Справа № 686/1362/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2015 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах яких діють законні представники ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Хмельницької міської ради про виселення з житлового приміщення та зняття із реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із квартири №16, що знаходиться в м. Хмельницькому, по вул. Зарічанській будинок №20/2 посилаючись на те, що відповідачі в добровільному порядку відмовляються виселятись з будинку тому вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заперечила проти позовних вимог та надала суду пояснення, що відповідають змісту заперечень.

Інші відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору від 17 квітня 2007 року відповідач ОСОБА_6 отримав від публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кредит у розмірі 230000 грн. для фінансування виробничих втрат.

З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 18 квітня 2007 року укладено договір іпотеки предметом якого стала квартира АДРЕСА_1, що належить на праві власності останній та придбана не за кредитні кошти.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 березня 2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №12 укладеного між Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6.

Дане рішення суду залишається не виконаним, оскільки в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані неповнолітні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, і виконавчий лист було повернуто позивачу. Позивач неодноразово надсилав повідомлення відповідачам з вимогою добровільно звільнити дану квартиру та відповідачі відмовляються.

За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про застосування як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

Суд приходить до висновку, що за змістом цих норм особам, які виселяються з квартири, яка є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що в іпотеку передано квартиру, яка придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, суд рахує про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, ст.109 ЖК Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про виселення з житлового приміщення та зняття із реєстраційного обліку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. Стефанишин