Головуючий суду 1 інстанції - Юхимук Р.С.
Доповідач - Дронської І.О.
Справа № 428/4337/14-ц
Провадження № 22ц/782/103/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю., Фарятьєва С.О.,

при секретарі : Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу по апеляційній скарзі «Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 квітня 2013року про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИЛА:

У березня 2013року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу, в якій посилаючись на те, що відповідно до договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року ПП «Укрбудпостач і К», в рахунок погашення боргу в сумі 1063378,03грн. по договору від 17.03.2011року, передало позивачу у власність рухоме ємісне насосне обладнання та нерухоме майно, згідно із додатком №1, на підставі чого 12.03.2013року позивачем було зареєстровано право власності на це нерухоме майно, яке, відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 12.03.2013року, складає 2/3 частки від цілісного майнового комплексу «Склад ПММ №3», який розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,8556га за адресою АДРЕСА_1. В Додатковй угоді до договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року зазначено, що разом з правом власності на нерухоме майно до позивача переходить право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,8556га за адресою АДРЕСА_1 під майном, яке належить позивачу. Позивачем додержано всі вимоги, які необхідні для подальшого оформлення переходу права власності на земельну ділянку під нерухомим майном, яке йому належить на праві приватної власності, однак відповідач відмовляється від передачі позивачу технічної та правоустановчої документації на земельну ділянку. Просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 126000грн. - еквівалентної вартості земельної ділянки.

05.04.2013року сторони звернулись до суду із заявою, в якій просили постановити ухвалу про визнання укладеної між ними мирової угоди та закрити провадження у справі.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013року заява про визнання мирової угоди між ОСОБА_3 та ПП «Укрбудпостач і К» задоволена. Визнана мирова угода, укладена між ОСОБА_3 та ПП «Укрбудпостач і К», згідно з умовами якої :

-ПП «Укрбудпостач і К» передає у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,8556га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться під 2/3 частками цілісного майнового комплексу «Склад ППМ №3», який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 12.03.2013року;

- ОСОБА_3 відмовляється від сплати ПП «Укрбудпостач і К» суми боргу, переданого згідно договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року та відповідно до акту приймання-передачі, в рахунок погашення боргу за договором від 17.03.2011року. Нерухоме майно належить Стороні-1 на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 12.03.2013року та складає 2/3 частками цілісного майнового комплексу «Склад ППМ №3», який розташований на земельній ділянці площею 0,8556га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. В Додатковій угоді до договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року зазначено, що відповідно до вимог ст..337 Цивільного кодексу України та ст..120 Земельного кодексу України разом з правом власності на нерухоме майно до Сторона-1 переходить право власності на земельну ділянку, що належить йому на праві приватної власності;

- ОСОБА_3 та ПП «Укрбудпостач і К» підтверджують, що після підписання та затвердження Мирової угоди у них немає претензій один до одного щодо зазначеного майна;

- ОСОБА_3 та ПП «Укрбудпостач і К» погодили, що судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи не підлягають іншою стороною.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу закрито.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ПП «Укрбудпостач і К» подано апеляційну скаргу, у тому числі й на ухвалу про визнання мирової угоди, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, порушення вимог законодавства щодо порядку набуття та переходу права власності на земельну ділянку, а також відсутність правових підстав для визнання мирової угоди про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги в частині визнання мирової угоди, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу в частині визнання мирової угоди такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 та відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 12.03.2013року за позивачем зареєстроване право власності на 2/3 частки від цілісного майнового комплексу «Склад ПММ №3», який розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,8556га за адресою АДРЕСА_1. а.с. 3 т.1.

Також позивач, посилаючись на ст.120 ЗК України, вважає, що при наявності права власності на нерухоме майно він набув право й на земельну ділянку, на якій розташоване це нерухоме майно.

Між тим, позивачем заявлена вимога про стягнення еквівалентної вартості земельної ділянки в розмірі 126000грн., на якій розташований цілісний майновий комплекс «Склад ПММ №3».

План спірної земельної ділянки ( її частин) з розташованими на ній будівлями - цілісний майновий комплекс «Склад ППМ №3» позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Аналіз змісту норм ст.120 ЗК України, на яку посилається позивач, у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Як роз'яснено у п.п. ґ) п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7, (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами… з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. № 1702-VІ;

Крім того, Пленум Верховного Суду України у ч.2 п. 18-1 зазначеної вище постанови також роз'яснив, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін

експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Проте, вимога щодо визнання права власності на спірну земельну ділянку позивачем у позовній заяві не зазначається.

На врегулювання спору за позовною заявою ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 126000грн. сторони уклали мирову угоду, яку, відповідно до заяви останніх від 05.04.2013року, просили суд визнати та провадження у справі закрити

Згідно із ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визначені мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Проаналізувавши положення мирової угоди, колегія суддів вважає, що ці положення суперечать вимогам ст. 175 ЦПК України, адже за принципами даної статті суд, затверджуючи мирову угоду сторін, повинен виходити по-перше з того, що мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету спору, який відповідно до позовної заяви складається з суті та змісту правовідносин сторін та є матеріально правовою вимогою позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення, а по-друге - не суперечити вимогам закону та не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб.

На зазначені вимоги суд першої інстанції уваги не звернув, та визнав мирову угоду, яка не стосується предмету позову про стягнення боргу, та визнав мирову угоду, предметом якої є не грошові кошти, які позивач просив стягнути з відповідача, а перехід права власності на земельну ділянку, відносно якої сторони уклали мирову угоду, при цьому суд першої інстанції не з'ясував, чи відповідає зазначена мирова угода вимогам закону, зокрема ст.175 ЦПК України, а також ст.ст.377 ЦК України та 120 ЗК України, на які в мирові угоді посилаються сторони, чи стосується мирова угода прав та обов'язав сторін, що випливають з предмета позову, чи пов'язані умови мирової угоди зі спірними правовідносинами, чи законно ОСОБА_3 набуває право власності на земельну ділянку за умовами мирової угоди, відмовляючись від сплати ПП «Укрбудпостач і К» суми боргу та отриманням в рахунок повернення боргу за договором від 17.03.2011року відступного у вигляді земельної ділянки, відповідно до Додаткової угоди до договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року, чи відповідає порядок надання позивачу у власність земельної ділянки, встановлений мировою угодою, визначеному діючим законодавством порядку.

Також суд першої інстанції не з'ясував питання про вартість переданої за мировою угодою у власність позивача спірної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, з урахуванням відсутності у матеріалах справи доказів реальної вартості цієї земельної ділянки та чи є вона співмірною із сумою заборгованості за договором від 17.03.2011року, за умови попереднього отримання позивачем відступного в рахунок погашення цієї заборгованості у вигляді нерухомого майна - 2/3 частини цілісного майнового комплексу «Склад ППМ №3», право власності на які зареєстровано позивачем 12.03.2013року.

Крім того, суд першої інстанції не з'ясував, чи порушують умови мирової угоди щодо визнання права власності за позивачем на цілу земельну ділянку площею 0,8556га за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова,2а, кадастровий номер - :04:002:0153, що знаходиться під цілісним майновим комплексом «Склад ППМ №3», за умови, що останньому на праві власності належить 2/3 частини цього комплексу, архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам за наявності права на цю земельну ділянку власника іншої частини цілісного майнового комплексу.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства, що регулює порядок набуття та перехід права власності на земельну ділянку, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення порядку визнання мирової угоди повністю знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку.

Між тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення суми борг, оскільки по суті позовних вимог рішення судом першої інстанції ухвалено не було.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про визнання мирової угоди були грубо порушені норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування зазначеної ухвали та повернення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання щодо визнання мирової угоди.

Керуючись ч.3 ст.209, 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, 311, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу «Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» задовольнити частково.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 квітня 2013року про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді