Справа №303/4591/14-ц
Номер стат. звіту - 20
26 березня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Залужанської сільської ради, треті особи приватний нотаріус Попович В.В. та державна реєстраційна служба Мукачівського міжрайонного управління юстиції про визнання недійсними правочинів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Залужанської сільської ради, треті особи приватний нотаріус Попович В.В. та державна реєстраційна служба Мукачівського міжрайонного управління юстиції про визнання недійсними правочинів.
Позивач позов мотивує тим, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.09.2013 року справа №303/5881/13-ц було визнано за відповідачем ОСОБА_3 право власності на житловий будинок разом із надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1. Головним аргументом постановлення такого рішення був представлений позивачем заповіт від 30.12.2004 року зареєстрований Залужанською сільською радою, яким спадкодавець її мати ОСОБА_8 заповіла їй все своє майно на випадок смерті. 17.04.2014 року на підставі Договору дарування ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 подарувала будинок ОСОБА_4. Останній відразу одержане в подарунок майно зареєстрував на себе в Державній реєстраційній службі Мукачівського міськрайонного управління юстиції. Житловий будинок в АДРЕСА_1 це домоволодіння його батьків. В цьому будинку він проживав від дня свого народження і до цього часу. У його батьків було четверо дітей. На даний час усі є живими. Його сестра відповідач ОСОБА_3 на його погляд шахрайським шляхом в судовому порядку оформила право власності на себе на увесь будинок та відразу подарувала ОСОБА_4. ОСОБА_3 приблизно в 1993 році виїхала працювати та проживати в Росію. Вона стала проживати в АДРЕСА_2.. І з того часу вона приїздила в село Залужжя на декілька днів один раз в рік і тільки в гості. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_8, яка на той час після смерті батька ОСОБА_9 була головою домоволодіння. На день смерті спадкодавця ОСОБА_8 він один із усіх дітей проживав разом з нею в одному будинку. Інші два брати проживали окремо, а сестра взагалі проживала в Росії. Після смерті матері тільки він та ще один брат ОСОБА_10 в установлений законом строк подали заяву до Мукачівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Його сестра ОСОБА_3 з такою заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Про наявність у його сестри заповіту його матері він не знав і впевнений, що даний заповіт підроблений, так як підпис в заповіті не його матері. Скориставшись своїм законним правом, він звернувся до апеляційного суду Закарпатської області про скасування незаконного заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду про визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_3 на будинок в АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2014 року заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26.09.2013 року про визнання права власності на житловий будинок та надвірні споруди в АДРЕСА_1 скасовано, а в позові ОСОБА_3 було відмовлено. У зв'язку з таким судовим рішенням апеляційного суду Закарпатської області усі правочини про відчуження спадкового будинку відповідачем ОСОБА_3 являються незаконними. Таким чином, його як наслідника першої черги відповідач ОСОБА_3 позбавила права на спадкування належної йому частки спадкового майна його батьків.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав наведених в ньому пояснивши суду, що він хоче проживати у батьківському будинку. Він допомагав батькам будувати даний будинок. Після смерті батьків він утримував сад та вів господарство. Через деякий час, він звернувся в сільську раду за довідкою і його повідомили, що він виписаний з будинку. Відповідач ОСОБА_4 поміняв замки на дверях і в нього на даний час не має доступу до будинку. На даний час, він проживає в АДРЕСА_3 у своєї дружини.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов також підтримав та просив суд задоволити його з підстав зазначених в позові пояснивши суду, що позивач ОСОБА_1 фактично проживав з батьками, допомагав будувати будинок. Всі свої кошти він вкладав у будинок. Він на момент смерті матері проживав з нею і фактично визнавався таким, що прийняв спадщину. Позивач звертався в нотаріальну контору. На даний час право власності за ОСОБА_3 скасовано і тому договір дарування є недійсним.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_11 в судове засідання не з'явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання також не з'явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Представник відповідача Залужанської сільської ради в судове засідання не з'явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, вирішення даного позову залишає на розсуд суду.
Представник третьої особи, Державної реєстраційної служби Мангур Р.В. в судове засідання не з'явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, вирішення позову залишає на розсуд суду.
Приватний нотаріус Попович В.В. в судове засідання не з'явилася про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що відповідно до повторного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 10.04.2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 його батьком є ОСОБА_9, матір'ю ОСОБА_8.
Відповідно до довідки №228 від 17.04.2014 року на день смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 актовий запис №21 від 07.12.2005 року в будинку були зареєстровані син ОСОБА_1, донька ОСОБА_3, внук ОСОБА_13 та внучка ОСОБА_14.
У відповідності до повторного свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 10.04.2014 року ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно листа №178/01-16 від 17.04.2014 року Мукачівської районної державної нотаріальної контори зазначено, що за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 Мукачівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №347/2006 та крім заяви позивача від 06.06.2006 року до Мукачівської районної державної нотаріальної контори надіслано заяву про прийняття спадщини по закону 05.06.2006 року ОСОБА_10
Відповідно до заповіту від 30.12.2004 року ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_3.
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду справа №303/5881/13-ц 2/0707/2886/13 від 26.09.2013 року позов було задоволено у відповідності до якого за ОСОБА_3 було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, згідно технічного паспорту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8. Дане рішення набуло законної сили 11.10.2013 року.
Рішенням колегії суддів з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26.09.2013 року скасоване та ухвалено нове, яким у вимогах ОСОБА_3 до Залужанської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відмовлено.

Відповідно до Договору дарування будинку від 17.04.2014 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 домоволодіння з надвірними спорудами та прибудовами під АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці, загальною площею 0,2500 га.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №20677390 від 17.04.2014 року власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

Дані правовідносини регулюються ЦК України.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем ОСОБА_1 не було доведено належними та допустимими доказами, що заповіт від 30.12.2004 року складений ОСОБА_8, яким вона все своє майно заповіла ОСОБА_3 є підроблений, а також в судовому засіданні було встановлено, що Договір дарування будинку від 17.04.2014 року був укладений в той час коли рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26.09.2013 року було чинним тобто набуло законної сили. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 будучи на день укладення договору дарування власником будинку мала право на його відчуження.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 215, 328, 388 ЦК України, суд, -

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту спадкодавця ОСОБА_8 від 30.12.2004 року посвідченого Залужанською сільською радою, договору дарування будинку від 17.04.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. яким відповідач ОСОБА_3 подарувала житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_4 та державну реєстрацію права власності будинку в АДРЕСА_1 за власником ОСОБА_4 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір