Справа №621/1640/15-ц Провадження №2-н/621/171/15
У Х В А Л А

14 липня 2015 року Суддя Зміївського районного суду

Харківської області ОСОБА_1

розглянувши заяву Комунального підприємства «Зміїв- сервіс» Зміївської районної Ради

« Про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги

з водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2»,

В С Т А Н О В И В :

13.07.2015 року Комунальне підприємство «Зміїв- сервіс» Зміївської районної Ради

звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості

за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2 у розмірі

11 263 гр. 32 коп..

Відповідно до ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового

рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК

України.

Згідно ст. 100 ч. 3 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про

видачу судового наказу, у тому числі, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право,

яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю:

- документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника;

- документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що

підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо:

- із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій

обовязок перед заявником (кредитором);

- із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. 13 вказаної постанови, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності:

- відповідних договорів про надання таких послуг;

- інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих

послуг.

Із поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що сума заборгованості

за надання послуг з водопостачання та водовідведення, яку заявник просить стягнути

з ОСОБА_2 на підставі судового наказу, не ґрунтується на письмовому договорі,

а лише на розрахунку заборгованості за комунальні послуги.

З приєднаного до заяви договору № 184 про надання населенню послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, згідно якого ОСОБА_2 значиться стороною, вбачається, що такий договір був укладений з останнім лише 30.01.2015 року, а вимоги щодо стягнення заборгованості заявлені період з січня 2012 року по червень 2015 року.

Більш того, із приєднаного до заяви договору № 1 від 31.01.2015 року про надання

розстрочки оплати за водопостачання і водовідведення, укладеного з ОСОБА_2, вбачається, що такий договір:

- не містить відомостей про період часу, за який виникла заборгованість, визначена

на момент укладання договору в розмірі 10 968 гр. 65 коп.;

- не відноситься до договорів про надання житлово комунальних послуг;

Крім того, із доданих до заяви документів вбачається пропуск позовної давності, встановленої ст. ст. 256, 257 ЦК України.

Не дивлячись на те, що Комунальним підприємством «Зміїв- сервіс» Зміївської районної Ради зазначена сума заборгованості за надання послуг з водопостачання та водовідведення, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на підставі судового наказу, виникла за період з січня 2012 року по червень 2015 року, з розрахунку заборгованості вбачається, що фактично частина заборгованості, яка зарахована у загальну суму, виникла до січня 2012 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Таким чином, з вимоги, з якою заявник звернувся до суду для видачі судового наказу, вбачається спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя повертає заяву про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст.95,96,100, 210, 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Зміїв- сервіс»

Зміївської районної Ради « Про видачу судового наказу про стягнення заборгованості

за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2

Володимировича ».

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з такими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Харківської області через

Зміївський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Судья Зміївського районного суда Чигрина Л.Г.