Справа 206/8380/14-ц
Провадження 2/206/175/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2015 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

24 грудня 2015р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 17.03.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №DNС0АК02240049, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 32844,56 доларів США строком до 15.03.2013р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,88% на місяць на суму залишку заборгованості. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 13.11.2014р. утворилась заборгованість у розмірі 98049,23 доларів США.

На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №DNС0АК02240049 у розмірі 98049,23 долари США, що за курсом 15,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.11.2014 р. складає 1525646,02грн. та судовий збір у розмірі 3654,00грн. та витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 400грн. (а.с.1-2, 42).

Представник позивача Зарянова В.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема через оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" (а.с.41).

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 17.03.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNС0АК02240049, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 32844,57 доларів США на купівлю автомобіля строком до 15.03.2013р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,88% на місяць на суму залишку заборгованості. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 639,44 доларів США (а.с.8-9).

Відповідно до п.1.3 договору забезпеченням позичальником зобов'язань за договором виступає застава автомобіля КІА.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNС0АК02240049 ОСОБА_1 станом на 13.11.2014 рік має заборгованість у розмірі 98049,23 долари США, що за курсом 15,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.11.2014 року складає 1525646,02грн., яка складається з: 27276,44 доларів США заборгованості за кредитом, 26858,20 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2299,08 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 41615,51 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.3-6).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов'язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписував кредитний договір, отримував кошти на купівлю автомобіля, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови.

Наразі кредитний договір №DNС0АК02240049 відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони пов'язані взаємними правами та обов'язками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобов'язання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України.

У зв'язку з такими обставинами вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір та витрати пов'язані з викликом відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533, 536, 549, 610, 611, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 130, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNC0AK02240049 від 17.03.2006 року, що утворилася станом на 13.11.2014 року та складається із: заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 27276,44 долари США, процентів- 26858,20 доларів США, комісії - 2299,08 доларів США, пені - 41615,51 доларів США, що в сумі складає 98049 (дев'яносто вісім тисяч сорок дев'ять) доларів 23 центи США, що за курсом 15,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.11.2014 року складає 1525646,02 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3654,00 грн. та 400,00 грн. витрат на оголошення у друкованих засобах масової інформації, загалом 4054 (чотири тисячі п'ятдесят чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська позивачем - протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков