Справа №592/4809/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1504/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

25 серпня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Гагіна М. В. , Семеній Л. І.

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 червня 2015 року

в справі за скаргою ОСОБА_6 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_7 та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Скаргу обґрунтовувала тим, що 29.04.2015 року суб»єктом оскарження було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47422097 ( далі постанова ) на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року, якою визнана мирова угода.

Зазначала, що постанова не відповідає законодавству, оскільки вказана ухвала суду не є виконавчим документом, не містить реквізитів, які в ньому повинні бути зазначені у відповідності до ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження » ( далі Закон ). Вказує також, що заява стягувача про примусове виконання ухвали суду була подана до ДВС 29.04.2015 року, тобто після спливу річного строку на предявлення. Окрім того, згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.02.2015 року про розяснення ухвали, грошова компенсація в сумі 4000 грн. сплачується на користь ОСОБА_4 кількома особами в солідарному порядку, тоді як державний виконавець виніс постанову про стягнення усієї суми лише зі скаржниці. Остання просила визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_7 щодо винесення постанови та її скасувати.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 червня 2015 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_7 щодо винесення постанови від 29.04.2015 року ВП №47422097 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 4000 грн.

Скасувано постанову про відкриття виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4.М. ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Вказує, що ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року про затвердження мирової угоди відповідає вимогам ст. 18 Закону, підлягає примусовому виконанню, відтак державний виконавець обґрунтовано відкрив виконавче провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення державного виконавця та представника ОСОБА_6, які заперечують проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року ( а.с. 6-7 ) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, визнана мирова угода, укладена між сторонами 05.02.2014 року. За умовами мирової угоди ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в рахунок вартості 1/2 будівель, які були отримані у спадщину, після визнання мирової угоди мали сплатити ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 4000 грн.

Дана ухвала в липні 2014 року подавалася представником ОСОБА_4 до відділу ДВС Сумського МУЮ, проте постановою від 15.07.2014 року ( а.с. 14 ) державного виконавця було відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

16.02.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми була розяснена ухвала суду від 06.02.2014 року та зазначено, що компенсація ОСОБА_4 сплачується ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 у солідарному порядку.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за заявою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 державним виконавцем відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_7 було відкрито виконавче провадження на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року. В постанові про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2015 року ( а.с. 5 ) зазначено про примусове виконання ухвали суду в частині стягнення 4000 грн. та те, що боржником є ОСОБА_6, а стягувачем - ОСОБА_4

Як передбачено п. 2) ч. 2 ст. 17 Закону, відповідно до його положень підлягають виконанню державною виконавчою службою в т.ч. і ухвали судів у цивільних у випадках, передбачених законом.

Ухвала суду в цивільній справі про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі є актом вирішення спору по суті.

Визнана судом мирова угода є цивільно-правовим зобов»язанням, тобто правовідношенням, в якому одна сторона ( боржник ) зобов»язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію або утриматися від її вчинення, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов»язку ( ст.ст. 11 та 509 ЦК України ).

Відповідно, при врегулюванні спору шляхом взаємних поступок, між сторонами виникають нові права та обов»язки. Мирова угода припускає добровільне її виконання, в той час, як норми вищезгаданого Закону спрямовані та регулюють питання примусового виконання судових рішень.

Як вірно вказав суд першої інстанції, ухвала суду, якою визнана мирова угода, може бути виконавчим документом лише у випадках, передбачених законом, при цьому, зміст ухвали суду повинен відповідати вимогам ст. 18 Закону.

Текст мирової угоди повинен передбачати як саму можливість її примусового виконання, так і порядок виконання у разі ухилення однієї зі сторін. Це, зокрема, пов»язано з тим, що виконанню органами ДВС підлягають лише документи, які містять розпорядження для державного виконавця про застосування заходів примусового виконання ( щодо способу та порядку виконання ).

У випадку ухилення від виконання мирової угоди, заінтересована сторона повинна звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. На підставі рішення суду в такій справі, кредитор отримає виконавчий документ, який підлягає примусовому виконанню.

Ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року вказує лише на умови, на яких сторони дійшли згоди самостійно вирішити спір, проте в ухвалі не йдеться про строки сплати відповідачами коштів на користь ОСОБА_4, а також про можливість примусового виконання ухвали суду через органи ДВС. Обіцянка відповідачів сплатити грошову суму не можна вважати передбаченим ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів.

Слід погодитися з доводами суду першої інстанції і в тій частині, що ухвала суду від 06.02.2014 року не містить усіх передбачених ст. 18 Закону відомостей, відтак цей процесуальний документ суду не набув статусу виконавчого документу у розумінні положень вищезгаданого Закону.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про стягнення на користь ОСОБА_4 грошових коштів з порушення вимог Закону, тому висновки суду щодо необхідності визнання неправомірними дій державного виконавця та щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є вірними.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 червня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -