АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3008/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/789/842/15 Доповідач - Ходоровський М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Парандюк Т. С., Дикун С. І.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 предявила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на двох неповнолітній дітей.

Позивачка зазначила, що 06.09.1986 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час шлюбу в них народилися донька Христина, ІНФОРМАЦІЯ_1, донка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Подружнє життя між ними не склалось. У кожного з них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати.

Крім того, діти перебувають повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню дітей. Він зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, займається транспортними перевезеннями, інших утриманців крім дітей не має. Просила стягувати аліменти у розмірі 3500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2015 року позов задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 вересня 1986 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1205. Стягнуто із ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягувати з 20 лютого 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 243,60 грн. та в користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. за позовні вимоги в частині стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти у розмірі 420 грн. на кожну дитину щомісячно посилаючись на те, що суд дав невірну оцінку довідці Головного управління ДФС у Тернопільській області від 23.05.2015р., адже у ній міститься інформація про відсутність у нього доходу за 2013 рік а не про наявність мінливого та нестабільного доходу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на дітей, яких утримував та буде утримувати, але у звязку з фактичним припиненням підприємницької діяльності, якою займався разом з позивачкою, він на час винесення рішення та і на даний час не має доходів а тому аліменти у визначеному судом розмірі сплачувати не може.

Представник позивачки апеляційну скаргу заперечила, вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб 06.09.1986 року, від якого мають доньку Христину, що є повнолітньою та двоє неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Діти проживають разом із матір'ю по вул. Сонячка, 19 в с.Великі Гаї Тернопільського району та перебувають на її утриманні..

ОСОБА_2 у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що із відповідача в користь позивачки слід стягувати аліменти на двох неповнолітніх дітей.

Визначаючи розмір аліментів 1000 грн. на кожну дитину щомісячно суд виходив з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки є підприємцем та має доходи від підприємницької діяльності. При цьому суд послався на довідку Головного управління ДФС у Тернопільській області від 23.05.2015 року

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він зроблений без повного зясування судом обставин справи, що згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення.

Із наявної у справі довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 23.05.2015 року(ас.19) вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ як фізична особа-підприємець з 11.03.2008 року; у 2013-2014 року перебував на загальній системі оподаткування та згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік доходу не одержував; станом на 23.03.2015 року звітності за 2014 рік не подавав.

Відповідно до поданої відповідачем суду апеляційної інстанції довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 22.06.2015 року ОСОБА_2 згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік доходу не одержував.

Згідно ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом визначено розмір аліментів без врахування матеріального становища ОСОБА_2, який хоч і є підприємцем але доходів за два роки не має, а тому визначений до стягнення розмір аліментів слід зменшити до 600 грн., у звязку з чим рішення суду в частині його оскарження слід змінити.

Керуючись ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2015 року в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши розмір аліментів на кожну дитину до 600 грн., виклавши резолютивну частину рішення в цій частині у такій редакції: Стягнути із ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягувати з 20 лютого 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_8