Справа №705/3811/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року позивач звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про розподіл спільного майна подружжя. В якості відповідача в позовній заяві вказаний - ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Предявлена позовна заява ухвалою судді від 13 липня 2015 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, що стосується змісту позовної заяви.

Так, в позовній заяві, щодо вимог, про розподіл спільного майна подружжя, не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Тому порушені вимоги п. 5 ст. 119 ЦПК України.

Також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини ( належність відповідного обєкту нерухомості, висновки уповноважених органів, щодо можливості реального розподілу майна, тощо). Тому порушені вимоги п.6 ст. 119 ЦПК України. При цьому мова йде лише про посилання на відповідні докази в тексті позовної заяви згідно з положеннями п. 6 ст. 119 ЦПК України: « … 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування..». Що стосується безпосереднього надання доказів, то позивач може їх подати у строки відповідно до положення ст. 130 ЦПК України.

Також в позовній заяві зазначена ціна позову в сумі 3 938,50 грн. з якої сплачено судовий збір. Однак в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували правильність визначення ціни позову з урахуванням предмету позову. При цьому до матеріалів справи додана квитанція про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. від 19.06.2015 року. Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) ставки судового збору станом на 01.01.2014 року встановлюються: для вимог майнового характеру 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 1% ціни позову, але не менше 243,60 грн. та не більше 3654 грн.

Для усунення цих недоліків судом був встановлений строк до 24 липня 2015 року, які позивачем не виконані.

22 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 подала в канцелярію суду заяву з додатками до неї, однак вказана заява з додатками не усувають недоліків вказаних в ухвалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач у встановлений судом термін не виконає вимоги ст. 119, 120 ЦПК України і не усуне недоліки позовної заяви, то позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, визнати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Мазуренко