександрівна у виконавчому провадженні № 40967533 винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та повернення виконавчого документа заявникові ми підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, пред'явлення виконавчою документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2014 року у цивільній справі № 761/900/14-ц провадження 4-с/761/43/2014 за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві під час винесення постанови від 28 листопада 2013 р у виконавчому провадженні № 40967533 визнано: вищезазначену постанову противоправною у зв'язку з невідповідністю її вимогам ч. 1, 8 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», винесеною у порушення ч. ч. 4, 6 ст. 20 вказаного закону.

10 липня 2014 року начальником відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Білан Світланою Володимирівною на підставі того, що до відділу надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року у цивільній справі № 761/900/14-ц винесла постанову про скасування процесуального документу, зокрема, вищезазначеної постанови головного державного виконавця від 28 листопада 2013 року у виконавчому провадженні № 40967533 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та повернення виконавчого документа заявникові.

10 липня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бережною Ольгою Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40967533 від 28.11.2013 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/21675/2012 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 6 листопада 2013 року на підставі ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник зазначав, що головний державний Голосіївського ВДВС РУЮ в м. Києві Бережна О.О., що закріплена на виконанні інших стягнень, не зважаючи на рішення (ухвалу) суду, та встановлені судом обставини неправомірних дій, що пов'язані з незаконним її втручанням у виконавче провадження, не маючи на те законних повноважень та постав винесла постанову від 10 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 40967533 від 28 листопада 2013 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/21675/2012 на підставі ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» в порушення ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 14, ч. 7 ст. 83 Закону країни «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Також, у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 станом на 10.07.2014 року на подав до відділу ДВС Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві зазначений виконавчий лист, тому виконавче провадження було відкрито в порушення ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.1. Інструкції.

Окрім того, вказував, що головний державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві Бережна О.О., в зв'язку із несвоєчасним направленням вказаної постанови скаржнику, діяла у порушення ч. 6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого, стягувач мав право своєчасно звернутись до суду з метою захисту прав та інтересів, а не після п'яти місяців після її неправомірного винесення, що підтверджується розпискою стягувача від 05 грудня 2014 року.

Таким чином, як зазначав скаржник, начальник відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управлінні юстиції Білан С.В. не вжила своєчасно заходів передбачених ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого при здійсненні контролю за рішеннями, діями головного державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Бережною О.О. у виконавчому провадженні № листопада 2013 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/21675/2012 та не проконтролювала своєчасне винесення постанов у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до закриття боржником рахунків у фінансових установах в ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478 та неможливості виконати Рішення суду.

В зв'язку із чим, начальник відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції Білан С.В. постановляючи постанову від 10 липня 2014 року у виконавчому провадженні № 40967533 від 28.11.2013 року про скасування процесуального документу на підставі ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язана була повідомити старшого державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві Сатиренко Ірину Олександрівну, яка відповідальна за виконання стягнень по майновим справам в місті Києві загальної юрисдикції та заробітної плати по всьому району, про прийняте рішення і зазначити в даній постанові які дії слід їй вчинити, а не покласти ці обов'язки на головного державного виконавця ВДВС Голосіївського управління юстиції у м. Києві Бережну О.О, чи дії визнані протиправними.

Посилаючись на викладене, скаржник просив скаргу задовольнити в повному обсязі та стягнути на його користь судові витрати.

Розпорядженням Керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва від 28.04.2015 року за №01-24-342, у відповідності до п.3.1.11 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу №761/38854/14-ц (провадження №4с/761/28/2015) призначено на повторний автоматичний розподіл, у зв'язку з припиненням повноважень судді Шевченківського районного суду міста Києва Саадулаєва А.І. з 15.04.2015 року та шляхом автоматичного розподілу у відповідності до ст.11-1 ЦПК України, вказану цивільну справу передано на розгляд судді Рибаку М.А.

У судовому засіданні 13.07.2015 року ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив суд про її задоволення.

У судовому засіданні 13.07.2015 року державний виконавець Московенко С.М. у питанні про задоволення скарги поклався на розсуд суду та не надав заперечень проти її задоволення. Надав суду матеріали виконавчого провадження.

Уважно дослідивши матеріали справи за скаргою, матеріали виконавчого провадження № 40967533 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/21675/2012, заслухавши пояснення скаржника та державного виконавця, суд прийшов до висновку про те, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 6 листопада 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва на підставі рішення суду, ухваленого по цивільній справі №2610/21675/2012 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопасифік», 3-і особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист порушених трудових прав та відшкодування моральної шкоди, був виданий виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Геопасифік» на користь ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 388 195 грн. 68 коп., індексація в розмірі 11 127 грн. 73 коп., моральна шкода в розмірі 3000 грн.

28 листопада 2013 року головний державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві Бережна Ольга Олександрівна у виконавчому провадженні № 40967533 винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та повернення виконавчого документа заявникові ми підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, пред'явлення виконавчою документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2014 року у цивільній справі № 761/900/14-ц провадження 4-с/761/43/2014, яка набрала законної сили 15.07.2014 року, постанову Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві Бережної Ольги Олександрівни від 28 листопада 2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документа заявникові на підставі п.4 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №40967533 по примусовому виконанню виконавчого листа №2610/1675/2012 від 6 листопада 2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 3 квітня 2013 року у цивільній справі №2610/21675/2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопасифік» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 388 195,68 грн., індексації в розмірі 11 127,73 грн., моральної шкоди в розмірі 3000 грн. визнано протиправною у зв'язку з невідповідністю її вимогам ч.1,8 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження», винесеною у порушення ч.ч.4,6 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження» та скасовано. Дії та бездіяльність Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві Бережної Ольги Олександрівни у виконавчому провадженні №40967533 під час винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документа заявникові на підставі п.4 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» визнано протиправними, проведеними у порушення вимог, встановленими, зокрема, ст.7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», ч.1 ст.6, ч.2, п.3 ч.3 ст.11, ч.ч.1,4,6,8 ст.20, ч.7 ст.83 ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, п.6 ч.1 ст.62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та такими, що порушили права та інтереси ОСОБА_1, як стягувача, в частині можливості своєчасно і в повному обсязі отримати середній заробіток за час затримки розрахунку і інші виплати та унеможливили своєчасне виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 3 квітня 2013 року у цивільній справі №2610/21675/2012.

10 липня 2014 року начальником відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Білан Світланою Володимирівною було винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме: постанови головного державного виконавця від 28 листопада 2013 року у виконавчому провадженні № 40967533 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та повернення виконавчого документа заявникові на підставі того ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року у цивільній справі № 761/900/14-ц.

10 липня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бережною Ольгою Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40967533 від 28.11.2013 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/21675/2012 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 6 листопада 2013 року на підставі ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник зазначав, що головний державний Голосіївського ВДВС РУЮ в м. Києві Бережна О.О., що закріплена на виконанні інших стягнень, не зважаючи на рішення (ухвалу) суду, та встановлені судом обставини неправомірних дій, що пов'язані з незаконним її втручанням у виконавче провадження, не маючи на те законних повноважень та постав винесла постанову від 10 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 40967533 від 28 листопада 2013 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/21675/2012 на підставі ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» в порушення ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 14, ч. 7 ст. 83 Закону країни «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу». Також, у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 станом на 10.07.2014 року не подавав до відділу ДВС Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві зазначений виконавчий лист, тому виконавче провадження було відкрито в порушення ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.1. Інструкції.

Відповідно до ч. 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV (із змінами та доповненнями) (далі - Закон N 606-XIV) Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р. N 74/5 (далі по тексту - Інструкція) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в пункті 1.1 цієї Інструкції;

за заявою прокурора в разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», ч. 1 ст. 6 Закону 606-XIV, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Державний виконавець у відповідності до ч.2, п.3 ч.3 ст. 11 Закону 606-XIV, Інструкції, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. У процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Статтею 17 Закону унормовано, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону, зокрема, підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6, 8 ст. 20 Закону № 606-XIV виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову. У разі якщо у процесі виконавчого провадження з'ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, але майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на таке майно в порядку, передбаченому цим Законом, за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований, та за умови, що стягувач авансує витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Про вчинення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець повідомляє начальникові такого органу. У разі якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на наявне майно боржника і після розподілу стягнутих коштів, якщо їх обсяг недостатній для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, надсилає виконавчий документ до органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням іншого майна боржника. Спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Крім того, частиною 7 ст.83 Закону №606-ХІV забороняється втручання державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до територіального розподілу виконавчих документів начальником Голосіївського районного управління юстиції м. Києва затверджено дислокацію по Голосіївському району м. Києва по дільницям обслуговування ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві. На дільниці обслуговування №6 провадиться виконання по майновим справам в м. Києві загальної юрисдикції та заробітної плати по всьому району, що належить до повноважень державного виконавця Сатиренко Ірини Олександрівни, а не державного виконавця Бережної Ольги Олександрівни, яка закріплена на виконання інших стягнень. А отже, такі неправомірні дії є втручанням у виконавче провадження державного виконавця Бережної О.О., до повноважень якої не належить виконання виконавчого листа № 2610/21675/2012 від 6 листопада 2013 року про стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку та як наслідок прийняте нею неправомірне рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни від 10 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 40967533 від 28.11.2013 року було винесено з порушенням вимог ст.ст. 17,19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» та необхідності визнати її протиправною і скасувати.

А тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 статті 83 Закону № 606-XIV контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», ч. 1 ст. 6 Закону 606-XIV, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні № 40967533 від 28 листопада 2013 року на підставі ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» слід визнати протиправними, у зв'язку із порушенням нею ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» та несвоєчасного вжиття заходів, передбачених ч.2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 та такими, що порушили права та інтереси ОСОБА_1, як стягувача, в частині можливості своєчасно і в повному обсязі отримати середній заробіток за час затримки розрахунку та унеможливили своєчасно виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 квітня 2013 року у цивільній справі № 2610/21675/2012 про стягнення з ТОВ «Геопасифік» на ОСОБА_1 середній заробіток час затримки розрахунку у розмірі 388 195,68 грн.; індексацію в розмірі 11127, 73 грн., моральну шкоду ц розмірі 3 000, 00 грн.

А тому в цій частині скарга також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України судові витрати з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно ст. 85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також з найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрований в м. Одесі і для участі в судових засіданнях по даній справі в Шевченківському районному суді м. Києва ним понесені витрати на придбання проїзних квитків з місця проживання - м. Одеса до місця розгляду справи - м. Київ та назад до м. Одеси. На підтвердження зазначених витрат скаржником надано проїзні квитки та здійснено розрахунки компенсації відрив від звичайних занять.

Згідно із Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» від 28.01.2013 р. N 24-152/0/4-13 при вирішенні питання про оплату судового збору при поданні скарг зазначеної категорії суди керуються роз'ясненнями, що містяться у пунктах 3, 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Слід зазначити, що відповідно до абз. 2 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року N 14 інші витрати, пов'язані з розглядом таких скарг, включаючи й витрати для надання юридичної допомоги, а також витрати, пов'язані з поїздками, згідно покладаються судом у разі задоволення скарг - на відділ державної виконавчої служби, а в разі відмови в цьому - на заявника.

Вказані витрати суд вважає такими, що відносяться до судових, а тому вважає за необхідне стягнути з ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2882,52 грн. (а.с. 169-174).

За таких обставин скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 7, 8, 11, 12, 19, 22, 23, 25, 26, 47, 82-86 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Начальник відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, Головне управління юстиції у місті Києві, на дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні № 40967533 від 28.11.2013 року - задовольнити.

Постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни від 10 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 40967533 від 28.11.2013 року визнати протиправною та винесеною в порушення ст.ст. 17,19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати.

Дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні № 40967533 від 28 листопада 2013 року на підставі ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» визнати протиправними, у зв'язку із порушенням нею ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» та несвоєчасного вжиття заходів, передбачених ч.2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5 та такими, що порушили права та інтереси ОСОБА_1, як стягувача, в частині можливості своєчасно і в повному обсязі отримати середній заробіток за час затримки розрахунку та унеможливили своєчасно виконати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 квітня 2013 року у цивільній справі № 2610/21675/2012 про стягнення з ТОВ «Геопасифік» на ОСОБА_1 середній заробіток час затримки розрахунку у розмірі 388 195,68 грн.; індексацію в розмірі 11127, 73 грн., моральну шкоду ц розмірі 3 000, 00 грн.

Стягнути з державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2882,52 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ М.А. РИБАК