Справа № 724/963/14-ц
Провадження № 2/724/472/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого Єфтеньєва О. Г.

при секретарі Боднарюк В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хотин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,-

ВСТАНОВИВ:

02.06.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Хотинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з громадянином ОСОБА_3 вона знайома тривалий час. У червні 2009 року, до неї звернувся громадянин ОСОБА_2 з проханням дати йому в борг гроші в сумі 20000 доларів США. Гроші йому потрібні були, як він їй пояснив для ведення бізнесу.

Вказала, що знаючи його тривалий час і те, що він запевнив її у поверненні грошей, вона погодилась допомогти йому. Вказану угоду вони оформили у вигляді договору позики, яку склали 04 червня 2009 року в м.Харків. На момент укладання договору позики, 20000 доларів США по курсу складав 156 000 гривень.

Зазначила, що згідно до договору позики ОСОБА_2 зобов'язався повернути вказану суму грошей до 04 червня 2011 року. На даний час ОСОБА_2 не вчинює жодних дій, щодо часткового або повного розрахунку з нею, уникає зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки, цим самим навмисно відтягує виконання своїх зобов'язань.

Також вказала, що аналізуючи викладене, та ситуацію яку навмисно створює ОСОБА_2, вона зрозуміла, що він не бажає взагалі повертати їй кошти. На час подачі позовної заяви курс долара США до гривні складає: 11.765592 гривні за 1 долар США.

До розгляду справи зменшила свої позовні вимоги та посилаючись на викладене просила, стягнути борг з відповідача ОСОБА_2 на її користь в сумі 192 504 грн. з врахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків від простроченої суми, а також на її користь судовий збір.

Крім того до Хотинського районного суду Чернівецької області звернувся із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2, в обґрунтування якої вказав, що 04 липня 2009 року між ним та позивачкою ОСОБА_4 було досягнуто згоди щодо купівлі ним з розстроченням платежу в останньої автобусу марки Мерседес-Бенц 303 D д.н.з. НОМЕР_1 1980 року випуску, належний їй на праві власності за ціною 156 000 гривень.

Зазначив, що того ж дня 04.06.2009 року позивачкою ОСОБА_1, на його ім'я було видано довіреність посвідчену приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 на право користування та розпорядження вищезазначеним транспортним засобом. Зазначена довіреність зареєстрована в реєстрі за реєстровим №1631.

Вказав, що з метою забезпечення сплати ним 156000 гривень за автобус був укладений договір позики, за умовами якого він начебто в неї в борг взяв на себе зобов'язання повернути позивачу 156 000 гривень.

Зазначив, що як вбачається із матеріалів справи, договір позики посвідчено цим же приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за реєстровим №1633, одразу ж після видачі на його ім'я довіреності.

Також зазначив, що починаючи з липня 2009 року та по даний час ним належним чином виконувалися умови домовленості по викупу автомобілю.

Так відповідно до розписок ОСОБА_1 було сплачено на користь позивачки грошові кошти а саме, згідно розписки від 20.01.2009 року на суму 1000 доларів США, від 02.09.2009 року на -доларів США, від 08.10.2009 року на суму 620 доларів США, від 03.03.2010 року 500 доларів США, від 22.04.2010 року на суму 500 доларів США, та заяви на переказ готівки за період 2011 року на загальну суму 20 000 гривень.

Посилаючись на викладене просив, визнати недійсним Договір позики від 04 червня 2009 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, стосовно зустрічної позовної заяви не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_7 - в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити та позовні вимоги про визнання недійсним договору позику від 04 червня 2011 року підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві.

ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічний позов

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, відповідача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 04 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 1633.

Допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_8 підтвердили, що після повернення з м.Харків він показував договір позики, який оскаржується і ОСОБА_2 та ОСОБА_8 показали, що обговорювали в 2009 році питання, що ОСОБА_2 ввели в оману і обманом уклали договір позики, хоча хотіли укласти договір купівлі - продажу.

ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 було введено його в оману під час підписання ним договору позики від 04.06.2009 року, за яким грошові кошти йому не передавались.Однак, порушене право ОСОБА_2 не підлягає захисту через сплив строку позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання договору недійсним не пов'язані з виконанням або невиконанням умов цього договору, тому до вказаних правовідносин за загальним правилом застосовується трирічний строк позовної давності.

У абзаці 2 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року передбачено, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивач при укладенні договору позики від 04 червня 2009 року був ознайомлений з умовами договору і власноруч його підписав. З моменту державної реєстрації договору позики сторони приступили до виконання зазначеного договору згідно з умовами, які були визначені при укладенні даного договору.

Таким чином, про порушення свого права позивач дізнався 04 червня 2009 року, а з позовом до суду про визнання договору недійсним звернувся лише в 2014 році, тобто з пропуском 3-х річного строку позовної давності.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним необхідно відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з договору позики від 04 червня 2009 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 156000 грн., терміном до 04 червня 2011 року.

Відповідно до п. 1. п.2 Договору позики позикодавець передав у борг позичальникові гроші у сумі 156000 грн., що за домовленістю сторін складає еквівалент 20000 доларів США, терміном до 04 червня 2011 року. Позичальник прийняв у борг у позикодавця гроші у сумі 156000 грн., що за домовленістю сторін складає еквівалент 20000 доларів США, які зобов'язується віддати до вказаного терміну.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_2 розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При таких обставинах, у суду не викликає сумніву факт передачі позивачем відповідачу в борг грошей у сумі 156000 грн.

Відповідно до розписки від 03.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу передав ОСОБА_9 в сумі 500 доларів США, що по курсу НБУ становило станом на 03.03.2010 року 3990,00 грн.

Також згідно розписки від 02.09.2009 року, що ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за автомобіль марки Мерседес - 0303 передав ОСОБА_9 в сумі 1000 доларів США, що по курсу НБУ становило станом на 02.09.2009 року7650,00 грн.

Що стосується інших розписок та квитанцій на які посилається відповідач, суд не бере їх до уваги, оскільки судом встановлено, що з них не вбачається, що вони стосуються погашення боргу за договором позики від 04 червня 2009 року чи погашення боргу за придбання автомобіля марки Мерседес - 0303.

Відповідно до показів свідка на виконання судового доручення ОСОБА_9, вбачається, що він отримував кошти від ОСОБА_2 в якій саме сумі не пам'ятає та при оформленні договори позики він не був присутні. Також з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона визнала той факт, що їй були повернуті кошти в рахунок погашення боргу за договором позики в сумі одної тисячі доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.»

Відповідно до ст. 527 ЦК України виконання зобов'язання належними сторонами

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України правові наслідки порушення зобов'язання

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так судом встановлено що відповідач ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання перед позивачем, так зокрема частково повернув борг в термін встановлений договором , чим порушив умови договору позики та сума боргу становить 144360,00 грн.

Відповідно до правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Крім того посилання на те, що був заключений договір оренди вищевказаного автомобіля суд не приймає до уваги, оскільки до суду відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано жодного доказу на підтвердження цього факту та відповідно до ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що інфляційні витрати в період з 04 червня 2011 року по липень 2014 року становлять в сумі 20644 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в період з 04 червня 2011 року по липень 2014 року в сумі 13714 , 20 грн.

Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач лише частково виконав своє зобов'язання про повернення боргу згідно договору позики від 04 червня 2009 року з врахуванням інфляційних витрат за період з 04 червня 2011 року по липень 2014 року та з врахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми в період з 04 червня 2011 року по липень 2014 року, сума боргу становить 178718,40 грн., за таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 178718, 40 гривень.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинні бути стягнути судові витрати в розмірі 1787,18 гривень, а в задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити..

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,209,212,214-215,217-218 ЦПК, 256, 257, 510,526,527,530, 610,611,614,625, 799 ЦК України, суд

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 04 червня 2011 року в сумі 144360 (сто сорок чотити тисячі триста шістдесят грн. 00 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в період з 04 червня 2011 року по липень 2014 року в сумі 20644 (двадцять тисяч шістсот сорок чотири грн. 20 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченої суми в період з 04 червня 2011 року по липень 2014 року в сумі 13714 (тринадцять тисяч сімсот чотирнадцять грн. 20 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1787,18 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. Г. Єфтеньєв