Справа № 2-101/11
Провадження № 6/265/320/15
У Х В А Л А

15 жовтня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «АРМА», ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що 6 травня 2010 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області було подано позовну заяву ТОВ «КБ «АРМА», за якою ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «КБ «АРМА» заборгованість в сумі 9056002,20 грн., судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120 грн. 8 серпня 2013 року КБ «АРМА» в особі ліквідатора та ТОВ «Українська боргова компанія» на підставі протоколу проведення відкритих прилюдних біржових торгів (аукціону) № 3-167 від 8 серпня 2013 року уклали договір купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 21/02/980-ZN/1 від 17 січня 2008 року. На підставі переліченого до ТОВ «Українська боргова компанія» перейшло право вимоги за кредитним договором 21/02/980-ZN/1, укладеними між ТОВ «КБ «АРМА» та ОСОБА_1, тому заявник є правонаступником ТОВ «КБ «АРМА», що надає право ТОВ «Українська боргова компанія» просити замінити сторону виконавчого провадження. На підставі наведеного просили замінити стягувача, ТОВ «КБ «АРМА», на його правонаступника, ТОВ «Українська боргова компанія».

Також вказували, що при передачі матеріалів справ згідно договору купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «КБ «АРМА» та фізичними особами, в тому числі за кредитним договором № 21/02/980-ZN/1, від ТОВ «КБ «АРМА» до ТОВ «Українська боргова компанія» оригінали виконавчих документів по вказаній справі було втрачено. На підставі чого просили суд видати дублікати виконавчих листів на підставі рішення суду про стягнення на користь ТОВ «КБ «АРМА» з ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу в сумі 9056002,20 грн., судового збору в сумі 1700 грн., витрат на ІТЗ судового розгляду в сумі 120 грн.

Крім цього зазначали, що матеріали справи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 були передані в роботу ТОВ «Українська боргова компанія» 1 жовтня 2014 року, бо ТОВ «КБ «АРМА» на момент передачі справ згідно договору купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та фізичними особами, перебувало в процесі ліквідації, наслідками якої стало тяжке фінансове становище та скорочення штату працівників, що унеможливлювало належну передачу кредитних справ. 17 березня 2015 року представниками заявника було отримано копію рішення суду про стягнення на користь ТОВ «КБ «АРМА» з ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу в сумі 9056002,20 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на ІТЗ судового розгляду в сумі 120 грн., які були передані в роботу ТОВ «Українська боргова компанія». Вказане рішення суду від 28 січня 2011 року набрало законної сили 7 лютого 2011 року. Таким чином ТОВ «Українська боргова компанія» було позбавлено права на предявлення виконавчого документа у визначені законодавством строки, тому просили поновити строки предявлення виконавчих листів, виданих на підставі вказаного рішення суду про стягнення на користь ТОВ «КБ «АРМА» боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, для виконання.

В судове засідання представники заявника не зявились за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Зацікавлені особи, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представники ТОВ «КБ «АРМА», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання також не зявились за невідомих суду причин.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подана представниками ТОВ «Українська боргова компанія» заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до кредитного договору № 21/02/980-ZN/1, укладеного 17 січня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «АРМА» та ОСОБА_1, останньому було надано кредит на поточні потреби у сумі 3000000 грн. зі сплатою 25% річних строком до 16 січня 2009 року (а. с. 9-12).

17 січня 2008 року у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором № 21/02/980-ZN/1 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КБ «АРМА» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 21/02/980-П/1 (а. с. 6-8).

Суд за матеріалами справи також встановив, що 28 січня 2011 року за заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «АРМА» було задоволено шляхом стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «КБ «АРМА» заборгованості за кредитним договором № 21/02/980-ZN/1 від 17 січня 2008 року в сумі 9056002,20 грн., судового збору в сумі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120 грн. (а. с. 112-114).

Згідно до біржової угоди від 8 серпня 2013 року, договору купівлі-продажу № 3-167, що був укладений на товарній біржі «Наша», вбачається, що між ТОВ «КБ «АРМА», як продавцем, та ТОВ «Українська боргова компанія», як покупцем, була укладена угода про передання у власність на платній основі майнових прав ТОВ «КБ «АРМА» за кредитними договорами з фізичними особами, в тому числі за кредитним договором від 17 січня 2008 року № 21/02/980-ZN/1, укладеним із ОСОБА_1 (а. с. 137-138).

На підставі ст. 378 ЦПК України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до змісту ст. 37 ЦПК України в разі заміни кредитора у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. При цьому всі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно змісту ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суд, аналізуючи наведені норми, дійшов висновку, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, тому такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Суд на підставі переліченого вважає, що оскільки заміна сторони відбувається на будь-якій стадії цивільного процесу, завершальною стадією якого є виконавче провадження, то відповідно до цього заміна сторони на її правонаступника також можлива на стадії виконавчого провадження.

Таким чином вимоги заявника про заміну ТОВ «АРМА» на його правонаступника, ТОВ «Українська боргова компанія», згідно відступлення прав вимоги за договором від 8 серпня 2013 року щодо купівлі-продажу майнових прав, підлягають задоволенню, бо заявник отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122цс13.

Натомість оскільки за змістом ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, як сторона у виконавчому провадженні, є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, то заявлені вимоги ТОВ «Українська боргова компанія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні не можуть бути задоволенні, оскільки статусу стягувача ТОВ «КБ «АРМА» не набуло за відсутності відомостей, що його представникам видавався виконавчий лист за рішенням суду від 28 січня 2011 року.

Таким чином заявлені у цій частині вимоги ТОВ «Українська боргова компанія» підлягають задоволенню шляхом заміни сторони цивільного процесу ТОВ «КБ «АРМА» на ТОВ «Українська боргова компанія».

Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого документа, суд виходить із наступного обґрунтування.

За ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання.

На підставі ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно змісту ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні відомості про надсилання представникам ТОВ «КБ «АРМА», або представникам ТОВ «ТОВ «Українська боргова компанія» виконавчих документів, виданих на підставі рішення суд від 28 січня 2011 року, в тому числі за заявою від 11 травня 2011 року ТОВ «КБ «АРМА», то таким чином суд дійшов висновку, що існують усі підстави для задоволення в цій частині поданої представниками ТОВ «Українська боргова компанія» заяви шляхом видачі дубліката виконавчого листа за вказаним рішенням (а. с. 130).

За ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до змін, які набули чинності 9 березня 2011 року) виконавчі листи та інші судові документи могли бути пред'явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до чинної редакції п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

При цьому за п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

28 січня 2011 року за рішенням суду було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «КБ «АРМА» борг з кредитного договору № 21/02/980-ZN/1 від 17 січня 2008 року в сумі 9056002,20 грн., судового збору в сумі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120 грн. (а. с. 112-114).

Вказане судове рішення набуло чинності 11 травня 2011 року, оскільки відповідачі, отримавши його копію 17 лютого 2011 року, подали заяву про перегляд заочного рішення від 28 січня 2011 року, за якою 5 квітня 2011 року судом було прийнято ухвалу про відмову у перегляді заочного рішення, копію якої відповідно відповідачі отримали 30 квітня 2011 року, внаслідок чого саме 11 травня 2011 року представники ТОВ «КБ «АРМА» звернулись до суду за отриманням виконавчого листа по вказаній справі, які між цим також отримали 4 травня 2011 року копію ухвали суду від 5 квітня 2011 року (а. с. 116-117, 129, 130, 132, 134).

Таким чином посилання представника заявника на те, що рішення суду від 28 січня 2011 року набуло чинності 7 лютого 2011 року є неспроможними, так само, як посилання на те, що строк на предявлення виконавчого листа за вказаним рішенням суду від 28 січня 2011 року для виконання складав для стягувача три роки, бо з 9 березня 2011 року на підставі змін до Закону України «Про виконавче провадження» такий строк було зменшено до 1-го року, а оскільки зазначене рішення набуло чинності 11 травня 2011 року, то для обрахунку строків предявлення виконавчого листа за цим рішенням необхідно було застосовувати чинні на той момент положення ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» щодо скорочення строків на предявлення виконавчих документів на примусове виконання.

Суд при цьому зазначає, що між представниками ТОВ «КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія» 8 серпня 2013 року був укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 17 січня 2008 року № 21/02/980-ZN/1, позичальником за яким є ОСОБА_1, а поручителем ОСОБА_2 відповідно, за умовами якого (п. 2.7) вбачається, що продавець, ТОВ «КБ «АРМА», зобовязується передати покупцю, ТОВ «Українська боргова компанія», майно та документи на нього згідно акту прийому-передачі протягом 3 (трьох) днів після підписання вказаного договору, а за актом прийому-передачі майнових прав від 14 серпня 2013 року № 21 до вказаного договору відступлення права вимоги вбачається, що представники покупця отримали від представників продавця з передачею майнових прав за кредитним договором від 17 січня 2008 року № 21/02/980-ZN/1 також вказаний кредитний договір та усі повязані із ним документи (а. с. 137, 139).

Суд також зазначає, що за п. 3.2 вказаного договору відступлення права вимоги за не передання майна продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 0,1 % від вартості не переданого майна за кожен день затримки такої передачі, однак доказів порушення в цій частині умов договору продавцем представники заявника суду не надали (а. с. 137).

З огляду на ці докази суд робить висновок, що представники заявника повинні були володіти документами за кредитним договором від 17 січня 2008 року № 21/02/980-ZN/1 у повному обсязі ще 14 серпня 2013 року, в тому числі судовими рішеннями Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 січня 2011 року та від 5 квітня 2011 року.

На підставі цього суд не приймає до уваги посилання представників ТОВ «Українська боргова компанія» на те, що фактично у роботу матеріали щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 були передані їм лише 1 жовтня 2014 року, як такі що не були підтверджені в судовому засіданні жодними доказами.

Суд при цьому не приймає до уваги посилання представників заявника, як підстави для поновлення строку на подання виконавчого документа для виконання, на те, що вони лише 17 березня 2015 року отримали рішення суду від 28 січня 2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «КБ «АРМА», бо вказані факти не були підтверджені представниками заявника, зважаючи при цьому на те, що за їх свідченнями матеріали кредитної справи ОСОБА_1 були отримані ними ще 1 жовтня 2014 року.

Також суд зауважує, що представники позивача просять суд видати їм дублікати виконавчих документів за рішенням суд від 28 січня 2011 року, які були втрачені, тим самим підтверджуючі факт намагання їх отримати раніше в суді або представниками ТОВ «КБ «АРМА», або представниками ТОВ «Українська боргова компанія».

Представники заявника також не довели суду фактів того, що маються у наявності підстави для переривання строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, передбачені ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином суд дійшов висновку, що представники ТОВ «Українська боргова компанія», отримавши майнові права вимоги за кредитним договором від 17 січня 2008 року № 21/02/980-ZN/1, внаслідок відступлення права вимоги на їх користь ТОВ «КБ «АРМА», набули права та обовязки ТОВ «КБ «АРМА» за цивільним процесом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за цим кредитним договором.

Враховуючи, що за положеннями цивільно-процесуального та виконавчого законодавства України всі дії, вчинені в цивільному процесі та виконавчому провадженні до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для сторони, яку він замінив, то суд дійшов висновку, що оскільки у ТОВ «КБ «АРМА» строк на подання виконавчого документа для виконання за рішенням суду від 28 січня 2011 року закінчувався 11 травня 2012 року, який був вже пропущений представниками банку, а ТОВ «Українська боргова компанія», починаючи з 14 серпня 2013 року, коли отримала матеріали кредитної справи щодо позичальника ОСОБА_1, також не звернулась до суду протягом передбаченого законом річного строку із заявою про видачу виконавчого документа, фактично пропустила строки на подання виконавчого листа за цим рішенням для примусового виконання.

На підставі наведеного суд не вбачає можливості для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки представниками заявника не було доведено поважність причин пропуску такого строку.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 378 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «АРМА», ОСОБА_1, ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Провести заміну сторони цивільного процесу, Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «АРМА», на його правонаступника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія».

Видати дублікати виконавчих листів на підставі рішення від 28 січня 2011 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «КБ «АРМА» заборгованості за кредитним договором № 21/02/980-ZN/1 від 17 січня 2008 року в сумі 9056002,20 грн., судового збору в сумі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120 грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у пятиденний строк з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя