Провадження №201/2696/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником.

В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві зазначав, що ОСОБА_2 працював на посаді заступника керівника департаменту по інжинірингу будівельних проектів ГО в Департаменті з управління будівельними проектами ПАТ КБ «Приватбанк» з 17.05.2011 на підставі наказу № Э.DN-КП-2011-1002 від 17.05.2011. Між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір №1002 від 17.05.2001. 20-22 квітня 2015 року проводилася позачергова перевірка документів та наявності будматеріалів на будівельній площадці «Океанмаш», що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32. За результатами перевірки підготовлено зведену таблицю, в якій зазначено матеріали, в якій зазначено придбані Позивачем матеріали, які від постачальників було отримано під звіт за довіреностями та іншими разовими документами ОСОБА_2 Зазначені матеріали були отримані для подальшої передачі підрядним організаціям для виконання будівельних робіт. Висновками перевірки встановлено, що акти прийому-передачі матеріалів або інші документи, що підтверджують подальшу передачу будівельних матеріалів, отриманих ОСОБА_2 під звіт, відсутні. Після офіційного звернення позивача до підрядників було отримано відповіді, які підтверджують, що матеріали ОСОБА_2 не було передано. За зазначені порушення ОСОБА_2 30.04.2015 на підставі наказу № Э.08.0.0.0/1-6688532 від 30.04.2015 звільнено з роботи на підставі п.2ст.41 КЗпП України ( у зв'язку з втратою довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу). В результаті порушення, вчиненого ОСОБА_2, було нанесено матеріальну шкоду ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 2 109 868,35 грн., у зв'язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 2 109 868,35 грн.

28.07.2015 до Жовтневого районного суду Дніпропетровської області надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, де зазначено, що ОСОБА_2 було нанесено матеріальну шкоду ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 1 730 956,39 грн. Позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 1 730 956,39 грн.

Позивач у судове засідання надав заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про відкладення розгляду справу, дата якого, як зазначає представник, призначене на 28 серпня 2015 року, проте в матеріалах справи наявна його розписка про повідомлення наступної дати та часу судового засідання, яке призначене на 27 серпня 2015 року на 11 годину 00 хвилин.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст. 130 КЗпП України: працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 135 КЗпП України межі матеріальної відповідальності працівників за шкоду, завдану підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, встановлюються законодавством.

Відповідно до ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної шкоди підприємству, організації, установі визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 8 роз'яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору про повну матеріальну відповідальність (п.1 ст. 134 КЗпП України), зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими може бути укладено такий договір. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Судом встановлено, що відповідач працював на посаді заступника керівника департаменту по інжинірингу будівельних проектів ГО в Департаменту з управління будівельними проектами ПАТ КБ «Приватбанк» з 17.05.2011 на підставі наказу № Э.DN-КП-2011-1002 від 17.05.2011. Між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір №1002 від 17.05.2001.

Доказами, наявними в матеріалах справи (копіями накладних, рахунків, довіреностей) підтверджено, що ОСОБА_2 отримані товарно-матеріальні цінності. Згідно зведеної таблиці за результатами перевірки, що проводилася 20-22.04.2015 року сума будівельних матеріалів, отриманих ОСОБА_2 від постачальників, але не переданих в роботу підрядникам, складає 1 730 956,39 грн.

Відповіді підрядників на запит позивача, а саме: лист ТОВ «Аміна», лист ТОВ «Арт Інвест» № 15/04/2015 від 15.04.2015, лист ТОВ «Будівельна компанія» СБІ-СКЕЛЯБУДІНВЕСТ № 1504-2015 від 15.04.2015, лист ТОВ «Рубікон-трейдінг» № СТ-41 від 15.04.2015 свідчать про те, що зазначеним підрядникам в роботу отримані ОСОБА_2 товаро-матріальні цінності передані не були.

ОСОБА_2 акти прийому-передачі надані не були, докази на підтвердження заперечень проти позову відсутні. Отже, відповідачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України.

З наданих додатково Позивачем доказів, а саме відповіді ТОВ «Атлас-Енерго» № 036 від 17.04.2015 та додатків до неї вбачається, що даному підряднику були передані в роботу матеріали зазначені в зведеній таблиці за результатами проведеної перевірки, як такі, що відсутні, а саме: по видатковим накладним №Рнк/DT-0000942 від 24.01.2015 на суму 47177,98 грн. з ПДВ (акт №24), по видатковим накладним №РН-001 від 12.02.2015 на суму 211 194,55 грн. з ПДВ (акт №27), по видатковим накладним №РН-002 від 20.02.2015 року на суму 200 630,84 грн. з ПДВ (акт №29), по видатковим накладним №Рнк/DT-0012594 від 19.08.2014, по видатковим накладним №Рнк/DT - 0012595 від 19.08.2014 року , по видатковим накладним №Рнк/DT-0012596 від 19.08.2014 (акт №4) на суму 40021,30 грн., а загалом на суму 499024,67 грн.

Зважаючи на те, що будівельні матеріали на суму 499 024,67 грн. було передано ТОВ «Атлас-Енерго» в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 499 024,67 грн. слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству у випадку, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 отримував матеріальні цінності в постачальників за накладними, тобто під звіт, за разовими документами, він може нести матеріальну відповідальність в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 1 231 931,72 грн..

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, п.2 ч.1. ст. 134, ст. 135, 135-3 КЗпП України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 1 231 931,72 грн. (один мільйон двісті тридцять одна тисяча дев'ятсот тридцять одна гривня 72 коп.)матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні).

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: