У х в а л а

28 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання недійсним іпотечного договору та виключення з Державного реєстру іпотек запису,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 червня 2015 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року скасовано та постановлено нове рішення, яким поновлено ОСОБА_4 позовну давність для звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; визнано недійсним іпотечний договір від 28 січня 2008 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» (далі - ПАТ «АКБ «Новий) і ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. та зареєстрований у реєстрі за № 412; визнано незаконними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. щодо внесення реєстраційного запису № 6473501 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - квартири, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано реєстраційну службу Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області виключити з Державного реєстру іпотек запис від 28 січня 2008 року: «квартира, майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме трикімнатна квартира, АДРЕСА_1»; зобов'язано реєстраційну службу Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за № 6473501 від 28 січня 2008 року: «квартира, майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме трикімнатна квартира, АДРЕСА_1».

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 червня 2015 року, ухваленого у вказаній справі, шляхом виключення з її тексту абзацу 6 щодо зобов'язання реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області виключити з Державного реєстру іпотек запис від 28 січня 2008 року: «квартира, майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме трикімнатна квартира, АДРЕСА_1».

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» задоволено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 червня 2015 року скасовано, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року залишено в силі.

9 грудня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 5 Закону України «Про іпотеку», статей 1, 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», статті 7 Закону України «Про нотаріат», та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд ухвали суду касаційної інстанції, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, в якій, на її думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на постанову Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 16 вересня 2015 року, касаційний суд, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що предмет іпотеки був переданий в іпотеку особою, яка підтвердила право набуття у власність відповідного нерухомого майна в майбутньому.

Разом з тим у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року касаційний суд, залишивши без змін рішення суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання договору іпотеки та договору про внесення змін до договору іпотеки недійсними, погодився з його висновком про те, що договором від 20 травня 2008 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 24 травня 2007 року, укладеного на забезпечення особистих зобов'язань за кредитним договором, предметом іпотеки визначено квартиру, яка належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Таким чином, зазначені судові рішення ухвалені у справах за наявності різних фактичних обставин.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні й підстави для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року у зв'язку з її невідповідністю викладеному у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року висновку, оскільки судове рішення, про перегляд якого подано заяву, не суперечить цьому висновку.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання недійсним іпотечного договору та виключення з Державного реєстру іпотек запису за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

В.М. Сімоненко