АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2090/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Матковської Л.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, вказуючи на те, що він є власником 63/75 частин житлового будинку АДРЕСА_1 Хмельницького району, в якому проживає. Власником 6/75 частин цього житлового будинку є ОСОБА_2, яка постійно створює умови, що унеможливлюють його вільне користування та розпорядження власністю: обмежує повний доступ до житлового будинку, забороняє входити до окремих кімнат, псує майно, вчиняє перешкоди для ведення домашнього господарства, словесно ображає та принижує. Мирним шляхом цей спір не вдалось вирішити. Тому з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України, просив зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, відчинити будинок, надати дублікат ключів та не перешкоджати в доступі до всіх кімнат будинку. Стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на неповне

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І. Провадження № 22-ц/792/2090/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 43

з'ясування судом обставин справи, невідповідність його висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, зокрема положень ст. 391 ЦК України. Суд не дав належної оцінки висновкам працівників РВ УМВС України в Хмельницькій області від 02.05.2014 року та від 18.10.2014 року, в яких містяться підтвердження тому, що між ними існують тривалі неприязні стосунки, йому чиняться перешкоди у користуванні будинком, відповідач закрила будинок на замок. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року визнано за відповідачем право власності на частину будинку, проте порядок користування будинком встановлений не був і частки співвласників в натурі не виділялись. З цих підстав вважає, що відповідачка самовільно захопила частину будинку та порушує його право власності.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просила відмовити в її задоволенні.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про що свідчить розписка.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав як співвласника житлового будинку іншим співвласником ОСОБА_2 і тому відсутні правові підстави для усунення йому перешкод в користуванні та розпорядженні належною власністю.

Такі висновки суду підтверджуються матеріалами справи та відповідають закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України надані суду докази мають бути належними та допустимими. Частина 4 ст. 60 цього Кодексу передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 25, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Встановлено, що ОСОБА_3 набув право власності в порядку спадкування на 63/75 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 Хмельницького району, власниками іншої частини будинку є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 6/75 частин, що підтверджується рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року.

В судовому засіданні позивач не довів, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає йому користуватися належною йому власністю і є підстави для усунення перешкод в цьому шляхом відкриття будинку, надання дублікату ключів та не перешкоджання в доступі до всіх кімнат будинку.

Навпаки висновком дільничного інспектора міліції Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області від 02.05.2014 року встановлено, що позивач особисто перешкоджає відповідачу та іншому співвласнику користуватись домогосподарством.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що позивачем не доведено наявність порушеного права в рамках цього позову у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував висновок ДІМ Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області від 18.10.2014 року, яким підтверджується чинення позивачу перешкод в користуванні житловим будинком, не заслуговують уваги.

Згідно цього висновку за зверненням позивача проводилась перевірка щодо неправомірних дій співвідповідачів житлового будинку. Однак в ньому не зазначено, що саме відповідач закрила двері на замок і не дає позивачу можливості користуватися усім будинком.

Що стосується іншого висновку працівників міліції від 2 травня 2014 року, то суд дав йому оцінку в сукупності з іншими наданими доказами, що узгоджується з положеннями ст. 212 ЦПК України, і з такою оцінкою погоджується судова колегія.

Рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги, в тому числі й посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права. Крім того, відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад сусідства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 358 в частинах 1 та 2 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

В засіданні апеляційного суду позивач вказав, що в житловому будинку відсутні вхідні двері, він особисто користується двома житловими кімнатами, кухнею та коридором. Він вважає будинок своєю власністю і категорично заперечує, щоб відповідач користувалась житловим будинком та земельною ділянкою.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь