Провадження № 2/202/1069/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про участь у додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. У позовній заяві та в судовому засіданні позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб розірвано, сторони проживають окремо. Дочка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дитина проходила лікування з 28.09.2014 року по 06.10.2014 року та дитини потребує додаткових коштів, які відповідач добровільно не надає. Позивачкою були понесені витрати на лікування дитини в розмірі 402 грн. 22 коп., на придбання одягу та канцелярських предметів для дочки у розмірі 1459 грн. 34 коп., на навчання дитини у КЗ «Дніпропетровська районна школа естетичного виховання» у розмірі 5900 грн., кошти у фонд класу у розмірі 1000 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 8761 грн. 56 коп.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що позивачка не надала суду доказів понесених нею додаткових витрат на дитину.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 1996 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР № 1410 від 13.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із дочкою ОСОБА_3 у кімнаті № 507 гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, по пр. ім. Газети Правда, 108. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2009 року у розмірі 500 грн. на місяць.

Згідно виписки із медичної картки ОСОБА_3 з 28.09.2014 року до 06.10.2014 року перебувала на лікуванні . Позивачкою були придбані необхідні для дитини ліки на суму 402 грн. 22 коп., що підтверджується копіями чеків.

Також позивачкою у 2014 році було придбано для дитини одяг та канцелярські товари на суму 1459 грн. 34 коп.

З довідки КЗ «Дніпропетровська районна школа естетичного виховання» вбачається, що ОСОБА_3 навчається у даному комунальному закладі по спеціальності «гітара» та спеціальності «сольний спів». Оплата за навчання за 5 років склала 5900 грн.

Згідно довідки голови батьківського комітету 8-б класу Ювілейної шкоди, мати ОСОБА_3 внесла в фонд класу протягом 2013 2014 років 1000 грн.

У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

У судовому засіданні було встановлено, що позивачка понесла певні витрати на лікування дитини та розвиток її здібностей. Відповідач, як батько дитини, участі у цих витратах не приймав. Відповідач у судовому засіданні не визнав понесені позивачкою витрати та заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки суми понесених нею витрат. Він на теперішній час має іншу сімю, однак інших дітей на утриманні не має. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути половину понесених нею витрат на лікування дитини та розвиток здібностей дитини.

Таким чином, оцінюючи всі докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки половина понесених нею додаткових витрат на лікування дитини та розвиток її здібностей у розмірі 4380 грн. 78 коп. ( (402 грн. 22 коп. + 5900 грн. + 1000 грн. + 1459 грн. 34 коп.) : 2 = 4380 грн. 78 коп.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 180, 185 СК України, ст. ст. 3, 7, 14, 57, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 4380 грн. 78 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., всього 4624 грн. 38 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко