Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/346/15-ц
Номер провадження 2/540/115/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Кредитної Спілки Турбота при Міжнародній організації Жіноча Громада до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитними договорами, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 22 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.10.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 1178 С, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 5 000 гривень строком на 18 місяців, зі сплатою 38% річних, які нараховуються з наступного дня після надання кредиту до дня повного погашення заборгованості, розмір щомісячних платежів визначений графіком. В послідуючому, 23.06.2008 між ним та відповідачем укладений кредитний договір № 604 СГ на суму 6 000 гривень строком на 12 місяців, зі сплатою 38% річних, які нараховуються з наступного дня після надання кредиту до дня повного погашення заборгованості. В порушення умов договорів відповідач належним чином їх не виконує, а тому станом на 10.04.2015 має заборгованість. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 604 СГ від 23.06.2008 року у розмірі 29 519, за кредитним договором № 78 БРЖ від 19.08.2011 у розмірі 24 604,58 грн та судовий збір.

В судовому засіданні представники позивача наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Вважають, що оскільки документи були вилучені СБУ і нещодавно повернені, а тому позивач не пропустив строк позовної давності.

Відповідач та її представники заперечують проти позову. Так, відповідач зазначила, що дійсно брала 2 кредити, але за 2007 рік кошти виплатила та частково віддавала кошти Савченку, колишньому керівнику спілки. Кредит у 2008 році брався на відкриття пункту прийому молока і Савченко сказав, що цей кредит буде погашено з реалізації молока. Представник відповідача ОСОБА_4 просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Представник відповідача ОСОБА_5 зазначив, що у договорі не визначені строки, штрафні санкції, проценти та пеню, що також підтверджує акт позапланової перевірки.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 04.10.2007 між кредитною спілкою Турбота при міжнародній організації Жіноча Громада та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 1178 С, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 5 000 грн, на соціальні потреби, строком на 18 місяців, а саме з 04 жовтня 2007 р. по 04 квітня 2009 р., зі сплатою 0,10411 % від несплаченої суми кредиту за кожен день його використання. Частина кредиту та проценти сплачуються не пізніше 20 числа кожного місяця (п.1.1, 2.1, 3.1 Договору).Крім того, пунктом 3.3 Договору передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту та процентів позичальник сплачує проценти в подвійному розмірі від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (а.с.13-16).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 10.04.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 1178 С від 04.10.2007 року в розмірі 24 604,58 грн, з яких: 2864,32 грн. тіло кредиту; 6369,65 грн нараховані відсотки за користування кредитом; 12 739,30 грн подвійні відсотки відповідно до п.3.3 Договору; 2129,62 грн донарахування суми з урахуванням індексу інфляції; 501,69 грн нарахування 3% річних від простроченої суми (ставка НБУ) (а.с.11-12 ).

З матеріалів справи вбачається, що позивач помилково зазначив у позові посилання на договір № 78 БРЖ від 19.08.2011, оскільки як видно мова йде про стягнення коштів у розмірі 24 604,58 грн за кредитним договором саме від 04.10.2007, про що надані відповідні докази, а відтак саме з цього договору суд виходитиме при прийнятті рішення. Схожий недолік був виявлений у розрахунку, у звязку з чим представник позивача повідомила, що це є помилкою.

Останні платежі за цим договором відповідач здійснила 17 березня 2009 року (а.с. 86).

В послідуючому, 23.06.2008 між кредитною спілкою Турбота при міжнародній організації Жіноча Громада та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 604 СГ, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 6 000,00 грн, на лікування, строком на 12 місяців, а саме з 23 червня 2008р. по 23 червня 2009р., зі сплатою 38 % річних (п.1.1,2.1,3.1). Згідно п 5.1 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту до дня повного погашення заборгованості включно (а.с.7-10).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 10.04.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 604 СГ С від 23.06.2008 року в розмірі 29519,00 грн, з яких: 6 000,00 грн. тіло кредиту; 15 504,06 грн нараховані відсотки за користування кредитом; 6 793,80 грн донарахування суми з урахуванням індексу інфляції (2009-2015 роки); 1221,14 грн нарахування 3% річних від простроченої суми (ставка НБУ) (а.с. 5).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач не виконала належним чином свої зобовязання за кредитними договорами.

Крім цього, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи те, що вказана відповідальність встановлена законом, відсутність посилання на цю норму у кредитному договорі не є підставою для відмови у стягненні коштів з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а відтак суд визнає безпідставними в цій частині доводи представника відповідача.

Даючи оцінку доводам представників відповідача про застосування до вимог позивача за вказаними договорами строку позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З доданої до позову таблиці розрахунку кредиту від 04.10.2007 вбачається, що сторони визначили його погашення рівними частинами по 380 грн щомісячно, а в останній місяць строку до 04 квітня 2009 року - 111, 06 грн (а.с. 15)

Таким чином, з огляду на те, що згідно умов договору останній черговий платіж відповідач повинна була внести 04.04.2009, у свою чергу позивач звернувся до суду з позовом 02.04.2015 (час здачі на пошту), тобто до цього часу пройшло шість років, а відтак суд вважає, що до вимог позивача за вказаним кредитним договором слід застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову в цій частині з цих підстав відмовити.

В той час посилання представника позивача на те, що строк давності пропущено не було, оскільки документи у кредитній спілці були вилучено працівниками СБУ і перебували у них упродовж чотирьох років, суд визнає безпідставними, оскільки жодного доказу на підтвердження вказаної обставини суду не надано не було як і заяви про поновлення строку позовної давності.

Щодо доводів представників відповідача про застосування до вимог позивача строку позовної давності за кредитним договором від 23.08.2008 суд зазначає наступне.

Так, пунктом 11.2 цього договору сторони визначили, що строк позовної давності становить шість років.

В той час з доданої до позову таблиці розрахунку кредиту вбачається, що сторони визначили його погашення рівними частинами по 640 грн щомісячно, а в останній місяць строку 23.06.2009 - 192, 78 грн (а.с. 9), а тому позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Таким чином, оскільки вказаний позов був зданий на пошту 02.04.2015, а також враховуючи встановлений сторонами 6-річний строк позовної давності, а тому суд вважає, що до вимог позивача в частині стягнення заборгованості яка виникла до 02.04.2009 слід застосувати позовну давність і в задоволенні позову слід відмовити.

В той час поза межами цього строку, враховуючи те, що відповідач не виконала свої зобовязання щодо погашення заборгованості за цим кредитним договором суд приходить до висновку, що за період з 23.04.2009 по 23.06.2009 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 1472, 78 грн.

При розрахунку індексу інфляції та 3% річних суд виходить з того, що зі стягнутої суми 1472, 78 грн, сума заборгованості за виключенням відсотків складає 1164, 59 грн (1472, 78-308, 19( 102, 73х3 місяці), де 102, 73 це середньомісячний відсоток згідно таблиці розрахунку кредиту (а.с. 9).

Таким чином, розрахунок інфляційних втрат буде таким:

1164, 59 х 171, 98%/100= 2002, 86 грн 1164, 59= 838, 27 грн.

Вирішуючи питання про стягнення 3% річних, суд враховує кількість днів прострочення вказаних позивачем у позовній заяві за кожен рік, що складає 2116 (з 24.06.2009 по 10.04.2015).

Таким чином, розрахунок 3% річних буде таким:

1) 1164, 59 грн х (3% х 191/365)/100% = 18, 28 грн. (за 2009 рік);

1)1164, 59 грн х (3% х 365/365)/100%= 34, 94 грн (за кожен рік з 2010 по 2014)

2)1164, 59 грн х (3% х 100/365)/100%= 09, 57 (за 2015 рік)

За таких обставин, загальний розмір 3% річних складає 202, 55 грн (18,28+34, 94х5+09, 57).

За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідач не виконала свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 604 СГ С від 23.06.2008 в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у звязку з чим з відповідачана користь позивача необхідно стягнути заборгованість за період з 23.04.2009 по 10.04.2015 в розмірі 2513, 60 грн (1472, 78+838, 27+202, 55).

В іншій частині позовних вимог відмовити у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Суд визнає безпідставними доводи представника відповідача про відсутність у колишнього директора філії Савченка повноважень на укладення кредитних договорів, оскільки за умовами п.п. 6.1.,8.3. Положення про філію, філія від імені кредитної спілки має право укладати договори про надання фінансових послуг членам спілки, а директор в межах повноважень, визначених у дорученні Голови Правління спілки підписує від її імені договори та інші угоди (а.с. 136-139), а з наданих суду довіреностей вбачається, що відповідні повноваження директору Полтавської філії надавалися (а.с. 102-103).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір відповідно до частки задоволених позовних вимог в розмірі 24, 90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 267, 526, 530, 625, 1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Кредитної Спілки Турбота при Міжнародній організації Жіноча Громада до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитними договорами задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки Турбота при міжнародній організації Жіноча Громада заборгованість за кредитним договором № 604 СГ від 23.06.2008 в розмірі 2513, 60 грн та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 24, 90 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 липня 2015 року

Суддя :