Справа № 489/7655/15-ц
Номер провадження 2-о/489/197/15
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

народних засідателів Сердюченко М. І., Цибулько І. К.

при секретарі Бреженюк Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_1 (далі - заявник) про проведення в примусовому порядку психіатричного огляду громадянки ОСОБА_2,

встановив

В грудні 2015 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 потребує проведення в примусовому порядку психіатричного огляду оскільки є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психіатричного розладу: вона харчується з сміттєвих баків, свою квартиру перетворила в смітник, сама ходить брудна та покусана комахами. До квартири нікого не впускає.

В судовому засіданні лікар - психіатр заяву підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду заяви повідомлялася, причини неявки суду не повідомила.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала, вказала, що в справі міститься звернення 12 мешканців під'їзду та інші докази, що дають підстави вважати, що поведінка ОСОБА_2 може бути неадекватною і створювати загрозу для здоров'я мешканців будинку.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до рішення Лікарсько-консультативної комісії від 03.12.2015, комісія вважає, що в поведінці ОСОБА_2 є реальні загрози для її здоров'я, а також непередбачувані наслідки для мешканців будинку (у вигляді затоплення, вибуху побутового газу, пожежі та інше). Враховуючи викладене комісія просила суд постановити рішення про призначення примусового психіатричного огляду гр. ОСОБА_2

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали.

Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї передбачають право людини на повагу до приватного життя та умови, за яких втручання в приватне життя є виправданим, серед яких, зокрема: законна підстава, законна ціль (мета), та додаткова умова, за якою втручання має бути «необхідним в демократичному суспільстві». Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і зокрема, є пропорційним до поставленої законно мети. (справа «Кутцнер проти Німеччини», «Савіни проти України»).

Ст. 8 Конвенції передбачає право людини на повагу до приватного життя, при цьому поняття «приватне життя» у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, в т.ч. здоров"я людини, медичне втручання, («Гласс проти Сполученого Королівства» від 09.03.2004 року), вільне розпорядження своїм тілом («Крістіна Гудвін проти Сполученого Королівства» від 11.07.2006 року).

Відтак, примусовий психіатричний огляд ОСОБА_2 безперечно є втручанням у її приватне життя в розумінні частини першої статті 8 Конвенції, і очевидно, для здійснення втручання слід дотриматися умов, визначених частиною другою зазначеної статті Конвенції.

Аналізуючи наданні заявником докази в їх сукупності, суд вважає, що заявник надав суду належні та допустимі докази, які свідчать про нагальну необхідність втручання в приватне життя ОСОБА_2 шляхом її примусового психіатричного огляду.

Поведінка ОСОБА_2 свідчить про необхідність проведення огляду, однак провести такий огляд лікарю не вдалося, оскільки ані лікарю, ані комісії за участю представників ЖЕКу, відділу з соціальної допомоги ОСОБА_2 с. двері не відчинила.

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що заява лікаря - психіатра про проведення примусового психіатричного огляду ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки є підстави вважати, що існує реальна загроза для її здоров'я, а також життя і здоров'я мешканців будинку, тому є вірогідність того, що гр. ОСОБА_2 не може самостійно усвідомлювати свою поведінку.

За таких обставин, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, тому вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 279-282 ЦПК України, Закону України «Про психіатричну допомогу» суд,

вирішив

Заяву лікаря-психіатра Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_1 про проведення в примусовому порядку психіатричного огляду громадянки ОСОБА_2 - задовольнити.

Призначити проведення примусового психіатричного огляду ОСОБА_2, 1935 р. н., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв

Народні засідателі І. М. Сердюченко

ОСОБА_3