У Х В А Л А

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що 08 листопада 2012 року близько 16 год. по вул. Серьогіна в районі будинку № 9 у м. Полтаві за участю належного йому автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д. н. з. НОМЕР_1, та автомобіля марки «Hyunday Elantra», д. н. з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 з вини обох водіїв сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Загальний розмір завданої позивачеві в результаті ДТП шкоди складає 75 453 грн 92 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 29 квітня 2014 року № 060414.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Остра» (далі - ПрАТ «СК «Остра»), яке відмовило йому у виплаті страхового відшкодування.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути на свою користь з ПрАТ «СК «Остра» 45 272 грн страхового відшкодування, 600 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 452 грн 72 коп. судового збору.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Остра» на користь ОСОБА_3 45 272 грн страхового відшкодування, 600 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 452 грн 72 коп. судового збору.

У поданій касаційній скарзі ПрАТ «СК «Остра», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що заподіяна ОСОБА_3 шкода підлягає відшкодуванню ПрАТ «СК «Остра», у якому була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, у розмірі суми відповідного ступеня вини кожного з учасників ДТП.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 08 листопада 2012 року близько 16 год. по вул. Серьогіна біля будинку № 9 у м. Полтаві сталася ДТП за участю автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д. н. з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Hyunday Elantra», д. н. з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 29 квітня 2014 року № 060414 вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_3, внаслідок пошкодження автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д. н. з. НОМЕР_1, становить 75 453 грн 92 коп. (а. с. 14-22).

Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2014 року у справі № 1619/1457/12 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_3, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3603698 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «Остра» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50 тис. грн (а. с. 13).

ПрАТ «СК «Остра» у виплаті позивачу страхового відшкодування відмовило за недоведеністю вини ОСОБА_4 у зазначеній ДТП (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце ДТП та чи сталася вона з вини відповідача. При цьому така постанова суду є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України (п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про стягнення зі страхової компанії на користь позивача страхового відшкодування, суди виходили із того, що поряд з виною ОСОБА_3 вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, яка сталася 08 листопада 2012 року, встановлена постановою Машівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2014 року у справі № 1619/1457/12, у мотивувальній частині якої зазначено, що згідно з висновками комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз від 06 вересня 2013 року № 778/779 та від 11 березня 2014 року № 60/61 ОСОБА_4 порушив п. п. 12.3, 12.4, 12.9 (б) ПДР України і ці порушення знаходяться у причинному зв'язку із виникненням зазначеної ДТП.

У той же час, посилаючись на вказану постанову як на підставу для визнання ОСОБА_4 винним у рівній мірі з ОСОБА_3 у зазначеній ДТП, суди не звернули уваги на те, що ця постанова не містить категоричного висновку про наявність вини ОСОБА_4 у ДТП, а висновок комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз суди не досліджували.

Разом із тим на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не звернули уваги на те, що ОСОБА_3 із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження належного йому автомобіля в ДТП, яка сталася 08 листопада 2012 року, звернувся до ПрАТ «СК «Остра» лише у травні 2014 року, тобто більш ніж через рік після ДТП. Відповідно до п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону № 1961-IV однією із підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.

Вирішуючи спір по суті, суди зазначеним обставинам належної оцінки не надали, а лише обмежилися констатацією того факту, що позивачу у виплаті страхового відшкодування було відмовлено не у зв'язку із пропуском строку на подачу відповідної заяви, а через те, що ДТП, яка сталася 08 листопада 2012 року, не є страховим випадком.

У той же час суди не врахували, що наслідком подання заяви до страховика про виплату страхового відшкодування після спливу встановленого законом строку є втрата потерпілим права на отримання відшкодування заподіяної шкоди саме зі страховика.

Крім того, визначаючи розмір страхового відшкодування у розмірі 45 272 грн, суди не врахували, що згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 29 квітня 2014 року № 060414 ринкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д. н. з. НОМЕР_1, аналогічна вартості заподіяного матеріального збитку і становить 75 453 грн 92 коп., а вартість відновлювального ремонту складає 131 556 грн 62 коп.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати та ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2).

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратами по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи Моторне (страхове) транспортне бюро України (п. 30.3).

Вирішуючи спір по суті, суди на зазначене уваги не звернули, не перевірили, чи є ремонт автомобіля економічно обґрунтованим, не з'ясували, чи згоден позивач із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, оскільки від встановлення зазначених обставин залежить визначення порядку відшкодування заподіяних збитків, розмір страхової виплати та вирішення спору в цілому.

З огляду на зазначене висновки судів про наявність підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування у визначеному позивачем розмірі є передчасними.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи судам необхідно поміж іншого перевірити доводи відповідача про те, що позивач вказаний автомобіль реалізував ОСОБА_5 за 10 780 грн та з урахуванням встановлених обставин вирішити спір по суті.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В. О. Савченко