АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача Бацури О.О.

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Оленцевич Олена Анатоліївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності;

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 14 травня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 14.05.2015 року задоволено заяву ТОВ «Скорпіо» про забезпечення позову. Накладено арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали.

Апелянт зазначає, що суд не обґрунтував підстави накладення арешту на квартиру ОСОБА_2 , оскільки не послався на жоден документ, яким підтверджується наявність підстав для забезпечення позову. Суд керувався доводами позивача про те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 11.06.2014 року було визнано недійсними торги, на яких відповідач ОСОБА_4 придбала зазначену квартиру. Однак, суд повинен був перевірити обґрунтованість доводів позивача про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 11.06.2014 року, яким визнано недійсними торги, на яких відповідач ОСОБА_4 придбала квартиру дійсно набрало законної сили. Адже, на копії доданій позивачем до позову відсутня відмітка про набрання вказаним рішенням суду законної сили. Також, суд не перевірив чи скасовувалось вказане рішення Київським апеляційним господарським судом та не звернув уваги на відсутність такого рішення в матеріалах справи. Таким чином, забезпечивши позов ТОВ «СКОРПІО»,

Печерський районний суд міста Києва безпідставно обмежив права ОСОБА_2, як власника квартири. Таким чином, оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник позивача БацураО.О. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали. Відповідачі ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО Оленцевич О.А. в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог закону.

Колегія суддів розцінила причини неявки відповідача ОСОБА_4 в судове засідання як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за її відсутності, у відповідності до вимог ч. 2 ст.305 ЦПК України. Крім того, колегія суддів вважала за можливе розглядати справу і за відсутності ОСОБА_2 та приватного нотаріуса КМНО Оленцевич О.А.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В провадженні Печерського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Скорпіо» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус КМНО Оленцевич О.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу АДРЕСА_1, та про визнання за Товариством права власності на зазначену квартиру.

ТОВ «Скорпіо» просило вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на зазначену вище квартиру.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача вказав на те, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову зможе в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення позову судом

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві.

Відповідно до діючого законодавства, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вимоги позивача, характер взаємовідносин сторін по справі, і те, що для виконання рішення суду в подальшому (у випадку задоволення позову) необхідно його забезпечити, а невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, суд дійшов вірного висновку про задоволення заяви та забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру.

Так, позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_8Крім того позивач просить суд визнати за ним право власності на дану квартиру, тобто спір, з яким звернулось Товариство до суду є реальним спором, який безпосередньо пов'язаний з зазначеною квартирою.

Обсяг позовних вимог цілком співрозмірний з вартістю нерухомого майна, на яке накладено арешт, оскільки спір виник саме з приводу даної квартири.

У поданій заяві представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, з приводу якоговиникає спір, зокрема, суд дійшов обґрунтованого висновку, що існує реальна загроза порушення майнових прав позивача та уникнення від обов'язку виконання рішення суду, у випадку задоволення вимог позивача.

В матеріалах справи містяться докази, які свідчать про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 11.06.2014 року, яким визнано недійсними торги, на яких відповідач ОСОБА_4 придбала квартиру набрало законної сили.

Отже, твердження апелянта про незаконність, необґрунтованість постановленої судом ухвали не відповідає дійсності.

За таких обставин, в ухвалі зроблено обґрунтований висновок про необхідність накладення арешту на зазначене нерухоме майно, з метою забезпечення виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків.

З врахуванням вищевикладеного, підстави для скасування оскаржуваної ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: