ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-365/2010
Провадження №6/483/56/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2010 року задоволено позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та стягнуто з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 в солідарному порядку, на користь ПАТ «УкрСиббанк» 724395 грн. 09 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту від 12 березня 2008 року №0 станом на 01 грудня 2009 року. 16 листопада 2010 року на підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист. Посилаючись на наявність рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2015 року, яким визнано припиненим з 01 грудня 2008 року правовідносини за договором поруки № 187075, укладеним 12 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», за яким останній поручився за зобовязаннями ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 12 березня 2008 року, просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що наявність рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2015 року є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому з цих підстав просив про задоволення заяви.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та матеріали заяви, вислухавши пояснення заявника, суд дійшов наступного.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2010 року позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідачів, в солідарному порядку, на користь ПАТ "УкрСиббанк" 724395 грн. 09коп. в рахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 12 березня 2008року № 0 станом на 01 грудня 2009року, в рахунок оплати судового збору 1700 грн. 00 коп., та в рахунок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120грн., а всього 726 215 грн. 09коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ "УкрСиббанк" про визнання недійсними кредитного договору від 12 березня 2008року № 0, договору іпотеки від 12 березня 2008 року та договору поруки від 12 березня 2008 року відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2010 року вказане рішення залишено без змін та набрало законної сили.

З матеріалів оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2365/2010 вбачається, що підставою для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 є укладення ним з ПАТ «Укрсиббанк» договору поруки від 12 березня 2008 року, за умовами якого він взяв на себе солідарне зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням ОСОБА_2, які виникли на підставі вищевказаного кредитного договору.

16 листопада 2010 року на підставі заяви представника стягувача видано виконавчий лист на виконання рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2010 року.

ОСОБА_1 як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилається на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2015 року, яким визнано припиненими з 01 грудня 2008 року правовідносини за договором поруки № 187075, укладеним 12 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», за яким останній поручився за зобовязаннями ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 12 березня 2008 року.

Посилання ОСОБА_1 на вказану обставину, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною пятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки не може застосовуватися до правовідносин, у яких обовязок поручителя щодо виконання зобовязання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі №6-172цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. З огляду на зазначене, ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації особою його гарантованого права на суд.

Отже, оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості було реалізоване кредитором шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості та видано виконавчий лист, то наявність судового рішення у іншій справі не є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого на підставі другого судового рішення, яке не змінене та не скасоване.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 369 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: