Справа № 438/1534/15-ц
Провадження № 2/438/630/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пещука Р.Й.

при секретарі: Наминанік О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Після уточнення позовних вимог позивач ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення про визнання за ним права власності на нежитлову будівлю площею 241,5 кв. м, яка розташована на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі Львівської області.

В обґрунтування позову посилається на те, що за результатами аукціону, проведеного внаслідок продажу майна банкрута ТОВ «Центр побутового обслуговування», ОСОБА_3 було придбано нежитлову будівлю на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі Львівської області площею 241,5 кв. м. Згідно з договором купівлі-продажу, укладеним 18.03.2013 року між ним (позивачем) та ОСОБА_3, позивач набув у власність вживані будівельні матеріали, елементи будівельних конструкцій та залізобетонні вироби, які знаходяться у будівельних конструкціях будівлі прохідної площею 234,0 кв. м, розташованої на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі Львівської області.

21 березня 2013 року позивачем внесено на рахунок продавця ОСОБА_3 обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 37000,00 грн. за придбання майна.

У договорі купівлі-продажу від 18.03.2013 р. за наполяганням продавця ОСОБА_3 замість дійсного предмета договору - будівлі прохідної на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі зазначено предмет договору - вживані будівельні матеріали, елементи будівельних конструкцій та залізобетонні вироби, які знаходяться у будівельних конструкціях будівлі прохідної. Вищевказані положення договору фактичним обставинам не відповідають, оскільки ним було придбано та прийнято від ОСОБА_3 саме об'єкт нерухомого майна - існуючу нежитлову будівлю. Позивач неодноразово пропонував ОСОБА_3 укласти між ними та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, на що вона запевнила його у тому, що будь-які претензії на майно у неї особисто та в інших осіб відсутні, а будівля і так є власністю покупця і додаткового оформлення прав на неї не потребує. Тобто, продавець фактично ухилялася від укладення у належній формі вищезазначеного договору. Окрім цього, ОСОБА_3 було передано йому технічну документацію на придбану нежитлову будівлю. З березня 2013 р. він (позивач) володіє та користується нежитловою будівлею на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі, вживає необхідних заходів для утримання майна в належному технічному стані провів у ньому за власні кошти капітальний ремонт. Уточнена площа нежитлової будівлі на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі згідно з повторно проведеною інвентаризацією обєкта нерухомого майна становить 241,5 кв. м. Однак, розпоряджатися вказаним майном та оформити належним чином право на земельну ділянку для обслуговування будівлі він не має можливості внаслідок протиправної бездіяльності ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву від 18.12.2015р., у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області у судове засідання не з'явився. На адресу суду поступив лист міського голови м. Борислава ОСОБА_5, з якого вбачається, що ОСОБА_2 міська рада визнає позов ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та просить справу розглянути у відсутності представника ОСОБА_2 міської ради.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився. Письмовою заявою повідомив суд про те, що вважає позовні вимоги підставними і просить справу розглядати без його участі.

Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Харківської області від 23.07.2012 року у справі № 5023/3076/12 правонаступника Спільного українсько-узбецького ТОВ фірма «Тиса» - ТОВ "Центр побутового обслуговування" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ОСОБА_4 (державну реєстрацію змін до установчих документів Спільного українсько-узбецького ТОВ фірма «Тиса» щодо зміни найменування на ТОВ «Центр побутового обслуговування» проведено державним реєстратором виконкому Львівської міської ради 01.04.2011 року).

За результатами аукціону з продажу майна банкрута ТОВ "Центр побутового обслуговування" відповідачем ОСОБА_3 було придбано нежитлову будівлю на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі Львівської області, яка на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 29.03.2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 654, належала Спільному українсько-узбецькому ТОВ фірма «Тиса», що стверджується копією довідки ліквідатора ТОВ «Центр побутового обслуговування» ОСОБА_4

Згідно з договором купівлі-продажу, укладеним 18.03.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, позивач набув у власність вживані будівельні матеріали, елементи будівельних конструкцій та залізобетонні вироби, які знаходяться у будівельних конструкціях будівлі прохідної на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі, за що сплатив продавцю 37000,00 грн. через відділення № НОМЕР_1 «ОСОБА_7 Аваль» (копія квитанції від 21.03.2013 року № NOJLF42535).

Згідно з копією акту прийому передачі від 25.03.2013 року до договору купівлі-продажу від 18.03.2013 року продавцем ОСОБА_3 передано, а позивачем прийнято придбане майно, зобовязання за договорами виконані в повному обсязі; будь-які претензії у сторін один до одного відсутні.

За наполяганням продавця ОСОБА_3 у договорі купівлі-продажу від 18.03.2013 року замість дійсного предмета договору (будівлі прохідної) зазначено предмет договору - вживані будівельні матеріали, елементи будівельних конструкцій та залізобетонні вироби, які знаходяться у будівельних конструкціях будівлі прохідної, хоча позивачем набуто у власність саме обєкт нерухомого майна існуючу нежитлову будівлю - прохідну площею 234,0 кв. м на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі Львівської області.

При цьому, продавець ОСОБА_3 фактично ухилилася від укладення у належній формі відповідного договору купівлі-продажу нерухомого майна та запевнила позивача у тому, що будь-які претензії на майно у неї особисто та в інших осіб відсутні, а будівля і так є власністю позивача і додаткового оформлення не потребує. Окрім цього, ОСОБА_3 передала позивачу технічну документацію на придбану нежитлову будівлю прохідної літ. Ж-2 площею 234,0 кв. м на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі Львівської області виготовлений КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» технічний паспорт від 28.05.2001 року.

Згідно з технічним паспортом, виготовленим 18.03.2015р. ФОП ОСОБА_8, уточнена площа спірної нежитлової будівлі у результаті повторної інвентаризації обєкта нерухомого майна становить 241,5 кв. м.

Із березня 2013 року позивач володіє та користується отриманою ним у власність нежитловою будівлею на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі, вживає необхідних заходів для утримання майна в належному стані. Однак, розпоряджатися вказаним майном та оформити належним чином земельну ділянку для обслуговування будівель, яка є комунальною власністю, позивач не має можливості.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту яких є визнання відповідного права.

Статтями 325, 328 ЦК України передбачено, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати; склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі за рішенням суду, оскільки продавець ухиляється від укладення належного договору купівлі-продажу та його оформлення відповідно до вимог законодавства.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 316, 325, 328 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю площею 241,5 кв. м, яка розташована на вул. Сосюри, 3 у м. Бориславі Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: