РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

03 липня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Пискунова В.І.,

при секретарі Голубовій О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дзержинська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому ставиться питання про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору №б/н від 20.07.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28.02.2015 року має заборгованість - 20889,42 грн., яка складається з наступного:

- 14260 грн. - заборгованість за кредитом;

- 4958,5 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 970,93 грн. - штраф (процентна складова).

Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що визнає суму тіла кредиту, проте просив суд не нараховувати проценти, штрафи та пеню, оскільки проживає в зоні проведення антитерористичної операції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору №б/н від 20.07.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 6-32).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28.02.2015 року має заборгованість - 20889,42 грн., яка складається з наступного:

- 14260 грн. - заборгованість за кредитом;

- 4958,5 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 970,93 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5).

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Щодо доводів відповідача про скасування процентів, штрафа та пені, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов"язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України , які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов"язані скасувати зазначеним у цій статі особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов"язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Проте станом на даний час не існує діючого акту Кабінету Міністрів України, який би визначав населений пункт відповідача, як такий, що належить до переліку населених пунктів, де провадилась антитерористична операція.

Першпочатково перелік населених пунктів, де проводилась антитерористична операція був визначений Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 року. Населений пункт відповідача, а саме м.Дзержинськ, дійсно входить до цього переліку.

Втім, Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 року дія Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 року зупинена.

І хоча постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015 року у справі № 826/18327/14, залишено без змін, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 року визнано нечинним, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28ю04.2015 року виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 20-15 року зупинено.

Таким чином, на даний час відсутній діючий акт Кабінету Міністрів України, який би визначав населений пункт відповідача, як такий, що належить до переліку населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, тому суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про скасування нарахованого йому Банком процентів, штрафу та пені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525-530, 598-599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.530, 551, 624, 1054 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.07.2012 року в розмірі 20889 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 42 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів із дня виготовлення повного рішення, тобто із 06 липня 2015 року.

Суддя: