АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7960/15 Справа № 202/3556/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Волошин Є. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" про повернення депозитного вкладу та відсотків,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2015 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.90-92).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2015 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ "ЗЛАТОБАНК" про повернення депозитного вкладу та відсотків(а.с.84-87).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.90-92).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.02.2014 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ОСОБА_2 було укладено договір банківського вкладу №054636, згідно з умовами якого відповідач відкриває вкладний рахунок НОМЕР_1 строком до 03.02.2016 року, а позивач вносить грошові кошти в іноземній валюті, що на дату укладання договору складає 47020,00 доларів США. Позивачем було внесені готівкою кошти в розмірі 47020,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №27594 від 03.02.2014 року.

Згідно з п.1.3 вказаного договору за користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, банк нараховує та сплачує вкладнику проценти по вкладу із розрахунку 10% річних.

Відповідно до п.2.4.4 договору вкладник має право достроково повернути (зняти) вклад або його частину, якщо вклад не обтяжений заставою в силу договору або закону.

Відповідно до п.3.5 договору у разі дострокового повернення (зняття) вкладу або його частини за ініціативою вкладника, вкладник повинен письмово повідомити банк за 2 робочі дні до бажаної дати отримання коштів, зазначеної у відповідній письмовій заяві.

17.02.2014 року відповідач здійснив часткове повернення депозитного вкладу в розмірі 5000 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №230576.

Відповідно до виписки по угоді залишок на депозитному рахунку становить 42028,00 доларів США.

09.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору №054636 від 03.02.2014 року та повернення йому грошей за депозитом та нараховані проценти не пізніше строку встановленого п.3.5 договору, однак його вимоги на час розгляду справи відповідачем не задоволені.

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 року №105 Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства "ЗЛАТОБАНК" до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015 року прийнято рішення №30 Про запровадження з 14.02.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ЗЛАТОБАНК".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" запроваджено строком на 3 місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015 року включно.

Протягом дії тимчасової адміністрації вкладники ПАТ "ЗЛАТОБАНК" можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку. Виплати за зазначеними договорами здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 000 грн. Подавати до Фонду заяви на виплату коштів за договорами банківського рахунку та за договорами банківського вкладу, термін дії яких закінчився до введення та під час тимчасової адміністрації в ПАТ "ЗЛАТОБАНК", не потрібно. За такими договорами виплата коштів здійснюватиметься за списками вкладників, які формує уповноважена особа Фонду.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 12.05.2015 року №310 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства "ЗЛАТОБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 13.05.2015 року №99 (зі змінами згідно Рішення №100 від 18.05.2015 року) Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ЗЛАТОБАНК" з 14.05.2015 року та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 14.05.2015 року до 13.05.2016 року включно.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 526,1058,1060 ЦК України, ст.ст. 26,27,36,49,52Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки право на повернення депозитних вкладів у позивача виникло під час дії в банку тимчасової адміністрації.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п.6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Так, відповідно до частини 5 ст. 36 Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів.

Після запровадження у банку тимчасової адміністрації та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Частиною 8 статті 91 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора вимоги по зобов'язанням банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Доводи ОСОБА_2в апеляційній скарзі є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: