Справа № 539/2727/15-ц
03 вересня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.
при секретарі - О.А.Павличенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованому в АДРЕСА_3.
У позові вказано, що позивачка з 17.07.2000р. являється власником житлового будинку з господарськими будівлями , розташованих в АДРЕСА_3.
За даною адресою зареєстровані вона та її колишній чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким рішенням Лубенського міськрайонного суду від 29.07.2014 року розірвано.
У серпні 2013 року позивачка , повністю припинивши з відповідачем шлюбні стосунки , разом з їх спільними дітьми переїхала проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 де проживають по теперішній час.
Відповідач ОСОБА_2 має вид на проживання в Україні, його місце проживання зареєстроване у належному їй будинку в с.Тернівщина Лубенського району Полтавської області , в якому не проживає більше 2 років , ніяких стосунків з сім'єю не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, його особистих речей у будинку немає. Через реєстрацію у будинку відповідача позивачка не може самостійно розпоряджатися своїм майном, тим самим порушуючи її права, як власника даного будинку.
Враховуючи те що ОСОБА_2 не проживає у будинку протягом 2 років без поважних причин, самовільно залишивши його у 2013 року позивачка прохає визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_3.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохаючи суд їх задовольнити , не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з"явився повторно , причину своєї неявки суду не повідомив, про час, місце розгляду справи був повідомлений через пресу.
Третя особа - представник управління міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений завчасно.
Суд , враховуючи думку позивача , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши обставини, докази справи , заслухавши пояснення позивача суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 17.07.2000р. являється власником житлового будинку з господарськими будівлями , розташованих в АДРЕСА_3, що підтверджується копією договору купівлі - продажу жилого будинку від 17.07.2000 року.
Згідно акту виконкому Войнихівської сільської ради про перевірку домогосподарства по АДРЕСА_3 підтверджується , що за даною адресою зареєстровані позивачка - ОСОБА_1 та її колишній чоловік - ОСОБА_2 , шлюб з яким рішенням Лубенського міськрайонного суду від 29.07.2014 року розірвано, що підтверджується його копією.
Судом встановлено , що у 2013 році позивачка, повністю припинивши шлюбні стосунки з відповідачем ОСОБА_2, переїхала проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 де проживає по теперішній час, що було підтверджено у судовому засіданні позивачем.
У 2013 році відповідач , забравши свої особисті речи, самовільно залишив спірний будинок в якому зареєстрований і по теперішній час в ньому не проживає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, його особистих речей у будинку немає, питання про вселення не ставив і не ставить, намірів проживати в будинку не має, власноручно передав власнику будинку ключі від вхідних замків будинку, мав реальний доступ до цього житла.
Згідно акту виконавчого комітету Войнихівської сільської ради Лубенського району від 19.07.2015 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований , але фактично не проживає в будинку по АДРЕСА_3.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України колишній член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності понад один рік без поважних причин.
В судовому засіданні підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 по місцю реєстрації в Україні у будинку по АДРЕСА_3 більше 2 - х років, який самовільно залишив у 2013 році.
Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.
Враховуючи вищенаведене , інтереси позивача, як власника будинку , суд визнає позовні вимоги правомірними , які підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.16, 405 ЦК України ,
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Алжиру, особою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Матвієнко В. М.