233 № 233/3998/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Орчелоти А.В.

при

секретарі Махоті О.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області позивачка ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 1999 року житлове приміщення - АДРЕСА_1 належить позивачці. 24 серпня 1989 року вона з відповідачем розірвала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. 01 квітня 2000 року позивачка як власник будинку зареєструвала за вищевказаною адресою свого колишнього чоловіка ОСОБА_2. За зазначеною адресою з червня 2013 року проживає тільки позивачка - ОСОБА_1. З червня 2013 року відповідач ОСОБА_2 не став проживати за адресою: АДРЕСА_1, в зв'язку з тим, що виїхав до Росії. З червня 2013 року і по теперішній час, відповідач в місті не з'являвся, та з місця реєстрації не знявся. Особистих речей ОСОБА_2 в будинку немає. Наявність зареєстрованої у належному будинку особи, а саме: ОСОБА_2, тягне за собою порушення права позивача як власника, на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того позивачка вимушена переплачувати кошти за комунальні послуги, незважаючи на те, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає за місцем реєстрації.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні з підстав, наведених в позовній заяві і не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 про час,дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за правилами ст.ст.74-76 ЦПК України. У судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому суд, згідно ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення) , про що також не заперечувала позивач.

Дослідивши всі обставини справи, та перевіривши їх доказами, заслухавши кожного окремо свідків (ОСОБА_3, ОСОБА_4.) суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 квітня 1999 року, за реєстраційним номером АВА № 245367 (а.с.14), доданих до нього договорів дарування від 21 вересня 1998 року ААН № 393148 та від 27 серпня 1998 року ААМ № 691944 (а.с.15,16), домової книги - житлове приміщення - АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1.

За зазначеною адресою зареєстрований з 01 квітня 2000 року, відповідач ОСОБА_2.

За поясненнями позивача та допитаних в судовому засідання свідків відповідач ОСОБА_2, який раніше проживав із позивачкою ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1 не мешкає більше року, в місті Костянтинівка не з'являється, та з місця реєстрації не знявся. Господарських зв'язків з будинком позивача відповідач не підтримує і не залишив там своїх речей.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним( нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати,дарувати,заповідати, здавати в оренду, обмінювати,закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку , квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою,може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,які можуть порушити його право , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, слід задовольнити, а саме відповідача ОСОБА_2 варто визнати такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням у буд. АДРЕСА_1., оскільки є достатні підстави на підтвердження факту відсутності відповідача у домі позивача більше року без будь-яких поважних причин і судом не встановлено про існування будь-яких домовленостей між сторонами з приводу користування житлом.

На підставі ст. 150 ЖК України, ст.ст. 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належній їй на праві приватної власності будинком АДРЕСА_1 визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1

Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом і роз'яснити останньому, що він має можливість подати до суду заяву про перегляд заочного судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду. Заява, надана до суду про перегляд заочного рішення суду, може бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя