Справа № 462/245/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/4184/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю представника заявників ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заявників: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю заінтересованих осіб: Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області, Домажирської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зазначили, що їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок загальною площею 42 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, земельні ділянки площею 0, 25 га і 0,0941 га. у селі Кожичі, Яворівського району, Львівської області, проте у правовстановлюючих документах на земельні ділянки помилково зазначено адресу земельних ділянок: Львівська обл., Яворівський район, с. Домажир. Відтак просили встановити факт розташування земельної ділянки площею 0,25 га, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_1, яка зареєстрована 14.12.2007 р. Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 14.12.2007 р. за адресою: Львівська обл., Яворівський район, село Кожичі; встановити факт розташування земельної ділянки площею 0,0941 га, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_3, яка зареєстрована 14.12.2007 року Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області , Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 14.12.2007 р. за адресою: Львівська обл., Яворівський район, село Кожичі.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 квітня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Вище зазначене рішення в апеляційному порядку оскаржили: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які, покликаючись на його незаконність та невідповідність обставинам справи, просять рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви про встановлення юридичних фактів. Апелянти зазначають, що посилання суду першої інстанції на те, що заявниками не подано суду жодних допустимих та належних доказів щодо належності їм земельних ділянок саме у селі Кожичі, а не у селі Домажир, як зазначено у правовстановлюючих документах, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки факт знаходження земельних ділянок площею 0,25г га і 0,0941га за кадастровими номерами: НОМЕР_1 та НОМЕР_3 в селі Кожичі підтверджується наступними доказами: витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 11.09.2013 року та відповідно № НВ-013 від 11.09.2013 року і схемами розташування земельних ділянок, складених інженером-землевпорядником ОСОБА_5. Крім того, не може житловий будинок знаходитись в одному селі (Кожичі), а земельна ділянка, на якій він стоїть,- в іншому селі (Домажир). Суд першої інстанції не звернув увагу, що заявники звертались до суду в порядку окремого, а не позовного провадження, і в справі окремого провадження відсутній спір про право. Виходячи з положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державний земельний кадастр» з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Оскільки з 01.01.2013 року Домажирівська сільська рада не наділена повноваженнями видавати державні акти на землю, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області винесені рішення про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та враховуючи лист приватного нотаріуса Максимів Л.Д. від 30.12.2014 року за вих. № 187/01-16 про неможливість внесення нотаріусом змін до правовстановлюючих документів в частині адреси земельних ділянок, заявники були змушені звернутись до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявників, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовільнити з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності:

№ 7353421 від 31 липня 2013 року, № 9463950 від 16 вересня 2013 року ОСОБА_3 є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,25га у селі Домажир Яворівського району Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,941 га у селі Домажир Яворівського району Львівської області;

№ 7355777 від 31 липня 2013 року, № 9464996 від 16 вересня 2013 року ОСОБА_4 є власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,25га у селі Домажир Яворівського району Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,941 га у селі Домажир Яворівського району Львівської області;

проте, ні позивачами, ні їх представником не надано суду жодних допустимих та належних доказів щодо належності їм земельних ділянок саме у селі Кожичі, а не у с. Домажир, як зазначено в усіх правовстановлюючих документах, та не можливості отримати відомості щодо розташування земельних ділянок площею 0,25 га , реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,941 га , реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_3 саме у селі Кожичі Яворівського району Львівської області.

Також суд першої інстанції послався на те, що не бере до уваги покликання позивачів на витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 013 від 11 вересня 2013 року як на доказ розташування належної їм земельної ділянки площею 0,25 га у селі Кожичі Яворівського району Львівської області , оскільки згідно даного витягу, документом, який є підставою для виникнення права є свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 липня 2013 року, проте у своїх позовних вимогах позивачі покликаються на свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТК № 067379 від 31 липня 2013 року, с ерії ВТК № 067381 від 31 липня 2013 року, серії ВТК № 067380 від 31 липня 2013 року, серії ВТК № 067382 від 31 липня 2013 року.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що у задоволенні позову слід відмовити , оскільки позивачами та їх представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вони зверталися до Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області, Домажирської сільської ради з проханням видати їм правовстановлюючі документи щодо належності їм на праві власності земельної ділянки площею 0,25 га , реєстраційний номер об»єкта нерухомості 58, кадастровий номер НОМЕР_1, яка зареєстрована 14 грудня 2007 року Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області за адресою: Львівська область , Яворівський район, село Кожичі, земельної ділянки площею 0,941га , реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_3, яка зареєстрована 14 грудня 2007 року Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області за адресою: Львівська область , Яворівський район, село Кожичі.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Колегія суддів вважає, що оскаржене рішення є незаконним і необгрунтованим з огляду на наступні обставини.

По-перше, суд першої інстанції як на підстави для відмови у задоволенні заяви, яка була подана в порядку окремого провадження, незаконно послався на норми процесуального права, якими регулюється порядок розгляду справ позовного провадження.

Посилання суду першої інстанції , як на підставу для відмови у задоволенні заяви, на те, що заявниками (у оскарженому рішенні зазначено - позивачами) та їхнім представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вони зверталися до Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області, Домажирської сільської ради з проханням видати їм правовстановлюючі документи щодо належності їм на праві власності земельної ділянки площею 0,25 га , реєстраційний номер об»єкта нерухомості 58, кадастровий номер НОМЕР_1, яка зареєстрована 14 грудня 2007 року Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області за адресою: Львівська область , Яворівський район, село Кожичі, земельної ділянки площею 0,941га , реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_3, яка зареєстрована 14 грудня 2007 року Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області за адресою: Львівська область , Яворівський район, село Кожичі, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки право власності на земельні ділянки 14 грудня 2007 року набули не заявники, а набула їхня матір ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заявники ж набули право власності на вищезазначені земельні ділянки після ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування, отримавши 31 липня 2013 року свідоцтва про право на спадщину і тоді ж приватним нотаріусом була проведена державна реєстрація земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності або право користування земельною ділянкою, затвердженої Наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 (яка була чинною до 15.10.2013 року), в разі виявлення орфографічних або технічних помилок у державному акті , вважається державний акт зіпсованим , який необхідно замінити на новий. Про те, що у державних актах неправильно зазначено місце розташування земельних ділянок (зазначено місце розташування земельних ділянок с. Домажир, замість правильного с. Кожичі) заявникам стало відомо 31 липня 2013 року при отриманні свідоцтв про право на спадщину. Отримання нових державних актів на право власності на земельні ділянки станом на 31 липня 2013 року було неможливим, оскільки особа, на ім»я якої було видано державні акти - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Та обставина, що:

у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ 013 від 11 вересня 2013 року (а.с. 8) та за № НВ 013 (а.с.46), відділом Держземагентства допущено описку щодо дати видачі заявникам свідоцтв про право на спадщину, які були підставою для виникнення права власності заявників на 1/2 частину (за кожним) земельних ділянок:

площею 0,25 га , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1;

площею 0,941 га,кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3,-

було помилково зазначено що свідоцтва про право на спадщину видані 01.07.2013 року, в той час як ці свідоцтва фактично були видані 31.07.2013 року не могли слугувати підставою для відмови у задоволенні заяви, і колегія суддів вважає, що ці невідповідності щодо зазначення дати видачі свідоцтв про право на спадщину, суд першої інстанції повинен був виявити перед ухваленням рішення і запропонувати заявникам усунути ці невідповідності, чи у відповідності до ч. 2 ст. 235 ЦПК України за власною ініціативою витребувати необхідні докази, а не використовувати ці описки як підставу для відмови у задоволенні заяви.

Оскільки, згідно даних Державного земельного кадастру земельні ділянки:

площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ( а.с. 8),

площею 0,941 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 (а.с. 46),-

розташовані в с. Кожичі Яворівського району Львівської області , а не в с. Домажир Яворівського району Львівської області, як зазначено у державних актах серії НОМЕР_2 від 14.12.2007 р. ( а.с. 53) та серії НОМЕР_4 від 14.12.2007 р.(а.с. 52),

то, колегія суддів вважає, що доказами у справі було доведено факт розташування вищезазначених земельних ділянок у с. Кожичі Яворівського району Львівської області.

У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України , окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства , в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші (ніж встановлені ч. 1 ст. 256 ЦПК України) факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки особа, на ім»я якої були видані державні акти, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до дати (31.07.2013 року) виявлення описок, допущених у державних актах , щодо зазначення місця розташування земельних ділянок, є неможливим внесення організацією, яка видала ці державні акти, виправлень щодо дійсного місця розташування земельних ділянок.

Так як від правильного зазначення місця розташування земельних ділянок, залежатиме виникнення, зміна і припинення майнових прав заявників на ці земельні ділянки, позасудового порядку встановлення факту розташування земельних ділянок за дійсною адресою законом не визначено, спору про право Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області на ці земельні ділянки не виникло, тому у справі були підстави для розгляду цього питання в судовому порядку, та - для задоволення заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при ухваленні оскарженого рішення судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування оскарженого рішення, та ухвалення нового рішення про задоволення заяви.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заявників: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Встановити факт розташування земельної ділянки площею 0,25 га , реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_1, яка зареєстрована 14.12.2007 р. Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 14.12.2007 р., за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Кожичі.

Встановити факт розташування земельної ділянки площею 0,0941 га , реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 58, кадастровий номер НОМЕР_3, яка зареєстрована 14.12.2007 р. Управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 14.12.2007 р., за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Кожичі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.