Справа № 572/136/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Власик Н.М.

при секретарі Мороз Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни в режимі відеоконференції справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ « ПриватБанк» ( правонаступник Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_1 « ПриватБанк») звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 16370 грн. 84 коп. боргу відповідно до кредитного договору № б/н від 22. 08. 2008 року . Позивач вказує , що відповідно до вказаного договору відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . Оскільки ОСОБА_2 припинила погашення заборгованості по кредиту відповідно до кредитного договору та графіку погашення кредиту і утворилась заборгованість по платежах основної суми кредиту , позивач відповідно до п.5.7 « Правил користування кредитом» ОСОБА_1 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»зань в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником картки своїх боргових та інших зобов»язань за договором . У з»язку з порушеннями ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним договором відповідачка станом на 30.11.2014 року має заборгованість в сумі 27887 грн. 62 коп., з яких 8443 грн. 35 коп. становить заборгованість за кредитом ; 16753 грн. 26 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом ; 2691 грн. 01 коп. заборгованості з комісії за користування кредитом . Від вказаної суми заборгованості позивачем відмінусовано 12772 грн. 53 коп. боргу , який був стягнутий з ОСОБА_2 за рішенням Дніпропетровського районного суду від 15. 09. 2011 року . Різниця становить 15115 грн. 09 коп. , яку позивач просить стягнути . Крім того , відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг позивач нарахував 500 грн. штрафу ( фіксована частина ) та 755 грн. 75 коп. штрафу ( процентна ставка ). Загальна сума позову становить 16370 грн. , також позивач просить стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору , сплаченого Банком при подачі позову до суду .

Від представник позивача ОСОБА_3 надійшла заява , якою представник просить стягнути заборгованість по кредитному договору в повному обсязі , справу слухати у відсутність представника банку.

Відповідач ОСОБА_2 заявою від09. 02. 2015 року позовні вимоги не визнала , просить застосувати строк позовної давності відповідно до ст.. 267 ЦК України , справу слухати у її відсутність .

Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного .

Судом встановлено , що 22. 08. 2008 року між ЗАО КБ «ПриватБанк» , правонаступником якого є ПАТ КБ « ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено договір без номера , відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом .

Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом ОСОБА_2 в заяві.

Укладення договору у такій спосіб не суперечить вимогам ст.. ст.. 638 , 639 , 640 та 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться . Ст.ст. 611-612 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов»язання та прострочення боржника . Зокрема , боржник, який прострочив виконання зобов»язання , відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки

Судом встановлено , що станом на 30.11.2014 року , як на це вказує позивач , ОСОБА_2 заборгувала ПАТ КБ «ПриватБанк» 15115 грн. 09 коп. за відрахуванням 12772 грн. 53 коп. стягнутих з відповідачки на підставі рішення Дніпропетровського районного суду від 15. 09. 2011 року . Крім того , позивачем нараховано 500 грн. та 755 грн. 75 коп. штрафу і загальна сума боргу становить 16370 грн. 84 коп.

Згідно п.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час , протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов»язки відповідно до договору . Якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін ) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Судом вставлено , що строк дії картки закінчився 15. 09. 2010 року , тобто через рік після зміні умов кредитування та обслуговування кредитної картки , що вбачається із п. 9.12 Договору.

Відповідно до роз»ясень Верховного Суду України у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14 цс 14 , відповідно до правил користування платіжною карткою ,які є складовою кредитного договору , картка діє в межах визначеного нею строку . За таким договором , що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст.. 257 ЦК України ) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу , а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст.. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості по договору від 22. 08. 2008 року останній платіж ОСОБА_2 було проведено 23.02. 2011 року.

З наданого позивачем рішення Дніпропетровського районного суд від 15. 09. 2011 року вбачається , що вказаним рішенням з ОСОБА_2 стягнуто 12572 грн. 53 коп. заборгованості по договору від 22. 08. 2008 року. На вимогу суду позивачем не надано підтвердження того , що на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист і виконавчий документ обернуто до виконання .

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк , у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено , що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки .

Строк дії картки закінчився в 15. 09. 2010 року , однак до суду ПАТ КБ « ПриватБанк» звернувся лише 21. 01. 2015 року , тобто з пропуском встановленого строку позовної давності .

Згідно ч . 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення рішення .

10. 02. 2015 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання про застосування строків позовної давності .

Беручи до уваги наведене , суд приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити з підстав спливу позовної давності .

На підставі наведеного , ст.ст.256,257,267, 526, 553, 554, 638, 612 ЦК України , керуючись ст. ст. 214, 215, 218 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договорм № б/н він 22. 08. 2008 року відмовити в зв"язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районни й суд протягом 10 днів .

Суддя підпис копія вірно

Суддя Сарненського

районного суду ОСОБА_4