Справа № 223/288/15-ц
Провадження № 2/223/142/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Жамбровського С.І., при секретарі Соколовій Л.М., за участю прокурора Іванцової Я.С., відповідача ОСОБА_1, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області позовну заяву Мар'їнського міжрайонного прокурора в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вугледарської міської ради, про накладання заборони на відчуження житла,

ВСТАНОВИВ:

Мар'їнський міжрайонний прокурор в інтересах позивачів малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся в Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою про накладання заборони на відчуження житла до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вугледарської міської ради.

Прокурор обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22 квітня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції в Донецькій області, відповідач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16 травня 2005 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції в Донецькій області, відповідач ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Вугледарського міського суду від 10 квітня 2012 року за позовом ОСОБА_5, відповідачку та її чоловіка ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, та цим же рішенням суду, відповідачку позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Опікуном малолітніх дітей призначено їх бабусю ОСОБА_7. Рішенням виконавчого комітету Вугледарської міської ради №161 від 16.05.2012. малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно біржового контракту (договору купівлі-продажу) №139 від 25.01.1999 року, відповідач придбала однокімнатну АДРЕСА_1. Згідно реєстраційного напису БТІ м. Вугледар, вказана квартира належить відповідачу на праві приватної власності, тобто є єдиним власником. Відповідач є єдиним власником житла, яким вона може розпорядитися, а накладення заборони на відчуження майна та житла дітей є способом захисту прав дитини та відповідає їх інтересам. Прокурор в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просить суд накласти заборону на відчуження житла, розташованого за адресою: 85670, АДРЕСА_1, яке належить на праві власності відповідачу до настання повноліття її малолітніх дітей.

Прокурор в судовому засіданні свої позовні вимоги підтвердила, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодилась, була не проти їх задоволення, пояснила суду, що не збирається продавати житло та якимось чином перешкоджати проживанню в ньому дітям.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_1 (а. с. 6).

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, є ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_1 (а. с. 7).

Відповідач 25 січня 1999 року купила квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 8).

16 квітня 2012 року Рішенням Виконавчого комітету Вугледарської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано статус дітей позбавлених батьківського піклування (а. с. 10).

Відповідача та ОСОБА_6 було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_3, а також відповідача було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 10 квітня 2012 року, та надана позивача опіка з призначенням опікуна ОСОБА_7 (а. с. 11 - 12).

Згідно ч. 3 ст. 26 ЦПК України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання.

За п. 1 ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

За ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім'ї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 6 ст. 167 СК України дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Згідно Узагальненню судової практики Верховного Суду України «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 СК, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Інколи суди у своїх рішеннях вирішують питання щодо забезпечення за дитиною зазначеного права. Однак вирішення судом цього питання не є обов'язковим, оскільки право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним.

Безспірним є право кожної особи на житло, особливо якщо ця особа є малолітньою та позбавлена батьківського піклування. Малолітня особа не має можливості повністю самостійно себе забезпечувати з причини недостатнього фізичного та розумового розвитку, який виникає з природних підстав, особливо в вирішені такого важкого і важливого питання як право на житло. Законодавством України передбачено захист права особи на житло, також держава по особливому захищає права та інтереси малолітніх осіб, особливо якщо вони позбавлення батьківського піклування. Тому суд вважає за можливим та за потрібним захистити права та інтереси малолітніх дітей щодо права на житло шляхом накладання заборони на відчуження житла в якому вони проживали та мають право проживати, тим паче відповідач не проти задоволення позовних вимог і в майбутньому не планує відчужувати квартиру.

На підставі викладеного ст. 29 ЦК України, ст. ст. 167, 247 СК України, ст. ст. 17 - 18, 25 Закону України «Про охорону дитинства», Узагальненню судової практики Верховного Суду України «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми», керуючись ст. ст. 88, 208 - 209, 212 - 215, 217 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Мар'їнського міжрайонного прокурора в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Вугледарської міської ради, про накладання заборони на відчуження житла - задовольнити.

Накласти заборону на відчуження житла малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, квартиру АДРЕСА_1 Україна, яка належить на праві власності ОСОБА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_4 до настання повноліття її малолітніх дітей, ОСОБА_3, свідоцтво про народження НОМЕР_5 і ОСОБА_4, свідоцтво про народження НОМЕР_6

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського міського суду

Донецької області С.І. Жамбровський