Справа № 1304/2-873/06 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 88-ц/783/1/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3П ., ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільна справу за заявою заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2006 року у звязку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права спільної часткової власності на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2006 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 з розміром ідеальної частки 84/100 такої.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2006 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2006 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено частково. Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 5 листопада 2003 року між ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_2 в частині зазначення покупця, визначивши покупцями зазначеної квартири ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, а саме ОСОБА_4 власником 68/100 ідеальних частин, ОСОБА_2 32/100 ідеальних частин.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 жовтня 2007 року рішення колегії суддів судової палати цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2006 року залишено без змін.

04 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Апеляційного суду Львівської області із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2006 року. В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_2 зазначає, що в основу рішення Апеляційного суду Львівської області покладено висновки про те. що ОСОБА_4 після укладення договору купівлі-продажу квартири приймала участь у проведенні її реконструкції та ремонту з оплатою за виконані роботи, що свідчить про наявність між сторонами домовленості на створення спільної власності на квартиру з моменту її придбання, що не суперечить положенням ст.ст. 430, 432 ЦК України (в редакції 1963 року). Такі висновки суду грунтуються на договорі будівельного підряду, укладеному ОСОБА_4 26 січня 2004 року, акті приймання виконаних робіт та квитанціях по оплаті. Однак їй стало відомо, що договір будівельного підряду від 26 січня 2004 року, укладений між субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_9 та ОСОБА_4, а також складені на підтвердження його виконання документи є фіктивними. Окрім того, на даний час їй відомо, що ОСОБА_10 народився 23 серпня 1930 року, тобто станом на 26 січня 2004 року йому було майже 74 роки. Звертає увагу суду, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_9 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 30 жовтня 2000 року, вид його діяльності: «Роздрібна торгівля з лотків на ринках».

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 подану заяву підтримала та пояснила, що в лютому 2014 року заявнику стало відомо, про те, що договір будівельного підряду від 26 січня 2004 року, укладений між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_9 та ОСОБА_4, договірна ціна, підсумкова відомість ресурсів, акт приймання виконаних підрядних робіт та квитанції до прибуткового касового ордеру на загальну суму 164 193 грн. підписані не ОСОБА_9, а іншою особою. З цього приводу ОСОБА_2 звернулася з заявою на адресу Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області.

ОСОБА_4 та її представник в апеляційному суді висловили свої заперечення щодо задоволення заяви, оскільки вважають, що зазначені обставини не є нововиявленими, а тому відсутні підстави для перегляду судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подану заяву, колегія суддів приходить до висновку, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Статтею 361 ЦПК України визначено підстави для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, відповідно до п.1 ч.2 зазначеної вище статті є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи та які спроможні вплинути на кінцевий результат вирішення справи.

Необхідною умовою нововиявлених обставин, визначених п.1 ст. 361 ЦПК України цієї статті є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові, а також суду на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 3, 4, 5, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами": Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПКнововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 Апеляційний суд Львівської області визнав належними і допустимими подані позивачем письмові докази договір будівельного підряду, укладений позивачкою 26 січня 2004 року, акту приймання виконаних робіт та квитанції по оплаті (а.с. 36-39, 42-48, 49-50), на підставі яких зробив висновки, що позивачка після укладення договору купівлі-продажу квартири приймала участь у проведенні її реконструкції та ремонту з оплатою за виконані роботи, що свідчить про наявність між сторонами домовленості на створення спільної власності на квартиру з моменту її придбання, що не суперечить положенням ст. ст. 430, 432 ЦК України (в редакції 1963 року).

В ході розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами судом досліджувались матеріали кримінального провадження № № 0000828 від 8 березня 2014 року.

Зокрема, з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 28 квітня 2014 року вбачається, що підписи від імені ОСОБА_9 на договорі будівельного підряду від 26 січня 2004 року, на акті приймання виконаних робіт, на квитанціях до прибуткового касового ордера від 29 січня 2004 року та від 9 вересня 2004 року виконані ним, ОСОБА_11.

Згідно листа Львівського обласного центру зайнятості № 05-1092/0-14 від 24 березня 2014 року ОСОБА_9 30 жовтня 2000 року був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа (КВЕД-роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами). За весь період реєстрації як СПД-ФО жодного трудового договору в службі зайнятості не зареєстровано.

Як видно з листа № 2726/0436 від 08 квітня 2014 року Управління пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області не має відомостей про одержання доходів ОСОБА_9 у 2004 році.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія І-СГ № 342988 ОСОБА_9 помер 02 листопада 2004 року у віці 74 років.

Нововиявленою обставиною заявник зазначає те, що ОСОБА_9 не мав права укладати договір будівельного підряду від 26 січня 2004 року з ОСОБА_4

Розглянувши справу по суті спору з урахуванням встановлених судом обставин, Апеляційний суд досліджував надані позивачем письмові докази - договір будівельного підряду, укладений позивачкою 26 січня 2004 року, акт приймання виконаних робіт та квитанції по оплаті (а.с. 36-39, 42-48, 49-50) .

Зі змісту заяви про перегляд рішення суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами вбачається, що нововиявленою обставиною заявник вказує, що договір будівельного підряду від 26 січня 2004 року, укладений між субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_9 та ОСОБА_4, а також складені на підтвердження його виконання документи є фіктивними. Окрім того судового рішення щодо визнання зазначеного договору фіктивним заявником не надано.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що обставини на які покликається заявник могли бути встановлені судом під час тривалого розгляду справи (впродовж 2005-2006 років), ОСОБА_2 не була позбавлена можливості користуватися своїми процесуальними правами та доводити в установленому законом порядку про відсутність чи наявність права ОСОБА_9 укладати договір підряду.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, яке було оглянуто апеляційним судом, що заяву ОСОБА_2 до Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області подала 07.03.2014року щодо проведення перевірки можливого підроблення документів ОСОБА_9 і постановою від 20.05.2015 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2015 року за № 0000828 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у звязку з встановленою відсутністю в діянні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 358 КК України.

Окрім того представник ОСОБА_3 діючи в інтересах свого довірителя не надала доказів, що у ОСОБА_2 чи її попереднього представника не було можливості дослідити зазначене під час розглядом справи судом.

Обставини, які наводить заявник не спростовують факти, покладені в основу судового рішення апеляційного суду та не впливають на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судові рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

А відтак, доводи заяви про перегляд рішення апеляційного суду від 30 жовтня 2006 року висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає, тому таку слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 304, 307, 314, 361-366, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2006 року у звязку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_12