У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфова Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Інеса Володимирівна, Комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», про визнання майнових прав, визнання іпотечного договору частково недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 28 лютого 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд» (далі - ТОВ «Альянс-Висотбуд») та Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради укладений контракт № 23-05 на будівництво шістнадцятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_1.

З метою проведення будівництва багатоквартирного будинку між ТОВ «Альянс-Висотбуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой» (далі - ТОВ «Альянс-Жилстрой») та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») 01 липня 2008 року укладений генеральний договір про співробітництво № 51-07/203.

На виконання вказаного договору про співробітництво ТОВ «Альянс-Висотбуд» 01 липня 2008 року уклало з АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», договір іпотеки № 51-07/204, згідно з умовами якого ТОВ «Альянс-Висотбуд» передало в іпотеку банку майнові права.

02 та 16 липня 2008 року між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладені кредитні договори № № 24-12/135, 24-12/155 про отримання у кредит грошових коштів у розмірі 1 009 323,60 доларів США та 741 137,25 доларів США відповідно.

На виконання умов вказаних кредитних договорів ТОВ «Альянс-Висотбуд» уклало з АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», договори іпотеки від 02 липня 2008 року № 02-10/2628 та від 16 липня 2008 року № 02-10/2628, згідно з якими передало банку в іпотеку майнові права на незакінчені будівництвом квартири.

12 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Альянс-Висотбуд» укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 28/27, предметом договору стало придбання майнових прав на однокімнатну квартиру № 86, загальною площею 42,11 кв. м, яку ТОВ «Альянс-Висотбуд» зобов'язалося після завершення будівництва у строк до II кварталу 2010 року передати за актом приймання-передачі ОСОБА_4

ОСОБА_4 повністю сплатила вартість об'єкта будівництва у розмірі 171 186 грн, проте, на порушення умов договору ТОВ «Альянс-Висотбуд» будинок не збудувало та в експлуатацію його не ввело.

Крім того, позивач зазначала, що ТОВ «Альянс-Висотбуд» здійснив дії, що можуть призвести до втрати нею права власності на проінвестовану нерухомість, оскільки у 2008 році між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та ПАТ «Укрсоцбанк» укладені договори іпотеки, за умовами яких передано в іпотеку банку майнові права на квартири у житловому будинку, який будується, у тому числі й незакінчену будівництвом квартиру № 86, тому просила визнати за нею право власності на майнові права, визнати іпотечні договори частково недійсними.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 майнові права на об'єкт інвестування − однокімнатну квартиру № 86, загальною площею 42,11 кв. м, що розташована на 13-ому поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав № 28/27 від 12 січня 2010 року.

Визнано недійсним п. 1.1 договору іпотеки від 01 липня 2008 року № 51-07/204, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 86, загальною площею 42,11 кв. м, що розташована на 13-ому поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав № 28/27 від 12 січня 2010 року.

Визнано недійсним п. 1.1 договору іпотеки від 02 липня 2008 року № 02-10/2628, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 86, загальною площею 42,11 кв. м, що розташована на 13-ому поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав № 28/27 від 12 січня 2010 року.

Визнано недійсним п. 1.1 договору іпотеки від 16 липня 2008 року № 02-10/2999, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 86, загальною площею 42,11 кв. м, що розташована на 13-ому поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав № 28/27 від 12 січня 2010 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2014 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека − вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотека виникає щодо нерухомого майна, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено. Іпотекодавцем <http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/979-15?nreg=979-15&find=1&text=%B3%EF%EE%F2%E5%EA%EE%E4%E0%E2%F6%E5%EC+%EC%EE%E6%E5> за таким іпотечним договором може <http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/979-15?nreg=979-15&find=1&text=%B3%EF%EE%F2%E5%EA%EE%E4%E0%E2%F6%E5%EC+%EC%EE%E6%E5> бути забудовник − особа, яка організовує спорудження нерухомості для власних потреб чи для передачі її у власність іншим особам, або особа, власністю якої стане ця нерухомість після завершення будівництва.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 посилалася на ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, встановлених ст. 203 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що на час укладення спірних договорів іпотеки АКБ СР «УкрСоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» погоджено усі істотні умови договорів та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В. внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна іпотекою та накладено на нього заборону. ОСОБА_4 не є стороною іпотечних договорів, які укладені 02 липня 2008 року, тобто до укладення 12 січня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Альянс-Висотбуд» договору купівлі-продажу майнових прав № 28/27, тому при укладенні оспорюваних правочинів права та інтереси позивачки не порушено.

Про розгляд справи апеляційним судом 20 травня 2015 року о 9 год. 30 хв. представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 була належним чином повідомлена, що підтверджено розпискою (а. с. 156, т. 2), тому підстави вважати, що апеляційним судом порушено вимоги цивільного процесуального закону про повідомлення сторін про час та місце судового засідання відсутні.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.