НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/2850/15
№ 2/183/2040/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретар Хачатурова Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орлівщинської сільської ради, 3-я особа ОСОБА_2, про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації та оформлення права власності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 17 січня 2014 року помер його дядько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами №34 по вул. Нова в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області та на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Національної гвардії, 35.

11 вересня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1310, відповідно до якого все його майно, де б воно не було, та з чого б ново не складалось, узагалі все, належите йому на день смерті , і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1С.(позивачу).

У строки визначені ст. 1270 ЦК України, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 17.01.2014 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 вересня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1363, він є спадкоємцем на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами №34 по вул. Нова в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

На підставі рішення виконавчого комітету Орлівшинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1 від 05.01.1993 року ОСОБА_4 було наділено земельною ділянкою площею 0,16 га для будівництва житлового будинку та надано дозвіл на будівництво за адресою: с. Орлівщина, вул. Національної гвардії,35.

В подальшому на підставі рішення 19 сесії Орлівщинської сільської ради народних депутатів 21 скликання від 02 квітня 1994 року ОСОБА_4 була передана у власність земельна ділянка площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Національної гвардії, 35 в с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області.

У відповідно до ч. 1 ст.126 Земельного кодексу, що діяла на час ухвалення рішення органом місцевого самоврядування, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, зазначених частиною другою статті.

За життя ОСОБА_4 займався процедурою завершення приватизації зазначеної земельної ділянки , що підтверджується заявою до держкомзема від 21.10.2009 року, однак не встиг одержати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, вважає, що він має право на спірну земельну ділянку у порядку спадкування.

Враховуючи, що його права на спірну земельну ділянку, як спадкоємця ОСОБА_4, в даний час не визнаються органом місцевого самоврядування, про що свідчить рішення 38 сесії 6 скликання, він не має можливості одержати дозвіл на розроблення проекту щодо відведення спадкової земельної ділянки у власність, відповідно до вимог діючого на даний час законодавства, він вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Позивач просить визнати за ним право на завершення приватизації та одержання на свої імя право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га, розташовану за адресою с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Національної Гвардії, 35 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 17 січня 2014 року.

В судове засідання позивач і його представник не зявились, представник за довіреністю ОСОБА_6 письмово просить задовольнити позов повністю, справу розглянути за її відсутністю.

Представник Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю.

Третя особа ОСОБА_2 заперечувала у задоволенні позову, надала суду письмові заперечення, в судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що 17 січня 2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, про що 20 числа січня місяця 2014 року складено відповідний актовий запис №5 виконкомом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами №34 по вул. Нова в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області та на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Національної гвардії, 35.

11 вересня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1310, відповідно до якого все його майно, де б воно не було, та з чого б ново не складалось, узагалі все, належите йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У строки визначені ст. 1270 ЦК України позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 17.01.2014 року.

В матеріалах спадкової справи №49, заведеною державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, є заява ОСОБА_1 від 15 вересня 2014 року, в якій він просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 17.01.2014 р., на житловий будинок, розташований за адресою с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області вул. Нова, 34.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 вересня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1363, ОСОБА_1 є спадкоємцем на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами №34 по вул. Нова в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Національної Гвардії, 35, позивачу було відмовлено через відсутність державного акту на право власності на землю, виданого на імя ОСОБА_4

Рішенням № 32-38/У1 від 30.01.2015 року Орлівщинська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області на 38 сесії 6 скликання відмовила в дозволі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в власність ОСОБА_1 за адресою с. Орлівщина, вул. Національної Гвардії, 35 за невідповідністю документів поданих у заяві до даної земельної ділянки.

У відповідно до ч.1 ст. 126 ( ст.125) Земельного кодексу, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Спори про визнання права власності земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо спадкодавцем не був отриманий держаний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судом з урахуванням вимог закону та розяснень Пленуму ВСУ України, викладених в п.10 та 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі рішення виконавчого комітету Орлівшинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1 від 05.01.1993 року ОСОБА_4 було наділено земельною ділянкою площею 0,16 га. для будівництва житлового будинку та надано дозвіл на будівництво за адресою: с. Орлівщина, вул. Національної гвардії,35.

В подальшому на підставі рішення 19 сесії Орлівщинської сільської ради народних депутатів 21 скликання від 02 квітня 1994 року ОСОБА_4 була передана у власність земельна ділянка площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Національної Гвардії, 35 в с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області.

У відповідно до ч. 1 ст.126 Земельного кодексу, що діяла на час ухвалення рішення органом місцевого самоврядування, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, зазначених частиною другою статті.

Пунктом 1 розділу Х (перехідні положення) Земельного кодексу України, із змінами та доповненнями згідно із Законом №509-У1 від 16.09.2008 р., встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняти органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Таким чином, якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок , прийнятого органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

За життя ОСОБА_4 займався процедурою завершення приватизації зазначеної земельної ділянки , що підтверджується заявою до держкомзема від 21.10.2009 року, однак не встиг одержати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючі вищевказане, суд вважає, що позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, має право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та право на одержання державного акту про право власності на спірну земельну ділянку на свої імя у порядку спадкування, а не права власності на цю земельну ділянку.

Набуття прав власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце при наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

-ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю;

-виготовлення технічної документації на земельну ділянку;

-визначення меж земельної ділянки в натурі;

-погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

-одержання у встановленому законом порядку Державного акту на землю;

-реєстрація права власності на землю.

Враховуючи, що спадкодавцем ОСОБА_4 в повному обсязі процедура приватизації земельної ділянки у встановленому законом порядку не проведено, право власності на земельну ділянку за ним не зареєстровано, тому у спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 не виникло право власності на конкретну земельну ділянку.

Оцінюючі зібрані докази, суд прийшов до висновку про визнання за позивачем права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на спірну земельну ділянку на своє імя, а не на право власності на земельну ділянку.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.16, 1216-1218,1223, 1225 ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу України, п.1 Розділу Х (Перехідні положення) Земельного кодексу України, ст.ст. 10,11, 60, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_7 Сергійовича до Орлівщинської сільської ради, 3-я особа ОСОБА_2, про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації та оформлення права власності на земельну ділянку у порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на завершення приватизації та одержання Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га., розташовану за адресою: с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Національної Гвардії, 35, переданої у власність ОСОБА_3 рішенням 19 сесії Орлівщинської сільської ради народних депутатів 21 скликання від 02 квітня 1994 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 17 січня 2014 року.

В частині позову ОСОБА_1 про одержання права власності на вищевказану земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення. а особами, які не були присутні при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: