№ 274/1450/15-ц
провадження № 2/0274/933/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, і просить стягнути з відповідача, з врахуванням уточнюючих позовних вимог, на її користь аліменти за минулий час на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітньої дитини, що навчається, починаючи стягнення з 01 вересня 2013 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років в розмірі 16.6 % всіх видів його заробітку, щомісячно, та на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як повнолітньої дитини, що навчається, починаючи стягнення з 23.03.2015 року і до закінчення сином навчання - 30.06.2015 року в розмірі 16.6 % всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно.

Мотивуючи тим, вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який розірвано 25 квітня 2003 року. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. 27 січня 2000 року рішеням суду на її користь з відповідача стягнуто аліменти на дітей. Більше 15 років вона змушена одна утримувати та виховувати спільних з відповідачем дітей. Одночасно працювала на декілька роботах задля матеріального забезпечення, та навчання дітей. При цьому, їх загальний дохід становить суму коштів, якої не достатньо для необхідного та належного забезпечення і утримання як дітей так і її особистого проживання. Не дивлячись на вимоги законодавства, відповідач не сплачував аліменти і станом на 01.04.2014 року утворився борг в сумі 63670 грн.. Їх старший син - ОСОБА_3 з 01.09.2013 року у віці 19 років став студентом денного відділення Житомирського державного технологічного університету, він не має самостійного доходу, та знаходиться на її утриманні, і потребує постійної матеріальної допомоги. Також матеріальної допомоги потребує її середній син - ОСОБА_4, який також з 23.03.2015 року є повнолітнім, та з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року навчається в ПТУ № 4 м. Бердичева. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати фінансову допомогу, на утримання сина ОСОБА_5 в зв"язку з тим, що він продовжує навчання у вузі. У них з відповідачем були часті розмови на дану тему. Вона спілкувалася з ним особисто і по телефону. Але все це було марно, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов"язків щодо утримання дітей. Відповідач на даний час є військовослужбовцем, отримує заробітну плату, та може надавати матеріальну допомогу. А тому вона звернулася до суду з даним позовом.

У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові.

Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку(доходу), щомісячно, на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту подачі заяви до суду, а саме з 26.03.2015 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, а інші позовні вимоги не визнає.

Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Так, з матеріалів справи, вбачається:

- ОСОБА_3 народився 24.03.1994 року, і його батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.9);

- ОСОБА_4 народився 23.03.1997 року, і його батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.8);

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу(а.с.13);

- ОСОБА_3 є студентом 2 курсу факультету інженерної механіки Житомирського державного технологічного університету денної форми навчання, термін навчання складається з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою № 1545 від 02.03.2015 року(а.с.10);

- ОСОБА_3 в період навчання продиться оплата за користування гуртожитком, що підтвержується довідкою( а.с. 50).

- ОСОБА_3 також здійснються витрати пов"язані з проїздом до місця навчання, що пітверджується довідкою та фіскальними чеками(а.с. 51).

А тому суд вважає, що ОСОБА_3 продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, крім того відповідач не заперечує проти сплати аліментів на свого повнолітнього сина на період навчання і може надавати дану допомогу в розмірі 1/6 частки його заробітку( доходу) починаючи з дня пред"явлення позову до суду, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітньої дитини, що навчається, починаючи стягнення з 01 вересня 2013 року, то суд вважає, що дана позовна вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог ст. 201 Сімейного Кодексу України, до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присудженні за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Згідно до частини другої даної статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати.

В судовому засіданні позивачкою жодних доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати суду надано не було, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також не підлягає, на думку суду і позовна вимога про стягнення аліментів на ОСОБА_4 з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_4 навчається в ПТУ № 4 м. Бердичева з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року і знаходиться на неповному державному забезпеченні.

Жодного доказу проте, що ОСОБА_4 продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, позивачка суду не надала.

Докази про хвороби ОСОБА_4, на які посилається позивачка, не можуть бути підставою для стягнення аліментів у відповідності до вимог ст. 199 СК України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Суд також стягує з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 191, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку(доходу), щомісячно, на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту подачі заяви до суду, а саме з 26.03.2015 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 243.60 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення. Особам, які брали участь у справі, але не були присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: