У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Харківської обласної громадської організації «Міська Варта» про захист честі, гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації. Під час розгляду справи позивач позов уточнив і заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідачів власника відповідного сайта ОСОБА_5 та Харківську обласну громадську організацію «Міська Варта» (далі - ХОГО «Міська Варта»), якій ОСОБА_5 передав права на використання доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в мережі інтернет на сайті www.voutube.com був розміщений відеоролик за безпосередньої участі ОСОБА_4, який повідомив про нього недостовірну й негативну інформацію, що порочить честь, гідність та ділову репутацію.

У подальшому таку інформацію було розміщено й на інших інтернет-ресурсах.

Посилаючись на те, що поширена в мережі інтернет інформація про його сексуальну орієнтацію не відповідає дійсності й спричинила виникнення пересудів та створення тимчасової слідчої комісії з розслідування факту причетності до розтління малолітніх, ОСОБА_3 просив поновити його право на честь, гідність та ділову репутацію шляхом визнання інформації такою, що є недостовірною, та зобов'язати відповідачів спростувати вказану інформацію.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 березня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області позов задоволено частково.

Визнано такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, повідомлену ОСОБА_4 у відеозаписі та розміщену на інтернет-ресурсі www.voutube.com.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_3 на інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті ІНФОРМАЦІЯ_2» (Видео).

Зобов'язано ОСОБА_4 у місячний строк із дня набрання рішенням суду законної сили спростувати як таку, що не відповідає дійсності, розповсюджену інформацію про ОСОБА_3 шляхом розміщення на інтернет-ресурсі www.youtube.com відеозапису.

Зобов'язано ХОГО «Міська варта» у місячний строк із дня набрання рішенням суду законної сили спростувати як таку, що не відповідає дійсності, оприлюднену інформацію про ОСОБА_3 шляхом її розміщення на інтернет-ресурсі dozor.kharkov.ua в розділі «События», «Политика».

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, просить рішення Жовтневого районного суду м. Харкова та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в мережі інтернет на сайті www.voutube.com був розміщений відеоролик, у якому чоловік, назвавши себе ОСОБА_9, повідомив про те, що за грошові кошти надавав гомосексуальні послуги ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Особою, яка анонімно розповсюдила вказану інформацію, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, є ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 було розміщено статтю ІНФОРМАЦІЯ_2 (Видео)», у якій автор викладеного матеріалу повідомляє додаткову інформацію про взаємовідносини та статеві стосунки чоловіка на ім'я Максим та ОСОБА_3

Реєстрантом домену ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5, який за ліцензійним договором від 5 червня 2009 року передав виключне право на використання доменного імені (домену) ХОГО «Міська варта», яка в свою чергу зобов'язалася розповсюджувати тільки таку інформацію, що має вільний обіг, що не порушує права та законні інтереси фізичних та юридичних осіб. Використовувати доменне ім'я (домен) виключно для розміщення об'єктивної та достовірної інформації, достовірність якої перевірена, та яка не ганьбить честь і гідність фізичних осіб, а також не завдає шкоди діловій репутації фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК Україниспростуванню підлягає недостовірна інформація.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого

2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»роз'яснив судам, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

Частиною 3 ст. 277 ЦК Українипередбачено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

При цьому, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Отже, у законодавстві робиться чітке розмежування між інформацією фактичного характеру, яка має бути доведена, й оціночними судженнями, які не підлягають доведенню і спростуванню.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від

27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК).

Ухвалюючи рішення та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що поширена відповідачами ОСОБА_4 та ХОГО «Міська Варта» відносно позивача інформація, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, є недостовірною та підлягає спростуванню у спосіб, визначений чинним законодавством.

Визначаючи коло осіб, які повинні бути належними відповідачами у справі, суди діяли відповідно до вимог чинного законодавства та дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідачами у справі повинні бути ОСОБА_4, який, як встановлено судом, є тією особою чоловічої статі, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 розповсюдила в мережі Інтернет інформацію, спрямовану на приниження честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_3, а також ХОГО «Міська Варта», яке відповідно до ліцензійного договору від 5 червня 2009 року отримало виключне право на використання доменного імені (домену) ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстрантом якого є ОСОБА_5, на якому було розповсюджено вказану вище інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3

При цьому суди взяли до уваги те, що відповідно до п. 4.4 вказаного ліцензійного договору ліцензіат зобов'язаний розповсюджувати тільки таку інформацію, що має вільний обіг, що не порушує права та законні інтереси фізичних та юридичних осіб. Використовувати доменне ім'я (домен) виключно для розміщення об'єктивної та достовірної інформації, достовірність якої перевірена, та яка не ганьбить честь і гідність фізичних осіб, а також не завдає шкоди діловій репутації фізичних та юридичних осіб

Такі висновки судів є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалені у справі судові рішення відповідають вимогам чинного законодавства щодо законності й обґрунтованості та підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2015 року залишити

без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко

В.І. Мартинюк

О.М. Ситнік