Справа№474/501/15-ц
Провадження№474/194/15
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
16.07.15року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
у складі головуючого судді - Фасій В.В.
при секретарі Багрін Н. А.
з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_4
третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Врадіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів
Позивач в судове засідання не зявився.
Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав.
Відповідач позов не визнав, не заперечував досягнення між ним та позивачем домовленості щодо купівлі продажу спірного автомобіля, але за 6000 долл. США. Підтвердив, що на виконання цієї домовленості позивач мав сплатити йому 2000 дол. США завдатку на протязі 10 міс., по 200 дол. США щомісячно, після чого він мав переоформити на позивача автомобіль, з подальшим погашенням позивачем суми вартості автомобіля по мірі можливості. Після досягнення цієї домовленості він передав позивачу автомобіль, а останній на протязі з травня по вересень та у листопаді 2013р. сплатив йому 1200 дол. США, після чого припинив здійснення будь - яких виплат, в звязку з чим у жовтні 2014р. він вилучив автомобіль у позивача. Не заперечував факту написання розписок в підтвердження отримання від позивача коштів на суму 1200 дол. США, та зобов'язання переоформити автомобіль, після сплати 2000 дол. США. Послався, що оскільки порушення зобовязання сталося з вини позивача то сплачені ним кошти, як завдаток мають залишатися в нього, як кредитора. Не заперечив також факт здійснення покращення автомобіля в частині ремонту кузова. Щодо покращення автомобіля шляхом становлення 4-х зимових шин виробництва "Мішелін", акумулятора, магнітоли, заперечив, посилаючись на те, що він забрав автомобіль без акумулятора, з літньою резиною, та магнітолою, б/в, яка немає індивідуальних ознак які б давали змогу ідентифікути її як таку, що придбана позивачем.
Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, від виконання умов яких покупець відмовився в односторонньому порядку, не передав решту суми обумовленого завдатку в розмірі 800 дол. США. Підстави для стягнення безпідставно набутих коштів відсутні, мав місце завдаток , який не підлягає поверненню. Вважає доведеним факт передачі позивачем - відповідачу 1200 дол. США у формі завдатку, односторонню відмову ОСОБА_1 від виконання зобовязання.
Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_5 заперечує проти задоволення позову..
Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини:
● відповідач ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 499477 по 06.01.2015р. був власником автомобіля «Mersedes benz» 312D, 1999 р. в., державний номер НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію т/з САЕ 499477);
● 15.02.2011р. ОСОБА_3 видав на імя ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність на право управління автомобілем «Mersedes benz» 312D, державний номер НОМЕР_2, з визначенням права повіреного представляти інтереси довірителя з усіх питань пов'язаних з експлуатацією транспортного засобу та його ремонтом, на строк дії тимчасового талону (довіреність ВРЕ №245789 від 15.02.2011р.);
● 31.05.2013р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була досягнута домовленість щодо купівлі продажу за 2000 долл. США автомобіля «Mersedes benz» 312D, 1999 р. в., державний номер НОМЕР_2, на виконання якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 передоплату сумі 200 дол. США та надав розписку в якій зобовязався виплачувати гроші помісячно в сумі 200 долл. США, а ОСОБА_3 передав у користування ОСОБА_1 спірний автомобіль, згідно довіреності ВРЕ №245789, та надав розписку, в якій зобовязався переписати автомобіль мерседес 312 після сплати йому 2000 дол. США ( розписка від 31.05.2015р.);
● 31.05.2013р., 01.06.2013р., 02.07.2013р., 02.08.2013р., 02.09.2013р., 07.11.2013р. позивач на виконання досягнутої з відповідачем домовленості щодо укладення в майбутньому договору купівлі продажу автомобіля, сплатив йому грошові кошти в сумі 1200 дол. США, про що відповідач надав позивачу розписки (розписки від 31.05.2015р., 01.06.2013р., 02.07.2013р., 02.08.2013р., 02.09.2013р., 07.11.2013р., показання як свідків позивача ОСОБА_1 О, І., відповідача ОСОБА_3 П.);
●з метою покращення якостей придбаного автомобіля, позивач в період з вересня 2013р. по вересень 2014р., за власні кошти, здійснив ремонт кузова автомобіля, зокрема встановлення порогів, шпаклювання та фарбування, яке було прийнято відповідачем, шляхом мочання, відсутністю вимог щодо приведення автомобіля до первісного стану (показання як свідків позивача ОСОБА_1 О, І., відповідача ОСОБА_3 П.);
●вартість затрачених матеріалів по ремонту кузова склала 2710 грн., з них анти гравій 200грн за 2 шт., ґрунтовка 400 грн. за 2 шт., шпатльовка 360 грн. за 2 шт., розчинник 180 грн. за 4 шт., наждачний папір різних розмір 300 грн., фарба біла 500 грн. за 2 шт., пороги 700 грн. за 2 шт., вартість фарбування 70 грн. (товарний чек №39 від 05.09.2014р.);
●06.01.2015р. ОСОБА_3 відчужив спірний автомобіль ОСОБА_6 (довідка №101 від 22.01.2015р., показання як свідка відповідача ОСОБА_3П ., ОСОБА_5В.);
● станом на день звернення з позовом через поштове відділення звязку 13.05.2015р. курс гривні до іноземної валюти становив 2063.7560 грн. за 100 долл. США (витяг з сайту НБ України станом на 13.05.2015р.);
● судові витрати понесені позивачами складають 374,78 грн. (квитанція 54718229 від 13.05.2015р.);
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з приводу недоговірних зобов'язань, передбачених гл. 83 (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) книги 5 (зобов'язальне право) ЦК України.
Приймаючи рішення суд керується:
Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи декількох документах, листах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 547 ЦК України, згідно якої правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання , вчинений з недодержанням письмової форми є нікчемним.
Частиною 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником в рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання та на забезпечення його виконання.
Частиною 2 цієї ж статті, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржників платежів , є завдатком, вони вважаються авансом.
Висновками викладеними у постанові судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 13.02.2013р. у справі № 6-176цс12, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно бути виконаним на підставі договорів купівлі-продажу.
Ст. 655 ЦК України, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Частиною 2 ст. 1213 цього ж кодексу, якою встановлено, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Отже, внесення завдатку, як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, який укладено сторонами. А тому, оскільки договір купівлі продажу в установленому порядку між сторонами не укладався, то передані позивачем грошові кошти є авансом.
Щодо вимог позивача про стягнення вартості покращення автомобіля, то суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині.
Системний аналіз досліджених у справі доказів, дає підстави для висновку що відповідач внаслідок проведених позивачем ремонтних робіт кузова автомобіля набув покращене майно на суму 2710 грн., що підтверджується розрахунком їх вартості (товарним чеком №39 від 05.09.2014р.). Проведені позивачем покращення не можуть бути відокремлені без пошкодження, тому їх вартість слід стягнути з відповідача, який прийняв ці покращення.
З цих же підстав суд не бере до уваги надані представником позивача докази - накладні №5 від 20.08.2014р., №31 від 22.03.2013р., №332 від 10.06.2014р..
Посилання відповідача, його представника щодо проведення позивачем ремонту кузова спірного автомобіля, самовільно, без його на те згоди, суд також не бере до уваги, оскільки після їх виконання воля відповідача на його вчинення виразилася його мовчанням, прийняттям виконаного
Суд не бере до уваги посилання представника відповідача , що відповідно до наданих суду розписок між сторонами мали місце зобов'язальні правовідносини, які виникли з договору купівлі - продажу, одностороння відмова позивача від виконання зобов'язання, а тому сплачена ним сума є завдатком, який не підлягає поверненню, оскільки розписка на яку він посилається не містить усіх істотних умов необхідних для вказаного виду договорів, зокрема індивідуальних ознак його предмету (номерного знаку транспортного засобу, коліру, тощо), в рахунок чого передані кошти (договору купівлі - продажу, завдатку, тощо), дані про сторону зобов'язання щодо переоформлення автомобіля.
Крім того, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, - судовий збір в сумі 274, 75 грн.
Керуючись ст. ст. 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 274,75 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Фасій