АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1420/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 43 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді : Грищенко Н.М.,

суддів : Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі Петренко К.І.

за участю: відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення, ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про вселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02червня 2008 року, під час шлюбу із відповідачем, Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради видано на сім'ю з трьох осіб ордер на житлову площу у гуртожитку, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 34/92.

Після розірвання шлюбу між сторонами виникли неприязні стосунки. Змінивши замки на вхідних дверях відповідач ОСОБА_5 перешкоджає йому проживати у спріній квартирі, чим порушує його право на проживання, оскільки потрапити до квартири та користуватися нею, він не може. Після уточнення позовних вимог позивач просив суд вселити його до квартири №92, розташованої в будинку №34 на вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

Вселено ОСОБА_4 до квартири №92, розташованої в будинку №34 по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 червня 2015 року заява ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції, вселивши ОСОБА_4, не взяв до уваги рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 грудня 2012 року, яким визнано його таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Крім того, судом не взято до уваги, що спірна квартира була приватизована та власниками її є ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6

Судом в порушення вимог процесуального законодавства належним чином не було її повідомлено про час та місце розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.ст. 64,65,161 ЖК України та дійшов висновку, що позивач, має право користуватися спірною квартирою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається з тексту рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2012 року судом встановлено, що згідно ордеру на житлову площу у гуртожитку № 49 від 02.06.2008 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, позивачу ОСОБА_7 на склад сімї з трьох осіб: ОСОБА_7Є, чоловіка - ОСОБА_4 та їх малолітньої доньки ОСОБА_6, виділена квартира з двох кімнат, житловою площею 27.32 м2 за адресою: м. Кривий Ріг вул. Мелешкіна будинок 34 к. 92.

Згідно довідки № 147 від 25.01.2012 року, виданої Криворізькою обєднаною міською довідково- інформаційною службою, ОСОБА_7 є уповноваженим наймачем АДРЕСА_1. За вищезазначеною адресою зареєстровані позивач ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_4, , як чоловік наймача, та малолітня донька сторін по справі ОСОБА_6. ( а.с. 5-6)

Дані обставини були встановлені судовим рішенням, тому не підлягають доказуванню під час розгляду справи між тими самими сторонами, в порядку ч.3 ст.61 ЦПК України.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2012 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 19 квітня 2012 року, шлюб зареєстрований 17 грудня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано. ( а.с.57,58)

Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача та ї діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача , але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї.

Згідно зі ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користуватися жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Як встановлено матеріалами справи, позивач ОСОБА_4 вселився у спірне приміщення у 2008 році, як член сімї наймача ОСОБА_7, якій квартиру було надано для користування на сімю з трьох осіб, тому набув право користування квартирою, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 34/92 на законних підставах.

У звязку із неприязненими стосунками між сторонами, які склалися після розірвання шлюбу, відповідач змінила замки не вхідних дверях, тому позивач не може користуватися приміщенням спірної квартири.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що коли навіть особи перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають права та обовязки як наймач.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі що їй та її доньці спірна квартира належить на праві спільної часткової власності по ? частині, яка ними приватизована та видано свідоцтво №352 від 09 вересня 2013 року.

З матеріалів справи убачається, що за неодноразовими зверненнями ОСОБА_7, а також Управління благоустрою та житлової політики, останнім відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Про це свідчить рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2012 року та від 23 квітня 2014 року ( а.с.5-6, 96).

Навпроти, позивач ОСОБА_4 вимушений неодноразово захищати своє порушене право на проживання та користуванням спірною квартирою, починаючи з листопада 2012 року коли він звернувся до суду. Вперше , заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 травня 2013 року ОСОБА_4 було вселено до спірної квартири. ( а.с.22). За заявою відповідача ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18 лютого2014 року заочне рішення скасовано ( а.с.73).

Не зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_5 набула в порядку приватизації право спільної часткової власності на спірну квартиру разом із донькою, відповідач ОСОБА_4 не позбавився права її користування, як колишній член сімї.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий / підпис/

Судді / підписи/