Провадження № 2/344/1623/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді: Барашкова В.В.

за участю секретаря: Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

У судове засідання представник позивача не з»явився, проте звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився , хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст.ст. 10,11,58-60, 61 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що 16.04.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким позивач надав відповідачці 14000,00 доларів США та 4000,00 Євро. з терміном повернення до 31.05.2014 року. На підтвердження дійсності та реальності спірного правочину відповідачка надала позивачу письмову розписку (а.с.4).

Згідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Однак у передбачений договором строк відповідачка не повернула кошти і станом на момент розгляду цивільної справи сума боргу ОСОБА_2 перед позивачем становить 14000,00 доларів США та 4000,00 Євро.

За приписами ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка порушила умови правочину про позику, відповідно суд приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 208,209,212-215,218, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( і.п.н.НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 76000) на користь ОСОБА_1 (і.п.н.НОМЕР_2, АДРЕСА_2, 76000) 14000,00 доларів США та 4000,00 Євро боргу за договором позики.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя : В.В.Барашков