У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Чернівецька міська рада, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області, про усунення перешкод у користуванні власністю та скасування державного акту на право власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,10 га за адресою АДРЕСА_1 цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідачу ОСОБА_5 на праві власності належить суміжна земельна ділянка розміром 0,10 га за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення якої - ведення індивідуального садівництва. Зазначає, що відповідач ОСОБА_5 у 2011 році перекрила проїжджу частину дороги загального користування, шляхом влаштування на ній металевої сітки, а пізніше здійснила будівництво фундаменту частково на дорозі, а частково на своїй земельній ділянці. Позивач просила усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, шляхом знесення самовільно побудованого фундаменту на земельній ділянці відповідачки та на проїзді загального користування, а також перенесення металевої сітки з проїзду загального користування на межі своєї земельної ділянки. Також просила скасувати виданий на ім'я ОСОБА_5, на підставі рішення 19 сесії 24 скликання Чернівецької міської ради від 26 лютого 2004 року за № 387 державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,10 га для ведення індивідуального садівництва.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 її земельною ділянкою за адресою: м. Чернівці, вул. Охтирська, 2д шляхом знесення самовільно побудованого фундаменту на земельній ділянці відповідача за кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 та на проїзді загального користування. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційному порядку справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року рішення районного суду в частині задоволення позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовом ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 проходом загального користування, який веде з вулиці Охтирської до вулиці Ізюмської, з боку земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_3, шляхом знесення огорожі, яка складається з металевих стовпчиків та металевої сітки, а також частини фундаменту, який виходить за межі земельної ділянки ОСОБА_5, яка належить їй на праві власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 16 квітня 2004 року, і знаходиться на вищевказаному проході.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, згідно з якою висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про те, що встановлення відповідачем на проході загального користування огорожі, а також побудова фундаменту, частина якого знаходиться на даному проході, порушує права позивача щодо користування проходом та своєю земельною ділянкою, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки цей прохід є єдиним і найзручнішим місцем для того, щоб дістатися до своєї земельної ділянки, для здійснення будівництва житлового будинку.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д.Луспеник

В.А. Черненко