Справа № 461/7320/15-ц
Провадження № 4-с/461/60/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015 року

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі Домошовець М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов'язання до вчинення дій -

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47598652 від 22.05.2015 року та просить зобов'язати прийняти до виконання виконавчий лист № 461/12613/14-ц, виданого 14.04.2015 року на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6400 грн. 00 коп. боргу та 243 грн. 60 коп. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2015 року Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/12613/14-ц ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6400 грн. 00 коп. боргу та 243 грн. 60 коп. судового збору. У вказаній справі 14.04.2015 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист, який було пред'явлено у Галицький ВДВС ЛМУЮ до примусового виконання. 22.05.2015 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого листа № 461/12613/14-ц, виданого Галицьким районним судом м. Львова від 14.04.2015 року на підставі п.3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця неправомірними, покликаючись на те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-62цс14 від 25.06.2014 року відсутність індивідуального ідентифікаційного номера боржника (фізичної особи) не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Окрім того, вважає, що державному виконавцю надано право звернутися до органів Державної податкової служби і, при необхідності, отримати реєстраційний номер облікової картки боржника, який присвоюється фізичним особам згідно із Податковим кодексом України та наказом Міністерства доходів і зборів №779 від 10.12.2013 року. Із врахуванням наведеного просить скаргу задоволити.

Представник скаржника в судове засідання з'явився, скаргу підтримав з підстав, викладених у такій. Просив скаргу задоволити.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, яке знаходиться у матеріалах справи. Суд, відповідно до ст.386 ЦПК України ухвалив проводити розгляд скарги без участі державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника скаржника, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону вимоги до виконавчого документа у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що 16.02.2015 року Галицьким районним судом м. Львова по справі № 461/12613/14-ц було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6400 грн. 00 коп. боргу та 243 грн. 60 коп. судового збору. Рішення набрало законної сили 26.02.2015 року. 14.04.2015 року позивачем отримано виконавчий лист.

Стягувачем до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції було подано заяву про примусове виконання виконавчого листа № 461/12613/14-ц, виданого 14.04.2015 року Галицьким районним судом м. Львова, однак постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22.05.2015 року на підставі п.6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, через відсутність індивідуального ідентифікаційного номера боржника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України , викладеної у справі №6-62цс14 від 25.06.2014 року, відсутність індивідуального ідентифікаційного номера боржника (фізичної особи) не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Окрім того, державному виконавцю надано право звернутися до органів Державної податкової служби і, при необхідності, отримати реєстраційний номер облікової картки боржника, який присвоюється фізичним особам згідно із Податковим кодексом України та наказом Міністерства доходів і зборів №779 від 10.12.2013 року.

За таких обставин, оскільки рішення Галицького районного суду м. Львова по справі № 461/12613/14-ц набрало законної сили 26.02.2015 року, а підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження немає, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47598652 від 22.05.2015 року необхідно визнати незаконною та скасувати таку, зобов'язати виконавця прийняти до виконавчого провадження виконавчий лист № 461/12613/14-ц від 26.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6400 грн. 00 коп. боргу та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.18, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 208-210, 383, 387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Визнати дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47598652 від 22.05.2015 року незаконними.

Скасувати постанову Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47598652 від 22.05.2015 року.

Зобов'язати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вчинити виконавчі дії по виконавчому провадженню № 47598652 щодо примусового виконавчого листа № 461/12613/14-ц від 26.02.2015 року Галицького районного суду м.Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6400 грн. 00 коп. боргу та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зубачик Н.Б.