Справа №701/336/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі - В.І. ОКОЛІТІ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Маньківського району, Черкаської області помер її батько ОСОБА_2.

Позивач як дочка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька.

Нещодавно її стало відомо, що покійний батько ОСОБА_2 набув право на отримання земельної частки (паю) в процесі приватизації колишнього радгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", а потім у ТОВ "Мир" як колишній працівник та пенсіонер вказаного підприємства.

Про ці обставини її стало відомо від Маньківської селищної ради листом від 03.03.2015р. №204/02-17, яким Маньківська селищна рада повідомила позивача, що її батька, гр. ОСОБА_2, колишнього працівника та пенсіонера племрадгоспу "Маньківський" було включено в список працюючих та пенсіонерів колишнього племрадгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", які мають право на земельну частку (пай), який затверджений загальними зборами реорганізованого підприємства.

Разом з тим, даним листом позивача повідомлено, що сертифікат та державний акт на земельну частку (пай) на ім'я гр. ОСОБА_2 не видавався, так як на момент видачі він був покійний.

Державний нотаріус відмовив позивачціу переоформленні спадщини з підстав того, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, у позивачки як у спадкоємиці немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, що змушує її звертатись до суд з даною позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та відсутністю можливості його отримати по причині смерті спадкодавця.

Позивач до суду не з'явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно було встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Маньківського району, Черкаської області у віці 66 років помер батько позивача ОСОБА_2, про що 05.11.1998р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 90, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 05.11.1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Маньківської райдержадміністрації Черкаської області.

Позивач як дочка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька.

За життя ОСОБА_2 набув право на отримання земельної частки (паю) в процесі приватизації колишнього радгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", а потім у ТОВ "Мир" як колишній працівник та пенсіонер вказаного підприємства.

Про ці обставини позивачці стало відомо від Маньківської селищної ради листом від 03.03.2015р. №204/02-17, яким Маньківська селищна рада повідомила позивача, що її батька, гр. ОСОБА_2, колишнього працівника та пенсіонера племрадгоспу "Маньківський" було включено в список працюючих та пенсіонерів колишнього племрадгоспу "Маньківський", реорганізованого у ВАТ "Маньківське", які мають право на земельну частку (пай), який затверджений загальними зборами реорганізованого підприємства. Сертифікат та державний акт на земельну частку (пай) на ім'я гр. ОСОБА_2 не видавався, так як на момент видачі він був покійний.

Згідно завірених копії списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ "Маньківське", які мають право на земельну частку (пай), підНОМЕР_2 значиться її батько гр. ОСОБА_2, тобто, за життя ОСОБА_2 набув право на отримання земельної частки (паю), був включений у списки на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель ВАТ "Маньківське" смт. Маньківка, однак за життя цей сертифікат йому не було видано, цей процес був довготривалим у часі, і до видачі сертифіката він не дожив.

Згідно довідки Маньківської селищної ради від 03.03.2015р. №200/02-17, земельна ділянка (пай), яка належить покійному ОСОБА_2, розташована в АДРЕСА_1, площа земельної частки паю 4,5504га.

Відповідно до довідки Маньківської селищної ради від 04.03.2015р. №24, документи з особового складу працівників колгоспів ім. Кірова, ім. Калініна, ім. Куйбишева, "Росія", радгоспу "Маньківський", ВАТ "Маньківське" були прийняті з архівного відділу Маньківської райдержадміністрації в Трудовий архів Маньківської селищної ради згідно актів передачі документів від 17.11.2005р. за № 1, 2 ,3, 4, 5, 6.

Згідно архівного витягу Маньківської селищної ради від 04.03.2015р. №23 ОСОБА_2 був працівником радгоспу "Маньківський".

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Маньківської райдержадміністрації від 04.03.2015р. №04/348 ОСОБА_2 отримував пенсію по віку з 07.11.1991р., згідно подання-представлення працював в радгоспі "Маньківський з 22.09.1981р. по 07.05.1982р. та з січня 1992р. по грудень 1997р.р.

На даний час позивач, як спадкоємиць, немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та відсутністю можливості його отримати по причині смерті спадкодавця.

У позивача правовстановлюючого документа немає, і, отримати його в законний спосіб, не може.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" надано такі роз'яснення:

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Батько позивача помер в 1998р., тобто в період дії ЦК УРСР від 18.07.1963р., який підлягає до застосування за даних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР від 18.07.1963р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.553 ЦК УРСР від 18.07.1963р., вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Позивач після смерті батька фактично вступила в управління та володіння його побутовим спадковим майном.

Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом (Прикінцеві та перехідні положення ЦК України).

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємиць вона є власником майна в порядку спадкування, зобов'язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,5504 га., в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка, Маньківського району, Черкаської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СУДДЯ В.Л. МАРЕНЮК