Провадження №2/193/192/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 березня 2015 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Патинка А.Г.

при секретарі Ратушній В.В.

особи, які беруть участь у справі:

представник позивачів ОСОБА_1,

представник відповідача -

Софіївської районної

Державної адміністрації Альохіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Софіївської районної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи: ОСОБА_5, Перша Дніпропетровська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_6,-

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2014 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Софіївської районної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи: ОСОБА_5, Перша Дніпропетровська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 (а.с. 73-77). 25 березня 2015 року від представника позивачів надійшла уточнена позовна заява, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько ОСОБА_3, ОСОБА_4 -ОСОБА_7. За життя він був засновником та головою селянського (фермерського) господарства «Рубін». ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_7, як спадкоємці першої черги спадкування, звернулись до Першої Державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі за отриманням свідоцтва про право на спадщину на селянське (фермерське) господарство «Рубін» після смерті їхнього батька - ОСОБА_7. Листами державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Парусникової І.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Селянське (фермерське) господарство «Рубін». Відмова мотивована тим, що у статутному (складеному) капіталі селянського (фермерського) господарства «Рубін» не визначені частки та їх номінальна вартість, а також статутом селянського (фермерського) господарства «Рубін» не визначений порядок спадкування. Вважають відмову державного нотаріуса такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства. Позивачі зазначають в позовній заяві, що відповідно до статуту селянського (фермерського) господарства «Рубін» не передбачений статутний (складений) капітал цього господарства та не визначені частки та їх номінальна вартість. Крім земельної ділянки на праві постійного користування в розмірі 21,8 га, яка надана для створення селянського (фермерського) господарства «Рубін», інше майно у селянському (фермерському) господарстві «Рубін» відсутнє. Позивачі просять визначити за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на корпоративні права в порядку спадкування за законом на спадкове майно, в рівних частках, за кожним по ? частині Селянського (фермерського) господарства «Рубін» після смерті їхнього батька (засновника Селянського (фермерського) господарства «Рубін») ОСОБА_7 - відмовити.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивачів в судовому засіданні пояснив, що селянське (фермерське) господарство «Рубін» оформлене відповідно до чинного законодавства, був отриманий Державний акт на право користування землею. Крім землі СФГ «Рубін», ніякого іншого майна немає. Голова селянського (фермерського) господарства «Рубін» ОСОБА_7 помер, його діти хочуть спадкувати корпоративні права, так як не можуть визначитись з тим, хто буде головою даного господарства, із - за неможливості провести вибори, так як невизначений відсоток голосів кожного члена фермерського господартсва, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач -представник Софіївської районної державної адміністрації Альохіна В.В. в судовому засіданні пояснила, що єдиним майном селянського (фермерського) господарства «Рубін» являється земельна ділянка надана фізичній особі ОСОБА_7 на праві користування. Право постійного користування землею припинено на підставі розпорядження голови райдержадміністрації, яке прийнято на підставі заяви позивача ОСОБА_4 від 18 жовтня 2013 року, тому просить суд у задоволенні позовних вимог позивачів відмовити у повному обсязі. Дане пояснення підтверджується і запереченням (а.с.152-155).

Треті особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа: Перша Дніпропетровська Державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направили, просять розглядати справу без участі їхнього представника (а.с. 148).

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав:

у відповідності із статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 22 вересня 1998 року, у відповідності до Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-ХІІ від 20.12.1991 року, було створено селянське (фермерське) господарство «Рубін» (а.с. 86).

Згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 17.11.1997 року, фізичній особі -ОСОБА_7, було надано земельну ділянку загальною площею 21,8 га. у постійне користування для ведення фермерського господарства (а.с. 103).

За життя ОСОБА_7 був засновником та головою Селянського (фермерського) господарства «Рубін», а позивачі, тобто діти його ОСОБА_4, ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_6 членами господарства, що підтверджується п.1.4 розділу 1 Статуту СФГ «Рубін» (а.с. 86).

Помер ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 107)

Після смерті батька - ОСОБА_7, позивачі звернулись до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі за отриманням свідоцтва про право на спадщину на селянське (фермерське) господарство «Рубін». Листами державного нотаріуса Першої дніпропетровської Державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Дніпропетровській області Парусникової І.О. за №95/02-14 від 19.01.2013 р. та №185/02-14 від 02.02.2013 р. їм було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на селянське (фермерське) господарство «Рубін». Відмова мотивована тим, що землю надано для ведення фермерського господарства згідно держаного акту на праві постійного користування землею на 50 років, та земля не належить спадкоємцеві на праві приватної власності (а.с 109-110).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 22 ч. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов'язання.

Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» N 20 від 22 грудня 1995 року, успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Згідно до положень ст. 19 Закону України "Про фермерське господарство", до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Ст. 92 Земельного кодексу України передбачено право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності, тобто постійне користування право власності не передбачає.

Право постійного користування земельною ділянкою виникає на підставі відповідного рішення її власника, а саме: місцева рада, яка розпоряджається земельними ділянками в межах відповідної території такої ради, приймає рішення про надання громадянину України у постійне користування земельної ділянки для створення фермерського господарства. Таке право є виключно правом користування особи, якій це право надане.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, але як зазначають самі позивачі в позовній заяві (а.с. 177), будь яке майно у СФГ «Рубін», крім земельної ділянки на праві постійного користування в розмірі 21,8 га, яка надана для створення фермерського ггосподарства, відсутнє.

Земельна ділянка площею 21,8 га. згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 17.11.1997 року надана спадкодавцю ОСОБА_7 на право постійного користування, а не власності.

Крім того, в розпорядженні Софіївської державної адміністрації №Р-420/0/3-13 від 04.11.2013 року, яке на час розгляду справи являється чинним в п .1 зазначено «Припинити право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 21,8 га. на території Нововасилівської сільської ради якою користувався ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія НОМЕР_1 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №41 виданого 07 листопада 1997 року на підставі рішення Софіївської районної ради народних депутатів Софіївського району Дніпропетровської області України від 06.08.1997 №13-ХХІІ в зв'язку зі смертю землекористувача» (а.с. 170).

Доводи представника позивачів про спадкування корпоративних прав необгрунтувані і спростовуються п.1 ч.1 ст.1219 ЦК України, згідно якої зазначено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права; із чого витікає, що позивачі, як учасники СФГ «Рубін» (а.с. 86) мають права на відповідні частки у селянському (фермерському) господарстві «Рубін», але спір про виділення частки та відповідний відсоток голосів у господарстві носить корпоративний характер, поскільки зі ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами та відповідно до ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України відноситься до компетенції господарського суду, а доводи про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, в рівних частках, за кожним позивачем по ? частині Селянського (фермерського) господарства «Рубін» після смерті їхнього батька ОСОБА_7 спростовуються вищенаведеними обґрунтуваннями.

За таких підстав, суд вважає позовні вимоги позивачів про визнання за ними права власності на корпоративні права в порядку спадкування за законом на спадкове майно, в рівних частках, за кожним по ? частині Селянського (фермерського) господарства «Рубін» після смерті їхнього батька (засновника Селянського (фермерського) господарства «Рубін») ОСОБА_7 безпідставними та в позові необхідно відмовити.

Виходячи із вищевикладено, на підставі ст. 191 ЦК, ч. 1 п. 1 ст. 1216 ЦК України, ст. 92 Земельного кодексу України, ст. 167 ГК України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Софіївської районної державної адміністрації про визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на корпоративні права в порядку спадкування за законом на спадкове майно, в рівних частках, за кожним по ? частині Селянського (фермерського) господарства «Рубін» після смерті їхнього батька (засновника Селянського (фермерського) господарства «Рубін») ОСОБА_7 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Г.Патинка