Справа № 147/127/15-ц
Провадження №2/147/108/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Івасюк А.А.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її бабка ОСОБА_3, яка за життя була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1. Спадкоємцем до майна померлої бабки була її донька, мати позивача ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Після смерті бабки ОСОБА_3 відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок. Позивач, являючись єдиною спадкоємицею за законом після смерті бабки фактично вступила у володіння спірним житловим будинком, оскільки проживала та була зареєстрована у даному будинку. Інших спадкоємців, передбачених законом, осіб, з якими померла проживала однією сім'єю немає.

Оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, в зв'язку з тим, що двір, в якому головою була її бабка ОСОБА_3, відносився до категорії колгоспних, тому вищевказані обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Просила визнати за нею право власності на спірний житловий будинок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.34).

Суд вважає можливим, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України розглянути справу у відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що останній скористався своїми процесуальними правами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 08.10.2014 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

З дня смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-15).

За життя ОСОБА_3 заповіт на все своє належне мано не залишила.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 у Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.38).

Донька спадкодавиці та мати позивача ОСОБА_4 згідно повторного свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 12.12.2014 року померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6).

За життя ОСОБА_4 заповіт на все своє належне мано не залишила.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 у Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.40).

Спадкоємець за законом після смерті бабки ОСОБА_3 ОСОБА_1 у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в ред. 1964 року), протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подала, однак фактично вступила у володіння житловим будинком по АДРЕСА_1, оскільки проживала та була зареєстрована за вказаною адресою на час смерті спадкодавця.

Таким чином, єдиний спадкоємиць після смерті ОСОБА_3, яка прийняла спадщину є її внучка ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок позивачу ОСОБА_1 у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок (а.с.8).

Відповідно до довідок №98, №119 від 12.02.2015 року, виданих Глибочанською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, померла ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1. Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла її внучка ОСОБА_1, яка проживала та була зареєстрована за вказаною вище адресою, фактично вступивши в управління спадковим майном. Спадкоємці до майна померлої ОСОБА_3 у відповідності до ст. 1241 ЦК України відсутні (а.с.23, 43).

Відповідно до довідки №120 від 12.02.2015 року житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року відноситься до категорії колгоспних дворів. Члени двору: голова ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, внучка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.44).

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються ЦК в ред. 1963 року та Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Згідно ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року), у разі смерті члена колгоспного двору спадщина на майно двору не відкривається.

Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Враховуючи, що ОСОБА_3 була власником майна колгоспного двору (ст.120 ЦК в ред. 1963 р.), на момент прийняття Закону України «Про власність» не втратила цього права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на спадкування за законом після смерті своєї бабки ОСОБА_3, інших спадкоємців, передбачених законом, осіб, з якими померла проживала однією сім'єю немає, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.120, 524, 527, 529, 549, 563 ЦК України (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158 ч.2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, загальною площею 39,2 кв.м, житловою площею 22,8 кв.м, допоміжною площею 16,4 кв.м, що складається з житлового будинку «А» після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя