МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ___________________________________________________________________________________________________________________
Справа №521/7557/15-ц
Номер провадження №2/521/3795/15
14 липня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Жуган Л.В.
при секретарі - Іськовій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди батька,-
До Малиновського районного суду м. Одеси 13.05.2015 року звернулась позивач ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3, третя особа: Відділ у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди батька, зазначаючи, що з 11.11.2011 року по 01.04.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу між сторонам залишився проживати з позивачем ОСОБА_2, яка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток.
Позивач вказує, що в літній період має намір виїхати з дитиною за кордон з метою відпочинку та розширення культурного світогляду дитини. Для цього ОСОБА_2 неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон з їх сином у її присутності, а також на виготовлення усіх необхідних проїзних документів для останнього, але отримала нічим необґрунтовану відмову, в зв'язку з чим позивач звернулась до суду.
Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву 14.07.2015 року, згідно якої зазначила, що позовні вимоги підтримує частково, та просила задовольнити частково її позовну заяви, а саме надати їй дозвіл на оформлення документів та виїзд до Республіки Білорусія, з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері без згоди його батька, ОСОБА_3 для відпочинку, в період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року, також просила розглянути справу без її участі та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив.
Однак 22.06.2015 року представником відповідача за довіреністю - ОСОБА_5, до суду були подані заперечення, згідно яких зазначено, що надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди за межі України в декілька країн малолітнього сина на протязі літнього періоду без згоди батька, суперечить нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дітей, чим фактично позбавить батька можливості брати участь у вихованні сина та можливості спілкуватися з ним, в зв'язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, третя особа повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01.04.2015 року шлюб зареєстрований 11.11.2011 року у Третьому Приморському відділі ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, було розірвано.
Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі міського управління юстиції, 17.05.2012 року.
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір'ю позивачем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1
Судом встановлено, що позивач зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон та згоду на оформлення проїзного документа на виїзд сина за межі України, що підтверджується поштовим відправленням від 05.05.2015 року, однак, відповідач, не надав відповіді на прохання ОСОБА_2 щодо надання такого дозволу, тому це питання в добровільному порядку між сторонами не врегульовано.
Оскільки відповідач, зловживаючи своїми правами, відмовляється від надання згоди на виїзд неповнолітнього сина на відпочинок за межі України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів сина ОСОБА_4, з метою захисту прав дитини позивач звернулась до суду з даним позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України та оформлення проїзного документа дитини.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Враховуючи положення ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 141, 155 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Враховуючи положення статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Судом було встановлено, що батько ОСОБА_3 нехтує цими правами та інтересами дитини - сина ОСОБА_4, оскільки не надає дозволу на виїзд за кордон своєму неповнолітньому синові, а також порушує положення ч. 2 ст. 150 СК України щодо обов'язку батьків дитини піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд з України лише за згодою батьків і в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.
Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 4-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Враховуючи те, що позивач має складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за межі України та оформлення проїзного документу дитини, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України для тимчасового перебування з метою оздоровлення та відпочинку, та враховуючи те, що згідно свої заяви від 14.07.2015 року, позивач просила, суд частково задовольнити позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 в частині надати їй дозволу на оформлення документів та виїзд до Республіки Білорусія з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері без згоди його батька, ОСОБА_3, для відпочинку в період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл оформляти усі документи для тимчасового виїзду за межі України - до Республіки Білорусія, неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України - до Республіки Білорусія, неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Жуган