Справа № 496/1189/15-ц
Провадження № 2/496/782/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі - Горлевому Д.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Римарчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Біляївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом, посвідченого Зезиком В.А., приватним нотаріусом Біляївського нотаріального округу Одеської області 22 червня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1384, право власності за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), на ? частку у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, 1957 року народження, на яку він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.03.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-707. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті вітчима вона звернулася до приватного нотаріуса, Зезика В.А., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на ? частку у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1. Але, листом нотаріуса від 24.12.2014 року за № 600/02-14 їй було рекомендовано звернутися до Біляївського районного суду з питання визнання права власності в порядку спадкування на ? частку у праві власності на квартиру, так як на вказану частку відсутня державна реєстрація права власності. Посилаючись на те, що 04.12.2014 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, Зезиком В.А., ОСОБА_3 видано свідоцтво серії НАК 206944 про право на спадщину за заповітом на ? частку у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 58,30 кв.м, в тому числі житловою площею 32,80 кв.м, яке зареєстроване в реєстрі за № 1334 та зазначена частка у праві власності на квартиру належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчиму позивачки ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Біляївською міською радою, Одеської області від 17.03.2006 року за № 4210, згідно з розпорядженням (наказом) від 13.03.2006 року за № 4210, зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Одеське МБТІ та РОН» міста Біляївка, про що свідчить вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.12.2014 року.

Представник позивача на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставини викладені в позові та наявні в матеріалах справи документи.

Представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 04.07.2014 року.

03.03.2010 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, Кифоренко Р.Б., вітчиму позивачки ОСОБА_5 видано свідоцтво серії ВММ № 208010 про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна квартири під АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 58,30 кв.м., в тому числі житловою площею 32,80 кв.м., яке зареєстроване в реєстрі за № 1-707.

Зазначена ? частина квартири належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 матері позивачки ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Біляївською міською радою, Одеської області від 17.03.2006 року за № 4210, згідно з розпорядженням (наказом) від 13.03.2006 року за № 4210, зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Одеське МБТІ та РОН» міста Біляївка, про що свідчать вказані свідоцтва про право на спадщину за законом.

04.12.2014 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, Зезиком В.А., ОСОБА_3 видано свідоцтво серії НАК 206944 про право на спадщину за заповітом на ? частку у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 58,30 кв.м., в тому числі житловою площею 32,80 кв.м., яке зареєстроване в реєстрі за № 1334.

Зазначена частка у праві власності на квартиру належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 вітчиму позивачки ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Біляївською міською радою, Одеської області від 17.03. 2006 року за № 4210, згідно з розпорядженням (наказом) від 13.03.2006 року за № 4210, зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Одеське МБТІ та РОН» міста Біляївка, про що свідчить вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.12.2014 року. ОСОБА_3 зареєструвала право власності на ? частку квартири, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса, Зезика В.А., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на ? частку у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1. Але, листом нотаріуса від 24.12.2014 року за № 600/02-14 їй було рекомендовано звернутися до Біляївського районного суду з питання визнання права власності в порядку спадкування на ? частку у праві власності на квартиру, так як на вказану частку відсутня державна реєстрація права власності.

ОСОБА_5 вступив у спадщину на ? частку у праві власності на квартиру після смерті дружини ОСОБА_7 та отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 03.03.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-707, але до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрував його в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно почав діяти з 01.01.2013 року, стаття 1299 ЦК України, яка передбачала виникнення права власності на нерухоме майно у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, виключена законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із запровадженням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 402-VІІ від 04.07.2013 року.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 п.6 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ст.ст.16,392 ЦК України, способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

Беручи до уваги вищевказані обставини, які свідчать про фактичне прийняття спадщини позивачкою після смерті її вітчима, а також враховуючи той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає можливим визнати за нею право власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 392, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Біляївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), право власності на ? частку у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, 1957 року народження, на яку він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.03.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-707.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

27 березня 2015 року