Справа № 314/3000/15-ц Провадження № 6/314/42/2015
У Х В А Л А

іменем України

08 липня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

при секретарі Щербань Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Вільнянського районного суду Запорізької області, подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, для вилучення арештованого майна із власності боржника, у звязку із тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Вільнянського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №38775357/2 по виконанню виконавчого листа № 0810/2722/2012 виданого 17.01.2013 Запорізьким районним судом Запорізької області по стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Зіновєвича борг у розмірі 25000,00 грн.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 14 ЦПК України та статті 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 10 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якому перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає зазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів подання, на примусовому виконанні у ВДВС Вільнянського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №38775357/2 по виконанню виконавчого листа № 0810/2722/2012 виданого 17.01.2013 Запорізьким районним судом Запорізької області по стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Зіновєвича борг у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців № 95443550 від 06.05.2015 вбачається, що відомості про зареєстровані права власності боржника на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України). Статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно зіст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, відповідно до змісту вище зазначених норм закону, є наявність обставин, які свідчать про те, що боржник безпідставно чинить перешкоди для перевірки його майнового стану, опису, арешту та вилучення з квартири чи іншого житла, належного йому майна, що значно ускладнює чи робить неможливим виконання судового рішення (виконавчого документа).

Аналіз вказаних норм закону підтверджує, що перелік підстав для застосування ст. 376 ЦПК України та здійснення примусового проникнення в житло є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається, подання державного виконавця не містить інформації про встановлення права власності на вказане у поданні житло.

Суд приходить до висновку, що за наданими до суду матеріалами відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця про проникнення до житла, оскільки не встановлено власника зазначеного житла. У разі задоволення подання державного виконавця про проникнення житла, суд вбачає ризик порушення права власності на житло, щодо невстановленої державним виконавцем особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для задоволення подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.30 Конституції України, ст.ст.14, 376 ЦПК України, ст.ст.11, 32, 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника - відмовити.

Копію ухвали надіслати державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Є. М. Капітонов

08.07.2015