22-ц/775/759/2015(м)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Баркової Л.Л., Биліни Т.І.

при секретарі Брєжневі Д..О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ТОВ «Єврокон Україна» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маруполя Донецької області від 21 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Єврокон Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплат, індексації заробітної плати по оплаті лікарняного та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Єврокон Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати. по оплаті лікарняного листа . середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначала про те,що в період з 21 червня 2006 року певний час вона працювала за письмовою трудовою угодою (без запису в трудову книжку) в ТОВ «Єврокон Україна». Копію наказу про звільнення не отримувала до теперішнього часу. Отже, достовірно їй невідомо про те, чи звільнена вона та коли саме . Вважає, що під час її роботи заробітна плата виплачувалась нерегулярно, з затримками, роботодавець при оплаті праці не дотримувався колективного договору, вимоги регіональної та галузевої угод, вимог трудового законодавства. Це призвело до заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати по оплаті лікарняного. З метою з'ясувати точного розміру усіх заборгованостей, вона зверталась до відповідача з письмовою заявою про надання їй інформації про наявність заборгованостей після звільнення та з проханням видати їй довідки про розмір її середнього та середньоденного заробітку. Однак, письмової відповіді не отримала. З вказаних підстав просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Єврокон Україна» задоволені частково . Стягнуто з ТОВ «Єврокон Україна» заборгованість по заробітній платі за червень - липень 2006 року в сумі 2667 грн 25 коп, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 183 грн 05 коп, а всього 2850 грн 30 коп.

На вказане рішення суду відповідач ТОВ «Єврокон Україна» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з позивачем 21 червня 2006 року було укладено строковий трудовий договір. Строк дії договору з 21 червня 2006 року по 31 липня 2006 року. Після закінчення строку дії строкового договору ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі наказу № 75 -к від 28 липня 2006 року. У період роботи її виплачувалась заробітна плата про що свідчать видаткові касови ордери. Хоча позивач і зазначала про те. що її було невідомо чи звільнена вона з роботи чи ні , однак ці доводи спростовуються ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2007 року куди позивач зверталась з позовом до ТОВ « Еврокон Україна » про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу ,стягнення моральної шкоди. Вказаний позов залишено без розгляду. Незважаючи на те, що на адресу суду ТОВ « Єврокон Україна « були направлені завірені видаткові касові ордери про отримання позивачем заробітної плати , вони необґрунтовано були залишені без уваги. Відповідач в установленому законом порядку сплатив позивачці заробітну плату, а також компенсацію за невикористану відпустку за 2,7 дні , які позивач отримала і що підтверджується її підписами в видаткових касових ордерах про отримання коштів.

Представником позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 також була подана апеляційна скарга на рішення суду в частині незадоволених позовних вимог. Зокрема він посилався на те, що судом була стягнута на користь позивача заробітна плата, однак безпідставно було відмовлено у стягненні середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з 31 липня 2006 року по час постановлення рішення суду . Також судом було безпідставно відмовлено у стягненні сум компенсації та індексації за несвоєчасну сплату сум заробітної плати,в оплаті лікарняного .у стягненні моральної шкоди.

У судове засідання позивачка не з'явилась, незважаючи на неодноразові виклики та пов'язане з цим відкладення справи. . Позивачка на поштове відділення за отриманням переказної кореспонденції судової повістки не з'являлась , про що зазначено оператором поштового відділення на конверті . Окрім того, наданий номер мобільного телефону позивача для отримання повідомлень від суду відключений для вхідних дзвінків. Представник позивача ОСОБА_2 на телефонні дзвінки не відповідав.

У зв'язку з наведеним позивач була повідомлена про час та місце розгляду справи у відповідності з положеннями і ч.3 ст.76 ЦПК України.

Представник ТОВ « Єврокон Україна» в судове засідання не з'явився, на адресу суду направлено листа про розгляд справи у відсутності представника відповідача .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг , апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга ТОВ« Єврокон Україна» підлягає задоволенню , рішення суду підлягає скасуванню, а по справі слід постановити нове рішення , яким позивачу слід відмовити у позові та у задоволенні апеляційної скарги її представника на рішення суду виходячи з наступного

У відповідності з положення ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим . Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, таким вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючі позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати ,суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем не надана переконливих доказів з приводу отримання позивачем ОСОБА_1 заробітної плати за строковим договором у період з 21 червня 2006 року по 31 липня 2006 року.

Однак ,з такими висновками суду погодитись не можна виходячи з наступного .

Зокрема матеріалами справи встановлено що між ОСОБА_1 та ТОВ « Єврокон Україна» 21 червня 2006 року було укладено строковий договір у відповідності до якого замовник в особі ТОВ « Єврокон Україна « доручає , а виконавець ОСОБА_1 бере на себе зобов'язання : передавати і приймати інформацію за допомогою приймально-передавальних пристроїв, вести діловодство, приймати кореспонденцію, здійснювати її систематизацію відповідно до прийнятого на підприємстві порядку,ефективно використовувати засоби обчислювальної, друкарської та іншої офісної техніки, організовувати телефонні переговори керівника, приймати і одержувати телефонограми, записувати в час відсутності керівника прийняті повідомлення і доводити до його відома їх зміст, одержувати необхідні керівникові відомості від підрозділів або виконавців, викликати за його дорученням працівників, забезпечувати робоче місце керівника канцелярськими приладдям, дбати про дотримання чистоти і порядку в офісі, виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку. Особливості режиму робочого часу : повний робочий день з 9:00 до 18:00.

Розмір та порядок оплати праці передбаченоп.2.1 договору відповідно якого за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві 3177 грн. ( а.с.69 )

Згідно з наказом по підприємству № 57-к ОСОБА_1 була прийнята на роботу секретарем - референтом за строковим трудовим договором за період з 21 червня 2006 року до 31 липня 2006 року ( а.с. 70 )

Вказана трудова угода підписана сторонами і відповідач не заперечував факту виконання цієї роботи та дотримання умов договору позивачем ОСОБА_1

Згідно з наказом № 75-к від 28 липня 2006 року ОСОБА_1 звільнена з посади секретаря - референта за сумісництвом з 31 липня 2006 року у зв'язку з закінченням дії строкового трудового договору згідно п.2 ст. 36 КЗпП України ( а.с. 71 )

Надані докази свідчать , про те, що між позивачем і відповідачем було укладено строковий трудовий договір на підставі якого ОСОБА_1 виконувала обумовлену трудовим договором роботу у період з 21 червня 2006 року по 31 липня 2006 року.

На запит суду першої інстанції ТОВ « Єврокон Україна « були направлені докази . які підтверджують факт оплати праці ОСОБА_1

Зокрема., підприємством була надана бухгалтерська довідка щодо розрахунку оплати праці позивача. Із вказаної довідки вбачається , що позивачці за червень 2006 року було нараховано 766 грн. заробітної плати , а з вирахуванням відповідних податків до сплати за червень місяць 2006 року до сплати слідує сума 643 грн.78 коп.. Зазначена сума сплачена позивачці згідно видаткового касового ордеру № 21 від 03.07.06 року в сумі 64 грн. 78 коп.

За роботу за липень 2006 року позивачу нарахована сума 2410 грн , а за вирахуванням обов'язкових податків сума до сплати складає 2023 грн. 47 коп..Вказана сума виплачена ОСОБА_1 згідно з видатковим касовим ордером №26 від02.08.06 року у сумі 2023 грн.47 коп.

Оскільки при звільнені з роботи позивачці помилково відповідачем не була нарахована компенсація за невикористану відпустку за період з 21 червня по 3 липня 2006 року у сумі 183 грн.05 коп. за 2,7 дні ,то ця сума була нарахована після 02.08.2006 року та була депонована на розрахунковому рахунку підприємства і на час появлення позивача була виплачена 17.04.2007 року згідно видаткового касового ордеру № 10 від 17.04.2007 року.

При вирішенні справи судом першої інстанції, яка розглядалась у відсутності сторін не було витребувані видаткові касові ордери на які посилалось підприємство у бухгалтерській довідці для з'ясування питання отримання позивачем заробітної плати, чим допущено порушення принципу повного та всебічного розгляду справи,що потягло за собою помилкові висновки .

Видаткові касові ордери,які підтримують факт отримання позивачем заробітної плати з відповідними касовими реєстрами були додані до апеляційної скарги відповідача є належним чином завірені згідно з оригіналами ( генеральним директором підприємства та печаткою підприємства а. с. 115 зв. ) , а тому колегія суддів вважає можливим їх прийняти та оцінювати як відповідні докази.

Зокрема , згідно видатковому касовому ордеру № 204 від 05 липня 2006 року ОСОБА_1 отримала . заробітну плату за червенЬ 2006 у сумі 643 грн . В касовому ордері зазначено почерком позивачки цифра 643 прописом та факт отримання коштів підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 ( а.с. 110)

Згідно касовому ордеру № 208 від 02 серпня 2006 року позивач отримала заробітну плату за липень 2006 року у сумі 2023 грн. 47.коп , що підтверджується підписом ОСОБА_1 та зазначеної неї прописом цифру 2023 грн. ( ( а.с. 114 )

Факт отримання позивачем депонованої відповідачем суми компенсації за невикористану відпустку у сумі 183 грн. 05 коп.за 2,7 дні підтверджується видатковим касовим ордером № 240 від 17 квітня 2007 року на якому ОСОБА_1 на підтвердження факту отримання суми вчинила свій підпис та записала цифру 183 грн. прописом ( а.с. 114).

Аналізуючи надані докази , колегія суддів вважає доведеним факт отримання позивачем ОСОБА_1 .заробітної плати за строковим трудовим договором з 21 червня 2006 року по 31 липня 2006 року, тому в задоволенні позову про стягнення несплаченої заробітної плати , індексації та компенсації за порушення строків її виплати слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Щодо стягнення компенсації та індексації за несвоєчасну сплачену відповідачем суму у розмірі 183 коп.05 коп. при звільненні за невикористану відпустку за 2,7 дні , то законом не передбачено нараховувати індексацію та компенсацію у зв'язку з її несвоєчасною виплатою , оскільки ця сума за своїм статусом є компенсацією..а тому позивачці слід відмовити у позові щодо застування механізмів компенсації та індексації до цієї суми.

Згідно з положеннями ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Положеннями ч.1 ст.117 КЗпП України передбачено, шо у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,зазначені в ст.. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні сплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку .

Оскільки позиваці суму компенсації з невикористану відпустку було сплачено несвоєчасно лише 27 квітня 2007 року , то вона мала право звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку згідно з положеннями ч.1 ст. 233 КЗпП України на протязі трьох місяців після отримання суми компенсації, тобто не пізніше 27 липня 2007 року , а позов фактично було заявлено лише 26.11.2014 року . Докази, про те що цей строк пропущено з поважних причин відсутні

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав ля задоволення позову і в цієї частині вимог і відмовляє позивачці у позові про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Щодо позову в частині несплати лікарняного листа , то ця вимога зазначена лише в найменуванні позовної заяви , по тексту позовної заяви взагалі відсутнє будь - яке посилання на лікарняний лист на несплату лікарняного листа та на відповідні докази про це, тому колегія суддів вважає необхідним відмовити і у цієї частині вимог .

Також позивачка не довела,що несвоєчасна сплата суми компенсації у розмірі 183 грн. 05 коп. спричинила її моральну шкоду. тому колегія суддів вважає, що позивачці слід відмовити у позові про стягнення моральної шкоди .

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те ,що те на користь позивачки слід стягнути суми індексації, компенсації., середній заробіток за час затримки розрахунку є непереконливими з вищенаведених підстав.

Враховуючи наведене , колегія суддів вважає,що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та недоведеними ,а тому на підставі ст.. 309 ч.1 ЦПК України рішення суду слід скасувати ,постановити нове рішення , яким у позові слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.. 303.304,307, 309 , 316 ЦПК України , колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ « Єврокон Україна» задовольнити . Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маруполя Донецької області від 21 травня 2015 року скасувати.

ОСОБА_1 у позові до ТОВ «Єврокон Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку,стягнення сум компенсації та індексації у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, стягнення середнього заробітку. за час затримки розрахунку, оплаті лікарняного листа, стягненні моральної шкоди, відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після його ї проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді