АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/5016/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1197/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника Другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2015 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця та рішення посадової особи органу ДВС.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця та рішення посадової особи органу ДВС. В обґрунтування якої зазначав, що 26.07.2006 року Хмельницький міськрайонним судом було ухвалено рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини. На підставі якого було видано виконавчий лист №2-4552, який був стягувачем предявлений до примусового виконання. 30.12.2014 року державним виконавцем другого міського ВДВС Хмельницького МРУЮ винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та заборони на його відчуження. 27.01.2015 року стягувачем було подано начальнику другого міського ВДВС Хмельницького МРУЮ заяву про повернення виконавчого листа стягувачу. 29.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, в мотивувальній частині якої вказано, що борг сплачено у повному обсязі. Крім того, державним виконавцем на виконавчому листі було зроблено відмітку про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та відсутність боргу за ним. Проте, арешт з майна боржника не було знято, в звязку з чим стягувач звернувся з заявою до начальника другого міського ВДВС Хмельницького МРУЮ із вимогою зняти арешт на нерухоме майно та листом від 06.03.2015 року органом ДВС відмовлено у задоволенні заяви за відсутністю підстав для зняття арешту. Заявник вважає, що бездіяльність державного виконавця та відмова в.о. начальника другого міського ВДВС Хмельницького МРУЮ є неправомірними. А тому, просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ щодо не зняття арешту на все рухоме і нерухоме майно, визнати неправомірним рішення в.о. начальника Другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна та зобовязати державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ винести постанову про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати та постановити нову ухвалу суду про задоволення скарги. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вважає, що оскільки виконавчий документ повернутий стягувачу та відсутнє виконавче провадження, необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту на майно відпала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник, ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали.

Представник Другого МВ Хмельницького МРУЮ в судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до умов якої при поверненні виконавчого документа стягувачеві підстави для скасування арешту відсутні. Крім того, судом взято до уваги перебування на виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на час постановлення ухвали.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось, або здійснювалось частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Виходячи зі змісту ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», наслідки повернення виконавчого листа стягувачу прямо законом не передбачені. Тобто, законом не встановлено обов"язок чи право виконавця знімати арешт при поверненні виконавчого документа саме стягувачу (по аналогії як із закінченням виконавчого провадження - наслідки передбачено ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Встановлено, що згідно заяви стягувача ОСОБА_7 державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції 29.01.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 1 частини 1 статті 47, 50 Закону України "Про виконавче провадження", але накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.12.2014 року у виконавчому провадженні ВП № 5806151 арешт на майно, яке належить боржнику, не був знятий, з чим і не погоджується скаржник (а.с. 18-19).

Заявник ОСОБА_1 02.03.2015 року звернувся до начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції з заявою, у якій він просив зняти арешт з належного йому майна (а.с. 23).

06.03.2015 року в.о. начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_8 була надана письмова відповідь (лист №7554), у якій було відмовлено в задоволенні заяви боржника про зняття арешту з належного останньому майна (а.с. 24).

Пунктом 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2015 року знову було відкрито виконавче провадження ВП №47236381 за виконавчим листом №2-4552/06 від 26.07.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини (а.с 31).

За довідкою-розрахунком №14308 від 05.05.2015 року, заборгованість по аліментах за виконавчим листом №2-4552/06 від 26.07.2006 року відсутня, про що в судовому засіданні підтвердила стягувач (а.с 32).

Як встановлено апеляційним судом, 13.05.2015 року державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_9 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 1 частини 1 статті 47, 50 Закону України "Про виконавче провадження". В п. 2 резолютивної частини постанови зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення (а.с. 54). Разом з тим, учасниками процесу визнається та обставина, що арешт з належного боржнику майна так і не знятий (ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

З врахуванням того, що при поверненні виконавчого документу стягувачеві арешт з майна боржника ОСОБА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.12.2014 року, знятий не був, що суттєво обмежує права ОСОБА_1, як власника, на розпорядження належним йому майном та свідчить про необхідність його скасування.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно п.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На думку колегії суддів, в даному випадку, арешт з належного заявнику майна може бути знятий в судовому порядку, згідно частини 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на те, що виконавчий документ повернутий стягувачу, на виконанні не перебуває і необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту на майно відпала.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, бездіяльність державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції щодо незняття арешту з майна та не скасування заборони здійснювати його відчуження та відмова в.о. начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ в знятті арешту з майна ОСОБА_1 підлягають визнанню неправомірними. Відповідно. державного виконавця слід зобов'язати винести постанову про зняття арешту з майна боржника, накладеного в межах виконавчого провадження ВП №5806151 за виконавчим листом №2-4552/06 від 26.07.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 щодо незняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1, при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.01.2015 року, накладений в ході виконавчого провадження №5806151 за виконавчим листом №2-4552, виданим Хмельницьким міськрайонним судом 26.07.2006 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, та не скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1

Визнати неправомірним рішення в.о. начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з належного йому майна, накладений в ході виконавчого провадження №5806151 за виконавчим листом №2-4552, виданим Хмельницьким міськрайонним судом 26.07.2006 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, та скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1

Зобовязати державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 винести постанову про зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1, накладений в ході виконавчого провадження №5806151 за виконавчим листом №2-4552, виданим Хмельницьким міськрайонним судом 26.07.2006 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, та скасування заборони здійснювати відчуження майна, що належить ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Провадження № 22-ц/792/1197/15

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № ухвала