Справа № 373/3046/14-ц Головуючий у І інстанції Свояка Д.В.
Провадження № 22-ц/780/1340/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С.М.
Категорія 44 16.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Голуб С.А.,

при секретарі - Черепинець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2014 року у справі за позовом Переяслав-Хмельницького комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по квартирній платі та платі за обслуговування житла,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року Переяслав - Хмельницьке комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства» (далі - Переяслав-Хмельницьке КП «ВУЖКГ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по квартирній платі та платі за обслуговування житла у розмірі 2 282 грн. 95 коп.

Вимоги позову обґрунтувало тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій також зареєстровані та проживають його батько ОСОБА_3 та його родич ОСОБА_4 Утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, в якому знаходиться квартира ОСОБА_2, здійснює Переяслав - Хмельницьке КП «ВУЖКГ». Відповідачі отримують комунальні послуги, які надає позивач, однак їх не оплачують, у зв'язку з чим станом на 01 листопада 2014 року виникла заборгованість у розмірі 2 282 грн. 95 коп. Тому позивач просив його позов задовольнити.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Переяслав - Хмельницького КП «ВУЖКГ» заборгованість по квартирній платі та платі за обслуговування житла у розмірі 2 282 грн. 95 коп.

У решті позовних вимог Переяслав - Хмельницького КП «ВУЖКГ» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, який відмовити в позові Переяслав - Хмельницького КП «ВУЖКГ» до нього, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що Переяслав - Хмельницьке КП «ВУЖКГ» надає послуги по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території, в якому власником квартири є ОСОБА_2, який від отримання цих послуг не відмовлявся, однак своїх обов'язків по їх оплаті не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 травня 2014 року по 01 листопада 2014 року у розмірі 2 282 грн. 95 коп. Тому суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості по квартирній платі та платі за обслуговування житла у вказаному розмірі.

Такі висновки суду є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрований на даній житловій площі разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується даними довідки Переяслав - Хмельницького КП «ВУЖКГ» від 05 листопада 2014 року (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 28 лютого 2013 року № 06-37-VI «Про створення комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області та затвердження статуту комунального підприємства» було створено Переяслав - Хмельницьке КП «ВУЖКГ» та затверджено його статут (а.с. 63).

Згідно з рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 25 квітня 2013 року № 151-39-VI передано безкоштовно з балансу Переяслав-Хмельницької житлово-експлуатаційної контори на баланс Переяслав - Хмельницького КП «ВУЖКГ» основні засоби та інші матеріальні цінності, які закріплено за позивачем на праві господарського відання. Також дозволено Переяслав-Хмельницькому КП «ВУЖКГ» застосовувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлового фонду, що приймається на баланс підприємства від Переяслав-Хмельницької житлово-експлуатаційної контори на основі базового тарифу, затвердженого рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 14 березня 2013 року за № 05-38-VI (а.с.64). Вказане рішення є чинними, ніким не змінене і не скасоване.

У відповідності до пункту 4.1 статуту Переяслав - Хмельницьке КП «ВУЖКГ» є підприємством, яке створене для забезпечення територіальної громади міста Переяслав-Хмельницького в продукції, послугах та ефективного утримання об'єктів житлово-комунального господарства комунальної власності територіальної громади з метою отримання прибутку (а.с.71-88).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Переяслав - Хмельницьке КП «ВУЖКГ» у період з травня 2014 року по листопад 2014 року фактично надавало послуги в тому числі і житловому будинку, де проживає ОСОБА_2, що підтверджується даними переліку виконаних робіт, затвердженого начальником Переяслав - Хмельницького КП «ВУЖКГ» (а.с.69). Тому доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів щодо надання йому житлово-комунальних послуг у вказаний вище період, є безпідставними.

Нарахування плати за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачу Переяслав - Хмельницьке КП «ВУЖКГ» проводило згідно з тарифами, затвердженими рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 14 березня 2013 року за № 05-38-VI.

З розрахунку суми боргу (особовий рахунок № 1951-5г000.0525) вбачається, що за квартирою АДРЕСА_1 рахується заборгованість за надані послуги по утриманню житла та прибудинкової території перед Переяслав - Хмельницьким КП «ВУЖКГ» за період з 01 травня 2014 року по 01 листопада 2014 року у розмірі 2 282 грн. 95 коп.(а.с.5).

Отже, установивши, що ОСОБА_2 є споживачем послуг, які надавав позивач по справі, однак відповідач не виконував належним чином своїх зобов'язань щодо оплати наданих йому послуг відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01 травня 2014 року по 01 листопада 2014 року у розмірі 2 282грн. 95 коп.

Таким чином рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між ОСОБА_2 і Переяслав - Хмельницьким КП «ВУЖКГ» не укладався, а тому апелянт вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що після прийняття Переяслав-Хмельницькою міською радою Київської області рішення від 28 лютого 2013 року № 06-37-VI «Про створення комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області та затвердження статуту комунального підприємства» в місцевій газеті «Переясласька рада» №15 від 12 квітня 2013 року було опублікувано статтю про створення Переяслав - Хмельницького КП «ВУЖКГ», в якій позивач звернувся до мешканців багатоквартирних будинків у м. Переяслав-Хмельницькому з проханням укласти з ним договори про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території (а.с.68). Однак такий договір ОСОБА_2 з позивачем не уклав.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 частково сплатив кошти за надані житлово-комунальні послуги у вересні 2014 року в розмірі 100 грн., що підтверджується рахунком на сплату житлово-комунальних послуг за вересень 2014 року (а.с.30), чим фактично визнав існування договірних відносин між ним і позивачем та надання останнім відповідних житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Це означає, що кожна із сторін має право вимагати укладення такого договору, у тому числі і в судовому порядку.

Колегія суддів зазначає, що відсутність такого договору не є безумовною підставою для відмови виконавцю житлово-комунальних послуг у стягненні заборгованості за такі послуги, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, згідно з ч.1 ст.10 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду та їх утримання здійснюється за рахунок коштів власників згідно діючих Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями.

Згідно з пунктами 17, 35 зазначених Правил власник квартири, що розташована в багатоквартирному будинку, зобов'язаний сплачувати платежі за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги.

Оскільки ОСОБА_2 є власником квартири, то його обов'язок як власника, проводити оплату за надані послуги з обслуговування і ремонту будинку безпосередньо випливає із зазначених вище нормативних актів. Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, а відтак відсутні підстави для стягнення заборгованості, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Таким чином доводи ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи і повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оскаржується, тому відповідно до положень ст. 303 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л ИЛ А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді