Справа № 738/510/15-ц
№ провадження 2/738/188/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретарі: Бреус Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріоліт», третя особа СК «Миколаївський», про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріоліт» про розірвання договору оренди землі. Позов мотивовано тим, що 18 липня 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Тріоліт» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який липня 2012 року було зареєстровано у відділі Держкомзему у Менському районі Чернігівської області за № 02201. Відповідно до умов укладеного договору орендна плата повинна вноситися орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки на поточний рік з 15 жовтня до 31 грудня поточного року. Однак, відповідачем не сплачена орендна плата за 2013 та 2014 роки. Оскільки відповідно до п. 39 договорів допускається їх розірвання в односторонньому порядку у разі невиплати орендної плати протягом одного року, просить розірвати договір оренди землі від 18 липня 2012 року та стягнути з відповідача судові витрати.

18 травня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача було залучено Сільськогосподарський кооператив «Миколаївський».

У судовому засіданні представника позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві та додатково пояснив, що саме зі сторони орендаря наявні істотні порушення та невиконання умов договорів, а саме невиплата орендної плати, на яку розраховував позивач при укладенні договорів оренди землі, та невикористання земельних ділянок за призначенням протягом двох років, що є підставами для їх розірвання. Окрім того, зазначили, що розірвання договорів оренди землі надасть можливість позивачу розпорядитися земельними ділянками на власний розсуд. При цьому категорично заперечив, що ОСОБА_4 отримувала орендну плату від СК «Миколаївський».

Представник відповідача ТОВ «Тріоліт» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що дійсно між позивачем та відповідачем по справі укладено договір оренди землі. На виконання умов даного договору та рішення Господарського суду між відповідачем та СК «Миколаївським» було укладеного договір, згідно якого останній сплатив позивачці орендні плату за 2013 та 2014 року.

Представник третьої особи СК «Миколаївський» в судовому засіданні пояснив, що у звязку з борговими відносинами, що виникли між ТОВ «Тріоліт» та СК «Миколаївським» було укладено договір 11/12. Згідно умов даного договору їхнє підприємство проводило сплату орендної плати за договорами оренди землі по Локнистенській сільській раді від імені ТОВ «Тріоліт». Розрахункова відомість була надана безпосередньо представником ТОВ «Тріоліт». Після виконання умов даного договору відомість була передана директору даного підприємства під час підписання Акту здачі-прийняття 15 вересня 2014 року. При цьому представник третьої особи повідомив, що прізвище позивачки ОСОБА_4 в даній відомості було відсутнє. СК «Миколаївський» не виплачував їй орендну плату протягом 2013-2014 років.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працювала до середини 2013 року в ТОВ «Тріоліт», а потім перейшла працювати до СК «Миколаївський». Щодо сплати орендної плати то їй відомо що СК «Миколаївський» сплачував орендну плату по Локнистенській сільській раді лише згідно договорів оренди укладених між підприємством та власниками земельних ділянок розташованих в межах сільради. Про сплату орендної плати від імені ТОВ «Тріоліт» їй нічого не відомо. Відповідних відомостей вона не бачила.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що його земельні ділянки знаходяться в оренді в ТОВ «Тріоліт». За 2012 рік орендна плата йому була виплачена безпосередньо даним товариством. Орендну плату за 2013 та 2014 роки він отримував вже в СК «Миколаївському». Про отримання орендної плати від підписувався у відповідній відомості. Чи отримувала орендну плату ОСОБА_4 за 2013-2014 роки, та чи було в даній відомості її прізвище йому не відомо.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про оренду землі, іншими нормативно - правовими актами, а також договором оренди землі.

Визначення оренди землі регламентовано ст. 1 Закону України „Про оренду землі як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 указаного закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4Л, є власником земельної ділянки площею по 2,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 055328, виданого на підставі розпорядження № 55 Менської районної державної адміністрації від 17 лютого 2003 року (а.с. 6).

18 липня 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Тріоліт» укладено договір оренди землі (а.с. 7). Згідно з цим договором ОСОБА_4 передає в платне користування строком на 5 років ТОВ «Тріоліт» належну їй на підставі відповідного державного акту земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,73 га, нормативна грошова оцінка якої становить по 20 530 грн. 24 коп., зі сплатою через касу орендаря з 15 жовтня до 31 грудня поточного року орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки на поточний рік з урахуванням державної індексації землі, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами.

Даний договір зареєстровано відділом Держкомзему у Менському районі 18 липня 2013 року за реєстровим №02201, а тому в силу положень ст. 18 Закону України «Про оренду землі» він є чинними.

Статтею 21 даного закону визначено, що орендна плата за землю це платіж за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.ст. 24, 32 Закону України „Про оренду землі орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених законодавством або договором.

Згідно пунктів 3.1 та 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Національного банку від 15.12.2004 року № 637, касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів. Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо. Саме такі документи з врахуванням положень ст. 59 ЦПК України і можуть бути належними доказами в підтвердження виплати орендної плати.

Зазначені норми узгоджуються і з вимогами Податкового кодексу України, нормами якого на орендаря покладено обов'язок ведення звітності по нарахованій та виплаченій орендній платі та стягнення податків при вчиненні зазначених дій.

З досліджених в судовому засіданні повідомлення Менської ОДПІ від 28 квітня 2015 року № 1153/5/25-12-17-103 (а.с. 24) та відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 27.05.2015 року (а.с. 51) вбачається, що ОСОБА_4 ТОВ «Тріоліт» в першому кварталі 2013 року виплачено за 2012 рік дохід в сумі 1081 грн. 53 коп. з ознакою 106 «надання майна в лізинг та перераховано відповідний податок. У четвертому кварталі 2013 року нараховано, але не виплачено дохід від надання майна в оренду в сумі 1081 грн. 53 коп. та нараховано але не сплачено відповідний податок. Протягом 2014 року нарахувань сум доходів та утримання податків ТОВ «Тріоліт» ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли унаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, невиконання відповідачем умов договору, а саме обов'язків з оплати орендної плати, у зв'язку із чим виникла заборгованість з її оплати є істотним порушенням умов договору і достатньою підставою для розірвання договору оренди, а отже позовні вимоги підлягають до задоволення.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги.

За звернення до суду з позовом позивачем сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією від 03 квітня 2015 року (а.с. 1).

Вирішуючи питання про розмір судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право на допомогу яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку встановленому законом.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Статтею 84 ЦПК України та ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено порядок компенсації витрат, що несуть сторони у зв'язку із оплатою допомоги адвоката, або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі. А саме: розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про виконання умов цього договору, про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, які оформлені у встановленому законом порядку.

Правову допомогу позивачу під час розгляду справи надав адвокат ОСОБА_1, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 20 березня 2015 року, актом здачі-прийняття наданих послуг від 20 березня 2015 року та журналами судового засідання.

За журналами судового засідання адвокат ОСОБА_1 приймав участь при розгляді справи у суді 2 години 11 хвилин.

Згідно з актом здачі-прийняття наданих послуг від 20 березня адвокат ОСОБА_1 надавав правову допомогу позивачу під час вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням загальною тривалістю 3 год. 45 хв.

Судом встановлено, що обсяг допомоги адвоката й витрачений ним час на надання правової допомоги позивачу в судовому засіданні та під час вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням складає 5 годин 56 хвилин, відповідно розмір компенсації витрат на правову допомогу за ці послуги не повинен перевищувати 2 890 грн. 72 коп. (1218,00 грн. х 40% х 5 год. 56 хв.).

За правову допомогу позивач сплатила 3 532 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 50 від 20 березня 2015 року (а.с. 26).

За таких обставин, в порядку розподілу судових витрат між сторонами, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору та 2 890 грн. 72 коп. судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 651 ЦК України, ст.ст. 13, 15, 21, 22, 24, 31, 32, 35 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріоліт», третя особа СК «Миколаївський», про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати договір оренди землі, укладений 18 липня 2012 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріоліт», зареєстрований 18 липня 2012 року у відділі Держкомзему у Менському районі за № 02201.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріоліт» на користь ОСОБА_4 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору та 2890 (дві тисячі вісімсот девяносто) грн. 72 коп. судових витрат, повязаних з оплатою правової допомоги.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.А. Савченко