ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/577/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Голоденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, приватного підприємства «Нива -В.Ш.», філії 10 приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ОСОБА_3 про проведення підготовки по проведенню прилюдних торгів з порушенням вимог закону та про визнання прилюдних торгів недійсними,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, приватного підприємства «Нива - В.Ш.», філії 10 Приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ОСОБА_3 про проведення підготовки по проведенню прилюдних торгів з порушенням вимог закону та про визнання прилюдних торгів недійсними.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження ВП № 31144336. Державним виконавцем було прийняте рішення щодо примусової реалізації з прилюдних торгів її майна, а саме, квартири АДРЕСА_1.Проте, публічні торги 06.06.2012 р., 24.07.2012 р. та 27.08.2012 р., були проведені з порушенням вимог Тимчасового положення щодо обов'язковості повідомлення боржника про прилюдні торги, порядку та строку подачі оголошень щодо дати проведення торгів, порядок оцінки та уцінки нерухомого майна та відповідно зняття нереалізованого майна з торгів. Такі порушення є істотними, оскільки вони вплинули і на формування ціни реалізації арештованого майна і на самі результати торгів.

В позовних вимогах позивач просила суд визнати підготовку та проведення прилюдних торгів 06 червня 2012 року та 24 липня 2012 року, 27 серпня 2012 року такими, що проведені з порушенням. Визнати недійсними результати проведених прилюдних торгів 06 червня 2012 року та 24 липня 2012 року, 27 серпня 2012 року проведеними відповідачами приватним підприємством «Нива -В.Ш.», філією 10 приватного підприємства «Нива - В.Ш.». Визнати недійсним акт державного виконавця від 24 жовтня 2012 року про передачу нереалізованого майна стягувачу ОСОБА_3. Визнати недійсним свідоцтво про право власності видане приватним нотаріусом на ім'я ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють на підставі довіреностей (т.І а.с. 144, 152) позовні вимоги підтримали з викладених підстав в позові, просили їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві не з'явився, повідомлявся належним чином, причини не явки в судове засідання не повідомив, клопотань до суду не направляв.

В судове засідання відповідачі приватне підприємство «Нива - В.Ш.» та філія 10 Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» не з'явилися, повідомлялися в установленому законом порядку, причини не явки суду не повідомили, клопотань до суд не направляли.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності (т. І а.с. 126) проти позовних вимог заперечував, пояснив, що позивач вже оскаржувала дії державного виконавця щодо реалізації спірної квартири по іншій цивільній справі та рішеннями судів всіх інстанцій, у задоволені скарги було їй відмовлено, вважає, що позивач навмисно подає необґрунтовані позовні вимоги та просив у задоволені позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені їм правовідносини.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження ВП № 31144336.

Державним виконавцем було прийняте рішення щодо примусової реалізації з прилюдних торгів майна боржника ОСОБА_2 (позивача), квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими а прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки сторонам виконавчого провадження.

Сторона вважається такою, що ознайомлена з результатами визначення вартості чи оцінкою арештованого майна рекомендованим листом за адресою вказаною у виконавчому документі або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленими державним виконавцем.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не було отримано доказів того, що позивач отримала повідомлення про результати оцінки майна, що підлягає реалізації.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року № 6-143цс 14, під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей які мають бути їм повідомлені. Отже за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Таким чином оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» та копія реєстрації вихідної кореспонденції на ім'я ОСОБА_2 не є належним підтвердженням отримання ОСОБА_2 відомостей про оцінку її майна, що підлягає реалізації, а отже порушене право позивача на ознайомлення з результатами оцінки майна та можливості їх оскарження.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності та є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, державний виконавець всупереч вимогам закону передав майно на реалізацію, за оцінкою, яка не була доведена до відома боржника.

Так, проведення прилюдних торгів щодо реалізації нерухомого майна здійснюються за заявкою державного виконавця і проводить спеціалізована організація з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21квітня 2005 року № 74/5 (далі - Інструкція), та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до п. 3.1 Тимчасового положення орган державної виконавчої служби укладає зі спеціальною організацією договір якій доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду.

П. 3.2 Тимчасового положення встановлено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій.

Відповідно до п.1.2. Тимчасового положення прилюдні торти з реалізації арештованого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження відсутній договір укладений між відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління в м. Києва та відповідачем спеціалізованою організацією ПП «Нива-В.Ш.».

Таким чином відповідач ПП «Нива - В.Ш.» в особі філії 10 ПП «Нива-В.Ш.» здійснювало підготовку та проведення прилюдних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 без належних на те повноважень.

Заявка на проведення прилюдних торгів була направлена 11.04.2012 р.

П.3.5 Тимчасового положення встановлено, що спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги не пізніше ніж за 30 днів до проведення прилюдних торгів публікує в порядку визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень на відповідному веб - сайті та не менше ніж на трьох загальнодоступних на вибір спеціалізованої організації інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Одночасно ця інформація має бути розміщена не менше ніж у двох друкованих засобах масової інформації, які розповсюджуються за місцем знаходження майна, що реалізується.

Всупереч наведеному відповідачами даної вимоги Тимчасового положення виконано не було, а перші прилюдні торги були проведені 06.06.2012 р.

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Відповідно до п.3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Відповідно до п.3.6. Зміст інформаційного повідомлення повинен містити в тому числі інформацію, щодо дати, часу та місця ознайомлення з майном. Відповідно до п.3.9. Якщо реалізації підлягає квартира то, в інформації додатково зазначаються розмір житлової та нежитлової площі квартири, адресу чи місцезнаходження, правовий режим квартири, матеріали стін квартири, процент зносу.

Як вбачається з матеріалі справи інформаційні повідомлення про торги не містять вищевказаної інформації, що є суттєвим порушенням процедури торгів. Це порушення допущене під час підготовки торгів, є таким, що може вплинути на результати торгів, зменшити можливість участі в торгах потенційних покупців і вплинути на формування ціни реалізації, що порушує права боржника ОСОБА_2 на погашення боргу за рахунок предмета реалізації.

Судом встановлено, що порушено процедуру проведення торгів і невідповідність змісту інформаційного повідомлення вимогам встановленим п.п. 3.6., 3.9. вищевказаного Положення.

Також, судом встановлено, що при підготовці до проведення торгів відповідачами ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії 10 ПП «Нива-В.Ш.» порушено вимоги п.3.11. щодо письмового повідомлення боржника про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. При дослідженні матеріалів виконавчого провадження судом не було виявлено доказів направлення повідомлення та доказів обізнаності боржниці ОСОБА_2 про час та місце проведення торгів.

З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2012 року відбулися перші прилюдні торги. У зв'язку з відсутністю попиту торги були визнані такими, що не відбулися. Про що організатор торгів у триденний термін повідомляє державного виконавця.

Відповідно до п. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» нереалізоване на прилюдних торгах майно підлягає уцінці, що має бути проведена у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися.

Тобто державний виконавець мав здійснити уцінку майна до 16.06.2012 року. Акт уцінки нереалізованого майна датований 20.06.2012 р. тобто виконаним з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того до боржника ОСОБА_2 знову не було доведено вартість майна за якою воно буде виставлено на прилюдні торги.

Оголошення про проведення повторних прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна.( п.3.5.Тимчасового положення).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження інформаційне повідомлення було розміщене зі значним пропуском строку вказаного у п. 3.5. Тимчасового положення, а саме 09.07.2012 р., та відповідно також не містить обов'язкової інформації щодо предмета реалізації як і при підготовці до перших прилюдних торгів (п.п. 3.6, 3.9.).

Державний виконавець провів уцінку майна 20 червня 2012 року, тобто з пропуском визначеного законом строку.

Згідно з приписами п. 3.5 Тимчасового положення щодо строків розміщення оголошення про проведення повторних прилюдних торгів, яке має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту уцінки майна відповідачами порушено даний пункт Тимчасового положення.

Так як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та офіційного витягу з реєстру оголошення про проведення повторних прилюдних торгів було розміщено 09.07.2012 р. тоді як семиденний строк закінчився 27.06.2012 р. Отже оголошення про проведення повторних прилюдних торгів з продажу нерухомого майна позивача було розміщено з пропуском строку, що порушує п. 3.5 Тимчасового положення.

Крім того, відповідачами в порушення п. 3.11 Тимчасового положення повторно не було повідомлено боржницю про дату, час, місце проведення повторних прилюдних торгів та ціну реалізації майна не доведено до її відома і ціна квартири після проведеної уцінки.

П. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що у разі нереалізації майна у місячний строк з моменту уцінки, воно повторно уціняється в такому самому порядку.

Перший акт уцінки нерухомого майна був складений 20.06.2012 р., а відповідно майно мало бути реалізоване протягом місячного строку.

Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження повторні прилюдні торги були проведені 24.07.2012 р., тобто з пропуском місячного строку встановленого п.5 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 4.9 Тимчасового положення (у редакції, яка була чинною на момент проведення торгів) визначено, що якщо майно не було продане або прилюдні торги не відбулися, то майно знімається з прилюдних торгів.

Пунктом 7.3. Тимчасового положення (у редакції, яка була чинною на момент проведення торгів) визначено, що якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця.

Отже, прилюдні торги, які відбулися 27.08.2012 р. були фактично третіми, що суперечить Тимчасовому положенню (у редакції, яка була чинною на час проведення торгів), яким передбачено виключно перші та повторні торги.

Всупереч наведеному відповідачами були проведені треті прилюдні торги, що є порушенням п.7.3. Тимчасового положення.

Крім того, позивач просить визнати недійсним акту державного виконавця від 24.10.2012 р.

Так, передача майна, яке не реалізоване на прилюдних торгах стягувачу, є одним із способів реалізації майна, який визначений законодавством, а саме ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», а отже є правочином, як дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Фактично даний правочин було оформлено актом державного виконавця про передачу майна стягувачу від 24 жовтня 2012 року, на підставі якого у подальшому нотаріусом було видане свідоцтво про право власності на квартиру і, які є правовстановлюючими документами.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Квартира АДРЕСА_1 була передана на підставі акту передачі нереалізованого майна стягувачу ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження акт про передачу квартири було складено 24 жовтня 2012 року.

Заява стягувача, щодо залишення за собою нереалізованого з прилюдних торгів майна за ціною згідно експертної оцінки була направлена 24 вересня 2012 року.

Лист пропозиція, щодо залишення нереалізованого з прилюдних торгів майна ВДВС Дарницького районного управління юстиції в м. Києві було направлено 14 вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» нереалізоване на прилюдних торгах майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з моменту визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися. Уразі якщо після проведення уцінки майно нереалізовано на прилюдних торгах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. Майно передається стягувану за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалось на реалізацію.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна вважається чинним протягом шести місяців з моменту його підписання суб'єктом оціночної діяльності.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що звіт про оцінку нерухомого майна був підписаний 14.03.2012 р., та відповідно є чинним до 14.09.2012 р.

З вищевикладеного вбачається, що фактично передача майна стягувачу відбулась після закінчення строку дії звіту про оцінку майна, що є порушенням норми ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, а тому підставами для визнання акту набуття арештованого майна стягувачем недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Таким порушенням є не дотримання вимог Тимчасового положення щодо обов'язковості повідомлення боржника про прилюдні торги, порядку та строку подачі оголошень щодо дати проведення торгів, порядок оцінки та уцінки нерухомого майна та відповідно зняття нереалізованого майна з торгів. Такі порушення є істотними, оскільки вони вплинули і на формування ціни реалізації арештованого майна і на самі результати торгів.

Враховуючи, що передача майна стягувачу, яке не реалізоване на прилюдних торгах стягувачу, є одним із способів реалізації майна, який визначений законодавством, а саме ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», а отже є правочином, як дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків, а тому передача описаного та арештованого майна стягувачу має бути проведена на підставі дійсної оцінки та у межах строку її дії.

З сукупного аналізу норм ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 203, 215 ЦК України, Тимчасового положення вбачається, що право у державного виконавця щодо передачі нереалізованого майна виникає лише після проведення прилюдних торгів, проведення яких має відбутися в рамкам Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прилюдні торги проведені з порушенням вимог Тимчасового положення, тому їх результати є недійсними, а акт передачі нерухомого майна стягувачу відповідно недійсним, так як виданий особою, що не мала на це законного права так як воно виникає у державного виконавця лише після дотримання процедури проведення прилюдних торгів результати яких є чинними та з дотриманням вимог ст.ст. 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується Свідоцтва виданого на підставі акту про передачу нереалізованого майна стягувачу, то слід вказати, що дана вимога є похідною так як його дійсність на пряму залежить від дійсності акту про передачу майна.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що підготовка, проведення прилюдних торгів було проведено з порушенням чинного законодавства України та дані обставинами підтверджуються матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 15, 16, 202, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212-215, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, приватного підприємства «Нива -В.Ш.», філії 10 приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ОСОБА_3 про проведення підготовки по проведенню прилюдних торгів з порушенням вимог закону та про визнання прилюдних торгів недійсними - задовольнити.

Визнати підготовку та проведення прилюдних торгів 06 червня 2012 року та 24 липня 2012 року, 27 серпня 2012 року такими, що проведені з порушенням.

Визнати недійсними результати проведених прилюдних торгів 06 червня 2012 року та 24 липня 2012 року, 27 серпня 2012 року проведеними відповідачами приватним підприємством «Нива -В.Ш.», філією 10 приватного підприємства «Нива - В.Ш.».

Визнати недійсним акт державного виконавця від 24 жовтня 2012 року про передачу нереалізованого майна стягувачу ОСОБА_3.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності видане приватним нотаріусом на ім'я ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: