АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/8806/14-ц Головуючий у І інстанції Поливяний В.М.
Номер провадження: 22-ц/791/2001/15 Доповідач: Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 17 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Базіль Л.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 15 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

у грудні 2014 року позивачка звернулася з вказаним позовом до суду посилаючись на те, що 18 березня 2009 року, 08 червня 2009 року, 06 серпня 2009 року, 20 серпня 2009 року нею за розписками було передано в борг відповідачці відповідно 6000 гривень та 160 доларів США під 15 % щомісячних на строк до 19 вересня 2009 року, 5000 гривень під 15 % щомісячних на строк до 09 грудня 2009 року, 3000 доларів США під 15 % щомісячних на строк до 07 лютого 2010 року, 10000 гривень під 15 % щомісячних на строк до 21 лютого 2010 року, станом на 29 грудня 2014 року сума боргу відповідачем повернута частково, у позові поставлено питання про стягнення з відповідачки боргу в розмірі 70833,95 гривень, процентів за користування коштами в розмірі 835261,84 гривні, інфляційних втрат в розмірі 15291,21 гривні, всього 921387 гривень та судових витрат в розмірі 3654 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 15 червня 2015 року позовні вимоги задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму основного боргу в розмірі 3160 доларів США, що еквівалентно 49833,96 гривні, заборгованість боргу в гривнях в розмірі 20200 гривень, 15 % за користування коштами в розмірі 835261,84 гривні та інфляційні втрати в розмірі 15291,21 гривні, а всього на загальну суму 921387 гривень, та судові витрати в розмірі 3654 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, понесені на апеляційне оскарження, оскільки судом першої інстанції було невірно встановлено факт того, що відповідно до розписок від 15 лютого 2014 року, 26 квітня 2014 року, 17 травня 2014 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 по 200 гривень в рахунок погашення боргів та визнав цю обставину як переривання строку позовної давності, т.я. в тексті вказаних розписок відсутня вказівка про те, який саме борг повертається, надання цих розписок не повязано з правовідносинами щодо повернення боргу за розписками від 19 червня 2009 року, 06 серпня 2009 року, 20 серпня 2009 року, за якими відповідачкою було повернуто борг без повернення позивачкою розписок, та за якими строк позовної давності закінчився ще у 2012 році, оскільки між сторонами мали місце інші правовідносини щодо боргу в розмірі 800 гривень, які виникли у 2014 році.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи сторони свої процесуальні позиції підтримали, при цьому ОСОБА_2 наполягав на задоволення скарги, пояснив, що не має заперечень щодо правильності розрахунку суми боргу, проте заперечує щодо вимог позову у цілому з наведених у скарзі підстав.

Позивачка та її представник визнали вимоги скарги частково, пояснили, що за розпискою від 18 березня 2009 року борг було частково повернуто, тому суму стягнення слід зменшити на суму боргу за даною розпискою.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи за розпискою від 18 березня 2009 року ОСОБА_5 передала в борг ОСОБА_3 6000 гривень та 160 доларів США під щомісячну сплату 15 % у гривнях та доларах США на строк протягом півроку, за розпискою від 08 червня 2009 року ОСОБА_5 передала в борг ОСОБА_3 5000 гривень під щомісячну сплату 15 % у гривнях на строк протягом півроку, 06 серпня 2009 року ОСОБА_5 передала в борг ОСОБА_3 3000 доларів США під щомісячну сплату 15 % у доларах на строк протягом півроку, за розпискою від 20 серпня 2009 року ОСОБА_5 передала в борг ОСОБА_3 в борг 10000 доларів США під щомісячну сплату 15 % у гривнях на строк протягом півроку (а.с. 15-18), на оригіналі розписки від 18 березня 2009 року міститься запис про повернення частини боргу, що судом першої інстанції враховано не було.

Спірні правовідносини сторін врегульовано ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, ст. ст. 1046-1050 ЦК України, за якими за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, сторонами дотримано вимоги щодо форми укладення договору видачею розписки, умовами яких передбачено сплату процентів від суми позики, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст. ст. 253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У відповідності до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до розписки відповідачка в рахунок погашення боргів передала позивачці 15 лютого 2014 року, 26 квітня 2014 року, 17 травня 2014 року та 14 червня 2014 року по 200 гривень, оскільки наявності інших боргових зобовязань перед позивачкою відповідачкою не доведено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт повернення вказаних коштів свідчить про визнання відповідачкою спірного боргу за вказаними у позові розписками, заперечень щодо розміру боргу за якими матеріали справи та доводи апеляційної скарги не містять.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині розміру стягнення слід змінити та зменшити вказаний розмір на суму боргу за розпискою від 18 березня 2009 року, в решті апеляційна скарга не містить посилання на норми права чи обставини, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 15 червня 2015 року змінити, зменшити розмір стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, а саме суму боргу з 3160 доларів США до 3000 доларів США, що еквівалентно 47310,73 гривні, суму боргу з 20200 гривень до 14200 гривень, 15 % за користування коштами з 835261,84 гривні до 789236,42 гривні, інфляційні втрати з 15291,21 гривні до 4928,04 гривні, загальну суму зменшити з 921387 гривень до 856457,18 гривні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _