Справа №442/2867/15-ц
Провадження №2/442/1068/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

06 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Нагірної О.Б.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 , третьої особи Державного нотаріуса Першої ОСОБА_3 нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, суд -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 15.04.2013 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно заповіту від 27.04.2010 року, ОСОБА_6, яка померла 15.04.2013 року, заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 в рівних частинах кожному ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

При звернення до державного нотаріуса позивач представив лише копію свідоцтва про право власності на вище згадану квартиру, так як оригінал правовстановлюючого документа знаходиться у його сестри- Дідух Л.Я., яка не погоджується добровільно його надати. Із тих підстав державним нотаріусом ОСОБА_5 йому було відмовлено у видачі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом та надано відповідь, згідно якої йому рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували, позов підтримали .

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Також подав заперечення на позов, оскільки ОСОБА_3 міська рада не є належним відповідачем у даній справі, спірна квартира не перебуває у комунальній власності, а у приватній, тому належним відповідачем є другий спадкоємець ОСОБА_4Я.(а/с16).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про дату, місце,час була належним чином повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності , провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Державного нотаріуса Першої ОСОБА_3 нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру, від 31.08.1994 року, зареєстрованого ОСОБА_3 міським бюро з приватизації державного житлового фонду, ОСОБА_6 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв.м. ( а/с 8).

З копії заповіту від 07.04.2010 року вбачається, що ОСОБА_6 заповіла все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалось в тому числі квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках кожному: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а/с5).

Згідно копії свідоцтва про смерть від 18.10.2013 року серії 1-СГ №332695 ОСОБА_6 померла 15.10.2013 року (а/с 4).

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На звернення ОСОБА_2 до нотаріуса ОСОБА_5 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру на частку у квартирі квартиру АДРЕСА_1, була заведена спадкова справа № 458/2. Проте, через відсутність правовстановлюючого документа, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, піддягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин позов слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, 321,328,368,370,371,392,1218,1222,1223,1235,1236 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 15.04.2013 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: О.Б.Нагірна