провадження 2/712/706/15
справа № 712/387/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Медіт -Сервіс", Діского Сергія Вікторовича про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "Медіт -Сервіс", Діского Сергія Вікторовича про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги мотивує наступним, він працював на підприємстві "Медіт -Сервіс", директором якого є Діский С.В., на посаді водія з 01.06.2009р., звільнений 22.10.2014 року за ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений розрахунок, а саме не була нарахована та виплачена компенсація за невикористану відпустку. Вважає, що розрахунок не був проведений з вини підприємства. Остаточно розрахунок був проведений 26.12.2014року по рішенню суду , а тому вважає, що затримка в повному розрахунку складає 2 міс.4 дні, в сумі 2595,72 грн., яку і просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задоволити. Стягнути з відповідача Приватного підприємства "Медіт -Сервіс" на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку в сумі 2595,72 грн. Рішення в частині стягнення коштів за один місяць допустити до негайного виконаня.

Представники відповідача Приватного підприємства "Медіт -Сервіс" Діский С.В., Пузир М.В.. Діска С.В. в судовому засіданні вимоги не визнали, пояснили що позивач ОСОБА_1 був звільнений з підприємства 22.10.2014року. В цей же день ним отримана заробітна плата та трудова книжка. На наступний день після звільнення працівнику ОСОБА_1 нарахована компенсація за невикористану відпустку, яку він навмисно не отримав. З заявами про отримання цих коштів до підприємства позивач не звертався. Усні та письмові пропозиції керівництва підприємства про отримання коштів проігнорував і отримав кошти лише після винесення рішення суду надавши рахунок для їх перерахунку. Просили відмовити у задоволенні вимог позивача, оскільки не вбачають вини підприємства у невиплаті позивачу коштів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, на підставі повного всебічного з'ясування обставин справи суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 не підлягають до задоволення з наступних підстав:

- ОСОБА_1 працював водієм в ПП " Медіт-Сервіс" з 01.06.2009р.

- Наказом № 68 від 22.10.2014 року ОСОБА_1 звільнений з роботи з 22.10.2014року за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням) на підставі його заяви про звільнення від 22.10.2014р.

- в день звільнення 22.10.2014р. з позивачем не був повністю проведений розрахунок при звільненні, була виплачена заробітна плата за жовтень 2014 року, однак не була виплачена компенсація за невикористану відпустку в сумі 5 122,25 грн.

- дана компенсація була нарахована бухгалтером підприємства на наступний день 23.10.2014року відповідно до розрахунку платіжної відомості № НЗП 000066

- відповідач письмово 11.12.2014року за вих.57 пропонував позивачу отримати кошти, про що позивач письмово був повідомлений рекомендованим листом під особистий розпис 12.12.2014р.

- відповідно до рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.12.2014 року стягнуто з приватного підприємства "Медіт-Сервіс" на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5122,25 грн.

- відповідно до платіжного доручення № 410 та інформації Надра Банку від 26.12.2014року виплата компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 була перерахована 26.12.2014року в сумі 4069,12грн.

- відповідно до довідки про середню заробітну плату середньоденна заробітна плата позивача складає 38 грн.41коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно зі статтею 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні встановлено, що у зв"язку з відсутністю позивача на робочому місці після 15 год. в день його звільнення і складністю нарахування компенсації за невикористану відпустку головний бухгалтер підприємства Пузир М.В. провела даний розрахунок і кошти були нараховані позивачу на слідуючий день після звільнення, тобто 23.10.2014року.

Судом також встановлено, що з моменту звільнення позивача 22.10.2014року до моменту отримання коштів 26.12.2014року позивач не звертався до адміністрації підприємства про отримання коштів і докази про це в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів цивільної справи № 712/14738/14ц за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Медіт-Сервіс", Діского Сергія Вікторовича про визнання дій протиправними та стягнення компенсації за невикористану відпустку вбачається , що відповідач ПП "Медіт-Сервіс" пропонував позивачу отримати кошти в бухгалтерії підприємства, але позивач цього не зробив.

Відповідач письмово 11.12.2014року за вих.57 пропонував позивачу отримати кошти, про що позивач письмово був повідомлений рекомендованим листом під особистий розпис 12.12.2014р.

Відповідно до платіжного доручення № 410 від 26.12.2014року виплата компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 була перерахована 26.12.2014року.

На підставі зібраних доказів суд вважає, що позивач ОСОБА_1 без поважних причин не отримав вчасно розрахунок по заробітній платі, а саме суму компенсації за невикористану відпустку. Відповідач приймав міри до виплати компенсації працівнику, але не міг цього зробити з поважних причин, так як позивач не з"являвся в бухгалтерію для отримання коштів і у підприємства не було даних про наявність рахунку для перерахування коштів і відповідач зміг перерахувати кошти тільки після надання позивачем рахунку для їх перерахування.

Відповідно до ст.ст.15, 30 ЦК України обставини в цивільній справі з'ясовуються на засадах змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За таких обставин, суд дійшов до висновку що відповідач виконав вимоги ст.116-117 КЗпПУ і вини власника відповідача ПП "Медіт -Сервіс" в невиплаті належних звільненому позивачу ОСОБА_1 сум у строки передбачені діючим законодавством не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.116, 117 КЗпПУ, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Медіт -Сервіс", Діского Сергія Вікторовича про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: В.А.Кузьменко