Провадження №2/485/534/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі Шеремет Ю.Є.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на майно,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В позові зазначила, що є спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_3, який помер 09 травня 2014 року. В склад спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку, розташованого по вул.Черкаська,19, в м.Снігурівка Миколаївської області, яка належала діду на праві власності та яку він заповів їй, за життя склавши заповіт. Однак у зв"язку з тим, що спадкодовець право власності не зареєстрував в органах БТІ, позбавлена можливості оформити свої спадкові права, а тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача щодо задоволення позову не заперечив.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу спадкування, які виникли у період чинності ЦК 2003 року та набуття права власності.

Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 09 травня 2014 року помер ОСОБА_3, про що відділом державної реєстрації актів цивілльного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції 12 травня 2014 внесено актовий запис про смерть за №118 та видане відповідне свідоцтво № 200277.

За життя, ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори 19 листопада 2009 року, за яким заповів належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, який розташований в м.Снігурівка Миколаївської області по вул.Черкаська,19, ОСОБА_1, позивачці по справі.

Після його смерті своєю заявою від 11 жовтня 2014 року в Снігурівську державну нотаріальну контору ОСОБА_4 прийняла спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок нотаріус постановою від 25 травня 2015 року їй відмовила за відсутності належно оформленого правовстановлюючого документу на майно (а.с.5).

Факт подання заяви позивачкою до нотаріальної контори та відсутність інших спадкоємців на спірне майно підтверджує копія спадкової справи після смерті померлого ОСОБА_3

В силу ст. 1270 ЦК позивачка є такою, що прийняла спадщину.

З дублікату свідоцтва про право власності від 24.03.1988 року, яке видане державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, підтверджено, що власником 1/2 частки житлового будинку по вул.Черкаській,19, в м.Снігурівка є ОСОБА_3 (а.с.8). Іншу 1/2 частку цього будинку позивачка вже успадкувала після смерті бабусі ОСОБА_5

Земельна ділянка під будинком належала померлому на праві постійного користування на підставі державного акту.

Технічний паспорт на будинок складений станом на 02.02.2015 року не містить відомостей про самочинне будівництво. За даними БТІ вартість будинку з будівлями і спорудами складає 57 296 грн.

Проте незважаючи на видачу ОСОБА_3 державним нотаріусом свідоцтва про власності на частку у житловому будинку, своє право власності останній не зареєстрував, а тому, позивачка, як спадкоємиця померлого, позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що вказує на наявність спору, який вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

На час видачі свідоцтва про право власності державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди передбачалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі НаказуДержжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Разом з тим, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цих прав.

Як зазначено вище згідно свідоцтва про власності власником 1/2 житлового будинку в м.Снігурівка по вул.Черкаська,19, є померлий ОСОБА_3, який і заповів вказане майно позивачці за заповітом.

Таким чином, з врахуванням викладених обставин суд прийшов до висновку, що 1/2 частка житлового будинку, що розташований у м.Снігурівка по вул.Черкаська,19, дійсно належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3, увійшла до складу спадкового майна, яке позивачка вчасно прийняла за заповітом, іншим чином оформити свої права позивачка не може, а тому позов підлягає до задоволення на захист майнового права позивачки на успадковане майно.

Про стягнення судових витрат з відповідача позивачка в позові не заявляла.

Керуючись ст.ст.3,10,209,212-218,293,294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на майно, - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку №19 з господарськими спорудами та будівлями по вулиці Черкаська в м.Снігурівка Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер 09 травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ