Справа № 761/2222/15-ц
Провадження № 2/761/2928/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про повернення вкладу та стягнення коштів за невиконання грошового зобов'язання за правочином, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 27 січня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (далі - Відповідач) про повернення вкладу та стягнення коштів за невиконання грошового зобов'язання за правочином.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 травня 2014 року між нею та Відповідачем було укладено Договір банківського вклад «Весняний» в іноземній валюті з виплатою процентів щомісяця № 062189 (далі - Договір), у відповідності з яким, вона розмістила у Відповідача грошову суму у розмірі 100 000,00 доларів США, строком до 28 листопада 2014 року. Вказує, що 02 грудня 2014 року вона звернулася до Відповідача із письмовою заявою з проханням перерахувати суму вкладу на її рахунок в іншому банку із зазначенням його реквізитів, проте, її вимога Відповідачем була залишена поза увагою та у подальшому на всі її звернення відповіді не надавав. Просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь суму основного боргу у розмірі 100000,00 доларів США, що в еквіваленті складає 1 578 000,00 грн., пеню у розмір 56 894 грн. 46 коп. та інфляційну складову боргу у розмірі 47 340 грн. та три проценти річних у розмірі 6 095 грн. 84 коп.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити, з підстав, що зазначені у позові.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення проти позову, в яких послався на відсутність правових підстав для задоволення вимог Позивача з огляду на особливості Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та впровадження ліквідації Відповідача станом на даний час.

Оскільки представник Позивача не заперечував щодо розгляду справи у відсутність представника Відповідача, суд вбачає можливість розгляду справи у відсутність останнього, на підставі зібраних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк», з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, було укладено Договір банківського вкладу № 062189 «Весняний» в іноземній валюті (далі - Договір), згідно якого Позивач розмістила на відповідний депозитний рахунок кошти у розмірі 100 000,00 доларів США строком до 28 листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 02 грудня 2014 року Позивач звернулася до Відповідача із заявою про перерахування її коштів із її депозитного рахунку на рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», однак відповіді на заяву не отримала.

Судом встановлено, що 13.02.2015 року Правлінням Національного банку України відповідно до вимог ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», прийнято постанову № 105 «Про віднесення Публічного акціонерного банку «Златобанк» до категорії неплатоспроможних».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Також, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 року № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 13.05.2015 № 9 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, що унеможливлює виникнення нових зобов'язань.

Оскільки процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

За таких обставин, оскільки ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прямо забороняє стягнення будь-яких коштів із Відповідача, стягнення коштів у судовому порядку в період ліквідації Відповідача фактично порушить порядок здійснення ліквідаційної процедури, встановлений законом, у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 15, 16, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, статей 26, 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись статтями 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про повернення вкладу та стягнення коштів за невиконання грошового зобов'язання за правочином - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :