Провадження № 2/645/465/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий суддя Сілантьєва Е.Є.,
секретар судових засідань Курбатова А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15 грудня 1995 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 677. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як на протязі останнього часу їхнього подружнього життя вони живуть як чужі. Позивач вважає, що немає взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки. Сімейні відносини поновленню не підлягають, проти строку на примирення заперечує.
Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, ухвалити рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи (а.с. 14-15, 19-22), Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 грудня 1995 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 677. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 грудня 1995 року). Від шлюбу сторони дітей не мають.
Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та різні погляди на життя.
Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення .
Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.
Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.
За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища відповідачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище «ОСОБА_2» без змін.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 76, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 15 грудня 1995 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 677 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище відповідача «ОСОБА_2» залишити без змін.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: