Справа № 591/6549/15-ц
Провадження № 2/591/2445/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.,

з участю секретаря Тищенко К.О.

позивача ОСОБА_1
представника відповідача Нємцева В.А.
розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправними дій відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з первісним позовом ставив питання про визнання протиправними дії відповідача: порушення умов договору з пасажироперевезень, не надання інформації про послугу заміна комфортабельного автобуса автобусом нижчого класу, продаж квитка без зменшення його вартості, такими, що порушили його права споживача, передбачені ст.ст. 10, 15, 21, 23 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Визнати протиправними дії відповідача щодо примушування позивача скористатися послугою неналежної якості здійснити поїздку некомфортабельним автобусом, такими, що порушують його права споживача, передбачені ст.. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів»
Просив стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 106 грн. 81 коп, моральну шкоду в розмірі 3000 грн.
16 жовтня 2015 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимоги, згідно з якою просить визнати протиправними дії відповідача: порушення умов договору з пасажироперевезень, не надання інформації про послугу, продаж квитка без зменшення його вартості та стягнути моральну шкоду в розмірі 500 грн. (а. с. 16) Щодо долі іншої частини раніше заявлених вимог не висловився.
01 грудня 2015 року позивач знову подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій ставить питання про визнання протиправними дій відповідача: порушення умов договору від 08.12.2011 року № 118-11 по перевезенню пасажирів заміну комфортабельного автобусу автобусом нижчого класу такими, що створили перешкоди у реалізації його прав споживача, передбачених ст.ст. 10, 15, 21, 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» (а. с. 44).
23 грудня 2015 року ОСОБА_1 подав суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача: примушення позивача скористатися послугою неналежної якості, стягнення моральної та матеріальної шкоди. В іншій частині позов підтримав, просив визнати протиправними дії відповідача: порушення умов договору з пасажироперевезень, ненадання інформації про послугу заміну комфортного автобусу автобусом нижчого класу (а.с. 65).
Мотивує свої вимоги тим, що 16, 18 та 20 липня 2015 року намагався виїхати з м. Суми в м. Шостка, але йому завадило те, що перевізник подав на маршрут автобус, клас та комфортність якого не відповідають умовам договору, при цьому ні перевізник, ні автостанція жодного разу не повідомляли пасажирів про заміну автобусів для того, щоб споживачі не витрачали свої кошти і час в разі незадоволення якістю послуги з перевезення пасажирів.
В судовому засіданні позивач остаточно уточнений позов підтримав, просив задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що права позивача не порушені. Відповідач дійсно вирішував питання заміни автобусу через розпорядження органу місцевого самоврядування та вказівку Сумського міського військового комісаріату про виділення автотранспорту для перевезення військовозобов`язаних. Про заміну автобусів повідомляв ТОВ «Сумиоблавтотранс». Відповідачем не здійснювався продаж квитка, позивач його придбав на автостанції, тому не можна вважати, що позивач саме з вини відповідача не отримав належну інформацію. Просив відмовити в позові з наведених підстав.
Суд, заслухавши пояснення з`явившихся учасників, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:
Судом встановлено, що згідно пояснень позивача він 16, 18 та 20 липня 2015 року позивач придбав квиток на маршрут Суми-Шостка, відстань якого становить 180 км.
Побачивши, що на платформу прибув автобус марки «Рута», д. н. НОМЕР_1 , який не відповідає класу і комфортності по дальності маршруту, позивач здав квиток.
На підтвердження своїх вимог позивач надав копії квитків № 3607557 від 16.07.2015 року, №5615763 від 18.07.2015 року та №4620411 від 20.07.2015 року. Як доказ повернення зазначених квитків позивач посилається на копії касових чеків №489068 від 16.07.2015 року, №602552 від 18.07.2015 року та №492092 від 20.07.2015 року (а. с. 4).

Проте жоден із зазначених вище розрахункових документів не містить інформації про те, що саме позивач ОСОБА_1 у вказані ним дні придбавав квитки на проїзд за маршрутом «Суми-Шостка» рейсом №812 та здавав придбані квитки у касу автовокзалу.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що були порушені саме права ОСОБА_1 , як споживача, позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Безпосередньо з позивачем відповідач жодних договорів не укладав, а тому не міг порушити їх умови.

Як слідує зі змісту договору на перевезення пасажирів від 08.12.2011 року № 118-11, він був укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Сумською обласною державною адміністрацією. Оскільки позивач ОСОБА_1 не є стороною договору від 08.12.2011 року №118-11 невиконання (неналежне виконання) умов зазначеного договору його сторонами (якщо таке мало місце) не може створювати несприятливих наслідків для третіх осіб, які не є сторонами цього договору у т.ч. створювати перешкоди у реалізації прав споживача, передбачених ст. ст. 10, 15, 21 та 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таке твердження ґрунтується на аналізі правових норм, на які посилається позивач.

Так, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» має назву «Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг)». Проте договір від 08.12.2011 року №118-11 не є договором про виконання робіт (надання послуг) у розумінні п. 7) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», яким встановлено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із системного аналізу наведених вище правових норм слідує, що спір, який виник у зв`язку із невиконанням (неналежним виконанням) умов договору, укладеного між двома суб`єктами господарювання, не є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Так само: передбачене ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» право на інформацію про продукцію ніяким чином не регулюється договором від 08.12.2011 року №118-11, а тому виконання чи не виконання вказаного договору не створює позивачеві перешкод у реалізації його права, передбаченого ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суттєвим є те, що ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає перелік обставин, які вважаються порушенням прав споживачів і не визначені іншими нормами цього закону, а ст. 23 Закону встановлює відповідальність за порушення прав споживачів.

З огляду на те, що ні ст. 21, ні ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» не встановлюють ніяких прав споживачів, будь-які дії відповідача не могли створити для позивача перешкод у реалізації прав, передбачених цими статтями.

Також слід зазначити, що ст. 10 та ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюють вичерпний перелік прав, які виникають у споживача за тих чи інших обставин.

Позивач не зазначає реалізації яких саме прав, встановлених ст. 10 та ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», перешкодило порушення відповідачем умов договору від 08.12.2011 року №118-11.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у встановленому порядку зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності, і здійснює господарську діяльність за КВЕД 49.31 «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення».

На підставі протоколу засідання конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування від 07.12.2011 року №12-11 ОСОБА_2 08.12.2011 року був укладений договір №118-11 на перевезення пасажирів автобусом класу 2, 3 на міжміському автобусному маршруті загального користування «Суми-Шостка» з часом відправлення 12.30 год. (а.с. 20).

Відповідно до умов зазначеного договору перевезення пасажирів здійснювалось із використанням автобуса марки «Еталон-079» державний номер НОМЕР_2 , який відповідає вимогам щодо класу та комфортності і належить ОСОБА_2 на праві власності.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 17.03.2015 року №170 на ряд суб`єктів господарювання, серед яких і ОСОБА_2 , було покладено обов`язок надати автотранспорт для перевезення військовозобов`язаних осіб до місць дислокації, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 травня 2015 року ОСОБА_2 отримав лист Сумського міського військового комісаріату від 15.05.2015 року №2/2173/1 про виділення у червні - липні поточного року автобуса для перевезення військовозобов`язаних згідно з графіком поставки людських ресурсів (а.с. 22).

У зв`язку з цим, 27.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Сумиоблавтотранс» із заявою про тимчасову заміну автобуса марки «Еталон-079» на автобус марки «Рута-20» (а. с. 23).

Автобус марки «Еталон-079» державний номер НОМЕР_2 в період з 15 по 21 липня 2015 року залучений для перевезення військовослужбовців із Сумського МВК до військових частин Дніпропетровської, Миколаївської, Сумської га Київської областей, що підтверджується довідкою Сумського міського військового комісаріату від 12.10.2015 року №2/4900 (а. с. 24).

Перевіркою, проведеною Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Сумській області за заявою позивача дійсно виявлено порушення п. 35 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою KM України від 18.02.1997 року №176, - заміна 16, 18 та 20 липня 2015 року автобуса на маршруті «Суми-Шостка» з часом відправлення 12 год. 30 хв. на автобус з нижчим класом комфортності.

Проте встановлений факт заміни автобуса не може слугувати підставою для висновків про порушення саме ОСОБА_2 прав позивача, оскільки така заміна була проведена у зв`язку із виконанням розпорядження органу місцевого самоврядування та вимог військового комісаріату щодо забезпечення мобілізаційної готовності, про вказану заміну відповідач повідомив ТОВ «Сумиоблавтотранс».

Крім того, факт заміни автобуса марки «Еталон-079» на менш комфортабельний автобус марки «Рута-20» на маршруті «Суми-Шостка» з часом відправлення 12 год. 30 хв. не міг призвести до порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки згідно із розкладом руху автобусів по автостанції Суми через 15 хвилин після відправлення рейсу № 812 о 12:45 год. за маршрутом «Суми-Шостка» слідує автобус марки «Еталон-079».

Щодо вимог позивача щодо ненаданням йому інформації про заміну автобуса на автобус нижчого класу, продаж квитка без зменшення його вартості, то вимоги в цій частині також є необґрунтованими, оскільки продаж квитка здійснював не відповідач, інформування про заміну автобусу ОСОБА_2 здійснив у встановленому порядку шляхом подання відповідної заяви до ТОВ «Сумиоблавтотранс».

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання дій відповідача такими, що порушують його прав, як споживача, передбачені ст. 10, ст. 15, ст. 21 та ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову належить відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

З позивача на користь держави належить стягнути судовий збір від сплати якого він був звільнений при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 60, 88, 211-215 ЦПК України, ст. ст. 1167, 1168, 1187, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Сторони можуть оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Шелєхова