АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9307/15 Справа № 185/8397/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Головін В. О. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Троценко Євгенії Миколаївни про встановлення факту належності майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2015 року про повернення її позовної заяви до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Троценко Євгенії Миколаївни про встановлення факту належності майна, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 14 ст. 109 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

На підставі ст. 115 цього Кодексу якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Троценко Євгенії Миколаївни та просила встановити факт, що торгівельний павільйон з літньою площадкою за адресою АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 з 30 червня 1999 року по 08 лютого 2014 року.

За таких обставин, суддя першої інстанції встановивши, що з позову вбачається спір про право з приводу нерухомого майна, яке знаходиться в Юрї'вському районі Дніпропетровської області, дійшов правильного висновку про непідсудність вказаної справи Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області та обґрунтовано на підставі ст. 121 ЦПК України повернув позивачу її позовну заяву.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про відсутність законних підстав для повернення її позову, оскільки вона звернулася до суду за місцем свого проживання на підставі ст. 257 ЦПК України згідно якої заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, не ґрунтуються на вищенаведених нормах процесуального права і матеріалах справи, які свідчать про звернення позивачкою до суду з такими вимогами в порядку позовного провадження, оскільки раніше подана нею заява в порядку, передбаченому ст. 257 ЦПК України, була залишена без розгляду ухвалою.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: