Справа № 761/9188/15-ц
Провадження №2/761/4651/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: Ткаченко О.П.,

представника третьої особи - ПрАТ «СК «УСГ»: Пешкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2015 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.

В позовних вимогах позивач просив: стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача грошові кошти в сумі 510,00 грн., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» грошові кошти у сумі 20 286,58 грн.

Ухвалою суду від 17 серпня 2015 року закрито провадження в справі в частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.

Під час слухання справи як третю особу було залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2014 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «БМВ», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 та під його керуванням та автомобіля «Інфініті», державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_5 та під його керуванням.

Як зазначає позивач, відносно водія ОСОБА_5 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення ПДР України, проте постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.06.2014 року провадження у адміністративній справі було закрите за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так як автомобіль «Інфініті», державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_5 був застрахований на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту від 07.02.2014 року, 07.07.2014 року ОСОБА_5 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 20 796,58 грн.

Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_3 повинен відшкодувати шкоду, завдану майну ОСОБА_5 у повному обсязі.

А оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група», тому ОСОБА_3 повинен сплатити позивачу 510,00 грн. франшизи, а ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» має сплатити позивачу 20 796,58 грн. (суму виплаченого страхового відшкодування за мінусом франшизи).

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення страхового відшкодування на підставі ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування».

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Представник третьої особи в судовому засіданні не підтримав заявлені вимоги та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що не встановлено вину відповідача у порушенні ПДР України, а тому відповідач та страхова компанія не можуть відшкодовувати шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши представника позивача, врахувавши пояснення представника третьої особи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в преамбулі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Судом встановлено, що за Договором №006-0045533/01НТ добровільного страхування наземного транспорту від 07.02.2014 року, укладеного між СК «Брокбізнес» та ОСОБА_5, був застрахований автомобіль «Інфініті», державний номер НОМЕР_2 в період часу з 16.02.2014 року по 15.02.2015 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2014 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема в постанові зазначено, що 27.05.2014 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Інфініті», державний номер НОМЕР_2 в м.Києві по вул.Б.Хмельницького,82 порушив п.10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «БМВ», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Також в постанові зазначено, що в судовому засіданні встановлено, водій автомобіля марки «БМВ», здійснював обгін автомобіля марки «Інфініті» по смузі зустрічного руху, а тому водій ОСОБА_5 не міг передбачити виїзд вказаного автомобіля на зустрічну смугу руху, оскільки завчасно ввімкнув покажчик повороту та загальмував перед поворотом ліворуч. Таким чином, в діях водія ОСОБА_5 порушень ПДР не вбачається, оскільки виконуючи поворот, ОСОБА_5 у відповідності до п.1.4 ПДР України, розраховував на те, що інші учасники дорожнього руху будуть дотримуватись цих правил.

Відповідно до звіту №264 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 24.06.2014 року, який складений оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертно-асистуюча компанія» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Інфініті» державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП складає - 21 581,59 грн.

Відповідно до ст.980 ЦК України та ст.4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

ОСОБА_5 27.05.2014 року повідомив позивача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування.

Страховим актом №52291/1 від 04.07.2014 року зазначений випадок, який стався 27.05.2014 року визнаний страховим та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 20 796,58 грн., яка на підставі платіжного доручення №5801 від 07.07.2014 року виплачена ПП «Авто-актив» (СТО, яке проводило ремонт автомобіля).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

В судовому засіданні встановлено, що на момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно із Полісом №АС/4558776. Полісом встановлена франшиза в розмірі 510,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» не зверталось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування на підставі зазначеного полісу.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України).

Частина 3 статті 61 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України).

Також в судовому засіданні встановлено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 не складався та справа про адміністративне правопорушення відносно нього судом не розглядалася.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справа за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, згідно якої розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це буде наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Стаття 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Стаття 36.6 зазначеного Закону визначає, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Отже, в судовому засіданні не встановлено вини ОСОБА_4 у скоєнні вказаного ДТП та не підтверджено наявність підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для притягнення до відповідальності за спричинення матеріальної шкоди, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10, 11, 60, 88, 159, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - відхилити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г.Притула