Справа № 2/303/2447/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 серпня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управляючої компанії ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчого комітету Мукачівської міської Ради про визнання членом сімї наймача та укладення договору найму жилого приміщення в письмовій формі,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Управляючої компанії ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчого комітету Мукачівської міської Ради про визнання членом сімї наймача квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та зобовязати управляючу компанію ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», укласти з нею в письмовій формі договір найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивують тим, що вона ОСОБА_1, 1962 р. н. з серпня 2001 року фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, зі згоди наймача квартири ОСОБА_2, 1953 р. н. і користується житловим приміщенням на правах члена його сімї, оскільки перебувала з останнім у цивільному шлюбі (проживали однією сімєю, вели спільне господарство, спільно несли витрати на утримання квартири). ОСОБА_2 помер 16 вересня 2013 року. Після його смерті і по теперішній час вона продовжує проживати у квартирі, несе всі витрати по утриманню та ремонту квартири, оскільки вважає себе членом сімї померлого наймача квартири. Намагаючись, привести у відповідність до закону користування нею житловим приміщенням, яке знаходиться в управлінні компанії ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», звернулася до відповідача щодо укладення з нею письмово договору найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1, однак їй було розяснено, що визнати за нею право користування житловим приміщенням можливо тільки в судовому порядку. Вважає, що відсутність її реєстрації у вказаній квартирі, не є перешкодою для визнання за нею права користування жилим приміщенням,, а тому вона змушена звернутися до суду для захисту своїх прав.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити з підстав наведених у заяві. у випадку неявки відповідача з винесенням заочного рішення. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення вимог позивача не заперечують. Третя особа подала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника вирішення спору залишають на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи, з врахуванням заяв осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, за договором найму перебувала у користуванні ОСОБА_2.

З серпня 2001 року, зі згоди основного квартиронаймача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 вселилася і почала фактично проживати позивач ОСОБА_1, що стверджується Актом № 255 від 18.07.2015 року, складеного та підписаного уповноваженою особою управляючої компанії ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» в присутності свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, засвідченого їх підписами (а.с 8) та довідкою № 2-014057 від 17.07.2015 року, виданою ОСОБА_1, 11.06.1962 р. н. (а.с6)

ОСОБА_1 вважаючи, що оскільки договір найму жилого приміщення у звязку зі смертю ОСОБА_2 її цивільного чоловіка припинився, посилаючись на ст.ст. 64, 65, 106 ЖК УРСР, просить визнати її членом сімї наймача, визнати за нею право користування жилим приміщенням і зобовязати управляючу компанію ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» укласти з нею договір найму вказаного житлового приміщення.

З пояснень позивача, відображених у позовній заяві вбачається, що вселилася вона у квартиру АДРЕСА_1 зі згоди основного квартиронаймача, до ордеру на квартиру вона не вписана, що позбавляє його можливості укласти договір найму даної квартири та перешкоджає праву на приватизацію житла, в якому вона фактично проживає без реєстрації, утримує дану квартиру, сплачуючи всі належні комунальні платежі. Відповідач відмовляє їй в укладенні договору найму вказаної квартири через відсутність у неї правових підстав, при цьому визнаючи, що вона фактично користується вказаною квартирою для проживання з 2001 року і утримує дану квартиру.

Таким чином, на даний час у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на користування вказаним жилим приміщення - квартирою 13 в будинку № 5 по вул. Одеській в м. Мукачево, у якому вона фактично проживає, сплачують комунальні платежі та квартирну плату. Відомості про наявність іншого житла у позивача, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 15 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, належить прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (ст. 51 ЖК).

Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Який укладається в письмовій формі між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією та наймачем громадянином.

Стаття 63 ЖК України наводить вичерпний обєктивний склад предмету договору житлового найму. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

При вирішенні спору, суд бере до уваги обставини, що були встановлені в судовому засіданні, які відповідно до вимог чч. 1, 2 ст. 64, ст. 65 ЖК УРСР та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України мають значення для справи, а саме: щодо характеру проживання (постійного) з наймачем жилого приміщення осіб, які вселилися до нього; ведення з наймачем спільного господарства; тривалості часу їх проживання.

Крім того, знідно п.13.Правових позицій ВС України від 26.05.2001 року щодо розгляду судами окремих категорій судових справ(Житлове право)розяснено, що оскільки за змістом статей 64, 65 ЖК ( 5464-10 ) наймач і члени сім'ї, що проживають разом з ним, набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, особа, яка вселилась до наймача як член сім'ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання. Виходячи з положень Конституції ( 254к/96-ВР ) про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність прописки не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з 2001 року безперервно користується житловим приміщенням у будинку державного житлового фонду для проживання (безперервно), вселилася до наймача, як член сімї, у матеріалах справи наявні докази, що вона не змінювала місце свого постійного проживання, і відсутні докази того, що вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду, а. відсутність прописки не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому.

Відповідно до статті 106 ЖК повнолітній член сім'ї наймача має право за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Виходячи з положень вказаної статті закону, заміна одного наймача іншим можлива за умов: пред'явлення повнолітнім членом сім'ї наймача відповідної вимоги до наймодавця про визнання його наймачем по раніше укладеному договору найму замість початкового наймача; згоди наймача й інших проживаючих із ним повнолітніх членів сім'ї на визнання члена сім'ї наймачем. Таке ж право належить у випадку смерті наймача будь-якому з членів сім'ї померлого.

Цивільне законодавство допускає зміну договору внаслідок заміни однієї сторони договору найму - наймача (ст. 824 ЦК). Законодавство регулює два випадки заміни наймача. Перший передбачає волевиявлення наймача та осіб, які постійно проживають із ним, спрямоване на заміну наймача однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом із наймачем. Для проведення такої заміни не має значення, з яких причин, мотивів відбувається заміна сторони, достатньо досягнутої між наймачем і особами, що проживають разом із ним, домовленості та згоди наймодавця. Другий випадок - вибуття наймача з житлового приміщення або його смерть. Така заміна не потребує згоди наймодавця. У разі заміни наймача договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-218, ЦПК України, 379, 810, 824 ЦК України, ст. 15, 61,63-65, 106 ЖК України, 60 Закону України від 21.05.97 N 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" суд -

р і ш и в :

Визнати ОСОБА_1, 11.06.1962 р. н. членом сімї ОСОБА_2 - наймача квартири АДРЕСА_2.

Зобовязати Управляючу компанію ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» укласти з ОСОБА_1, 11.06.1962 р. н. договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.