Номер провадження 2/754/5432/15
18 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Клочко І.В.
з участю секретаря Щедріковій В.Ю.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 888, 59 дол. США (еквівалент за курсом НБУ 15, 7921 грн./1 дол. США - 282 498, 42 грн.), з яких: 9 354, 28 дол США (еквівалент - 147 723,73 грн.) - строкова заборгованість за кредитним договором; 4 563, 59 дол. США (еквівалент - 72 068,67 грн.) - прострочена заборгованість; 150,31 дол. США (еквівалент - 2 373, 72 грн.) - прострочена заборгованість по відсоткам; 3 820, 41 дол. США (еквівалент - 60 330, 30 грн.) - строкова заборгованість по відсоткам, та пені за прострочення заборгованості - 288 155, 39 грн., посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем умов яких виникла зазначена заборгованість.
Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зокрема, просить включити до судових витрат у справі витрати пов'язані з викликом відповідача до суду, а саме розміщення оголошення у пресі в розмірі 420 грн.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлялась належним чином, а саме через оголошення у пресі.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами 22.04.2008 р. було укладено кредитний договір №03-968/08-А, відповідно до умов якого банком надано відповідачу кредитні ресурси в сумі 26 105 доларів США, строком до 21.04.2015 р.
П. 4.1 Кредитного договору визначав розмір процентів за користування кредитними ресурсами.
20.03.2009 р.,07.12.2009 р. та 07.05.2010 р. між сторонами укладені додаткові угоди до Кредитного договору, у відповідності до яких сторони внесли зміни до п. 3.2, 3.3, 4.1 Кредитного договору, визначили кінцевою датою повернення кредитних ресурсів 21.04.2017 р.
П. 4.1 Кредитного договору за користування кредитними ресурсами сторони виклали в такій редакції:
-протягом першого фактичного року кредитування (з дня укладання до 21.04.2009 р.) - 13, 1 % річних;
-протягом другого фактичного року кредитування (з 22.04.2009 р. до 21.04.2010 р.) - 12, 8 % річних;
-протягом третього фактичного року кредитування (з 22.04.2010 р. до 21.04.2011 р.) - 12, 8 % річних;
-протягом четвертого фактичного року кредитування (з 22.04.2011 р. до 21.04.2012 р.) - 12,7 % річних;
-протягом п'ятого фактичного року кредитування (з 22.04.2012 р. до 21.04.2013 р.) - 12, 5 % річних;
-протягом шостого фактичного року кредитування ( з 22.04.2013 р. до 21.04.2014 р.) - 12,1 % річних;
-протягом сьомого фактичного року кредитування ( з 22.04.2014 р. до 21.04.2015 р.) - 11,2 % річних;
-протягом восьмого фактичного року кредитування ( з 22.04.2014 р. до 21.04.2016 р.) - 09,2 % річних;
-протягом дев'ятого фактичного року кредитування (22.04.2014 р. до кінцевої дати повернення кредитних ресурсів) - 6,5 % річних;
Банком зобов'язання за договором виконані належним чином, в свою чергу відповідачем зобов'язання за договором належним чином не виконуються, оскільки не здійснюється погашення щомісячних обов'язкових платежів, чим порушується порядок здійснення погашення заборгованості за кредитом та відсотками.
Відповідно до чинного законодавства, а саме згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк."
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків.
Принцип повернення строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користування.
Повідомлення позивача про необхідність усунути порушення умов договорів та сплати процентів за користування кредитами доводилися до відома відповідача, однак останнім не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.
Відповідач порушив умови договорів в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за їх користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань.
Вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 17 888, 59 дол. США, з яких: 9 354, 28 дол США (еквівалент - 147 723,73 грн.) - строкова заборгованість за кредитним договором; 4 563, 59 дол. США (еквівалент - 72 068,67 грн.) - прострочена заборгованість; 150,31 дол. США (еквівалент - 2 373, 72 грн.) - прострочена заборгованість по відсоткам; 3 820, 41 дол. США (еквівалент - 60 330, 30 грн.) - строкова заборгованість по відсоткам, та пеня за прострочення заборгованості в розмірі 288 155, 39 грн.
На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.
Крім зазначених витрат, позивачем понесено витрати по розміщенню оголошення у пресі про виклик до суду відповідача, вартість зазначених послуг становить 420 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215, 224 - 233 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 530, 536, 610, 629, 1046-1056 ЦК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: