Справа №: 398/5489/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" лютого 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючогоКрімченко С.А.

при секретаріКуліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист особистого немайнового права,-

Встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_3 і просить усунути порушення особистого немайнового права та відновити становище , яке існувало до порушення . А також просить зобов'язати ОСОБА_3 перенести металеву огорожу на цвинтарі в с.Куколівка Олександрійського району на 2 метри від могили її покійного чоловіка ОСОБА_4. Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4 і був похований на цвинтарі в с.Куколівка Олександрійського району. 25 квітня 2014 року відповідачка ОСОБА_3 встановила металеву огорожу довжиною 6.5 метра впритул до могили її чоловіка. Металевий столик , який стояв біля могили її чоловіка був зірваний та поставлений в інше місце. Металева огорожа, яку поставила відповідачка, огорожує могили сина та чоловіка відповідачки в паралельному ряді і простягається на ряд, де знаходиться могила її покійного чоловіка, огороджуючи вільні від могил місця. Огорожа знаходиться на відстані 0.7 м від могили її чоловіка , що унеможливлює розташування столика біля могили , як це було раніше. Крім того, металева огорожа зробила неможливим поховання біля її чоловіка. Вона обіцяла чоловіку, що буде біля нього після смерті. Відповідачка огородила не тільки дві могили своїх рідних , вона огородила вільну від поховання землю біля могили її покійного чоловіка, порушивши її цивільні права.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просять їх задоволити.

Відповідачка та її представник позов не визнали .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони , представників сторін суд вважає ,що позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України).

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.8 Закону України « Про поховання та похоронну справу» (далі Закону) органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції:

1) вирішують відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховання;

2) забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання.

Згідно ст. 28 Закону землі, на яких розташовані місця поховання, є об'єктами права комунальної власності .

Згідно ст. 30 Закону утримання кладовищ, а також інших місць поховання забезпечують виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно п.4.3.6 Інструкції про порядок поховання , утримання кладовищ і організацію ритуального обслуговування в населених пунктах України під кожну могилу для одинарного поховання виділяється земельна ділянка площею 3.3 м2.

Згідно п.2., 3 Примітки до даного пункту Інструкції ділянка землі для подвійного поховання може виділятися у випадку, коли один із найближчих родичів, що залишився в живих (чоловік, жінка, батько, мати, син, дочка) старший 60 років.

Місце для сімейного поховання виділяється у випадку одночасної загибелі членів сім'ї в результаті аварії або іншого нещасного випадку, в залежності від числа загиблих.

Згідно п. 4.4.1.Інструкції на могилах, в межах виділеної ділянки, дозволяється

встановлення намогильних споруд (бордюрів, пам'ятників, скульптур,ваз, меморіальних дошок), огорож, лав, ящиків для інвентаря,столиків, висадження дерев, кущів і квітів.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4 . Чоловік відповідачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а син відповідачки ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Поховані вони на цвинтарі с.Куколівка Олександрійського району Кіровоградської області.

Позивачка в засіданні пояснила, що хотіла після смерті бути похованою біля свого чоловіка. З відповідачкою були раніше нормальні стосунки і вони з нею домовлялися , що після смерті будуть поховані біля своїх чоловіків, на цвинтарі домовилися , де будуть їхні могили. Але в квітні 2014 року відповідачка встановила огорожу, якою були огороджені могили її чоловіка та сина і частина вільної земельної ділянки біля могили її чоловіка. Столик, який стояв біля могили її чоловіка був демонтований і перенесений на інше місце.

Відповідачка в засіданні пояснила, що бажає після смерті бути похованою біля свого чоловіка і тому зайняла вільну земельну ділянку біля могили свого чоловіка. Позивачка може зайняти собі місце під поховання з другої сторони від могили свого чоловіка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка працює землевпорядником Куколівської сільської ради , пояснила, що земельна ділянка, на якій знаходиться кладовище, являється комунальною власністю. Жителі села самі визначають місця поховань своїх рідних та дотримуються встановленого порядку поховання. Сторони в сільську раду не зверталися для виділення їм земельних ділянок під поховання їх родичів, а також спірної земельної ділянки для свого майбутнього поховання. Суперечка між сторонами виникла лише після того, як відповідачка встановила огорожу біля могил. Вони пропонували сторонам мирно вирішити даний конфлікт. Огорожа , яку поставила відповідачка, захоплює відразу 2 ряди , але на їхню пропозицію відповідачка не захотіла переносити огорожу.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що біля могили сина та чоловіка відповідачки поставили огорожу, яка захоплює відразу 2 ряди , що порушує встановлений порядок.

Свідок ОСОБА_8, який являється сином позивачки, в судовому засіданні пояснив, що від матері дізнався , що столик біля могили його батька демонтований . Так як це сталося перед поминальним днем, то він на цвинтарі погодився , щоб люди, які встановлювали огорожу біля могил ОСОБА_1 , встановили столик в інше місце.

Свідок ОСОБА_9, який являється сином відповідачки, пояснив, що в 2005 році помер його батько. Коло його могили був встановлений столик. Коли помер чоловік позивачки , то поряд з їхнім столиком вони встановили свій столик. Коли ставили огорожу біля могил його батька та брата, то демонтували столик ОСОБА_4 , так як він заважав. Син позивачки погодився , щоб столик встановили в іншому місці. Пояснив , що не знав про домовленість матері з позивачкою щодо місць їх поховання в майбутньому. При встановленні огорожі , не погоджував це питання з позивачкою.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили ,що вони допомагали встановлювати огорожу біля могил ОСОБА_9. Під час виконання даних робіт виник конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .Столик вони демонтували, так як він заважав ставити огорожу. В процесі суперечки було вирішено поставити столик ОСОБА_2 в іншому місці , з цим погодився син позивачки.

В судовому засіданні 16.01.2015 року сторони виявили бажання мирно врегулювати виниклий між ними конфлікт і розгляд справи був відкладений.

Але в судовому засіданні 19.02.2014 року з'ясувалося, що сторони не дійшли згоди щодо врегулювання виниклого між ними конфлікту.

Сторонам вільна від поховання земельна ділянка , яка була самовільно огороджена відповідачкою, Куколівською сільською радою не виділялася . Не могла бути виділена земельна ділянка для подвійного поховання , так як на момент смерті чоловіків відповідачки та позивачки сторонам не виповнилося 60 років. Не могла бути виділена земельна ділянка і для сімейного поховання , яка виділяється у випадку одночасної загибелі членів сім'ї в результаті аварії або іншого нещасного випадку, в залежності від числа загиблих.

Для однієї могили виділяється земельна ділянка площею 3.3 м2.

Тобто, жодна із сторін не має права претендувати на спірну земельну ділянку. Тому сторонам бажано в даній ситуації дійти згоди щодо врегулювання даного конфлікту .

Так як встановлено, що спірна огорожа зайняла одночасно 2 ряди в місцях поховання, що порушує встановлений порядок на цвинтарі, то Куколівська сільрада не позбавлена права звернутися в інтересах територіальної громади з позовом про усунення виявленого порушення.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає, що в позові необхідно відмовити в повному обсязі .

Керуючись ст. ст. 15, 16, ЦК України , Законом України « Про поховання та похоронну справу», ст.ст. 209,215 ЦПК України,-

Вирішив :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист особистого немайнового права - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду: Крімченко С.А.