Справа № 669/203/15-ц
Провадження № 2/669/79/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Давидюка О.І.

при секретарі Дем'янюк Н.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката Давигори С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт.Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом та послідуючими уточнюючими вимогами до ОСОБА_2 про усунення брата ОСОБА_5 від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та визнання недійсними: свідоцтва про право на спадщину за законом НАВ 969654, виданого 01 жовтня 2014 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2854 га, свідоцтва про право на спадщину за законом НАВ 969655, виданого 01 жовтня 2014 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3598 га, свідоцтва про право на спадщину за законом НАВ 969656, виданого 01 жовтня 2014 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2854 га, свідоцтва про право на спадщину за законом НАВ 969657, виданого 01 жовтня 2014 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3598 га (а.с. 1-2, 179-180).

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_4 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 Білогірського району Хмельницької області, в якому на день смерті була зареєстрована та проживала померла, та земельні ділянки, що розташовані на території Великоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

Зазначає, що спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину, так як проживав на день смерті з матір'ю, був її син, а її, позивача, рідний брат - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не оформивши спадкових прав після смерті матері. Після смерті ОСОБА_5 спадщину, в склад якої входили належні матері житловий будинок та земельні ділянки, прийняла його дочка ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_4 вказує, що у визначений рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2014 року додатковий строк вона подала до приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, на підставі якої заведена спадкова справа.

Однак, позивач вважає, що в силу ч. 5 ст. 1224 ЦК України ОСОБА_5 необхідно усунути від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, оскільки мати через похилий вік і тяжку хворобу була в безпорадному стані та потребувала від ОСОБА_5 допомоги, а останній, будучи працездатним та маючи змогу надавати матеріальну допомогу, свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги, зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, застосовував до матері фізичну силу, від чого вона, окрім наявної тяжкої хвороби, зазнавала душевних страждань від аморальної поведінки сина.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні, яке відбулося 10 липня 2015 року, позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити, оскільки її брат ОСОБА_5 не доглядав за матір'ю, а доглядав її внук, її /позивача/ син, ОСОБА_7, який проживав із ними в одному будинку, а також по можливості надавали допомогу матері вона особисто та її інший брат - ОСОБА_8 Зазначила, що мати до ОСОБА_5 за допомогою не зверталася, так як була переконана, що таке звернення ніякого результату не дасть. Пояснила, що ОСОБА_5 не був фінансово спроможним утримувати матір, так як зловживав алкоголем і всі гроші, які інколи у нього були, витрачав на придбання алкогольних напоїв, хоча вона особисто пропонувала йому лікуватися від алкогольної залежності. Більше того, пояснила, що мав місце випадок, коли мати дала йому кошти на придбання продуктів харчування, а він витратив їх на алкоголь. Зазначила, що мати не була в лежачому стані, важко ходила, але обходила себе та готувала їсти сама, в тому числі пригощала сина ОСОБА_5 та внука ОСОБА_7 Також, пояснила, що її брат ОСОБА_5 в п'яному вигляді завжди намагався сваритися та битися, але коли не вживав алкогольних напоїв та був в тверезому стані, то поводив себе, зокрема по відношенню до матері, належним чином.

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги своєї довірительки також підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити з тих підстав, що ОСОБА_5, маючи матеріальну та фізичну змогу надавати допомогу, умисно уникав від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю ОСОБА_6, яка за життя до своєї смерті через цукровий діабет, гіпертонічну хворобу серця та ожиріння перебувала в безпорадному стані.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, подала письмове заперечення (а.с. 27-28), в якому просила відмовити в задоволенні позову в зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог також не визнала, пояснила, що ОСОБА_6, хворіючи на цукровий діабет, гіпертонічну хворобу серця та ожиріння, могла вільно пересуватися по подвір'ю, самостійно обходити себе, готовити їсти, приймати ліки та виконувати легку роботу, а тому не перебувала в безпорадному стані. Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 через відсутність оплачуваної роботи та заробітку, а також через хронічну хворобу (алкогольну залежність) не мав можливості утримувати матір, яка, до того ж, не потребувала та не просила в нього допомоги. Також, представник позивача вказала, що положення ч. 5 ст. 1224 ЦК України застосовується лише до живих спадкоємців, а оскільки ОСОБА_5, якого позивач просить усунути від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, то із його смертю припинилась його здатність мати цивільні права та обов'язки. Крім того, вважає, що позов поданий позивачем з порушенням правил підсудності, так як підсудність справ про спадкування, окрім з приводу нерухомого майна, визначається за загальним правилом, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Заслухавши учасників процесу, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

При цьому слід враховувати, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, належить з'ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року та актового запису про смерть від 04 березня 2014 року № 2 встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а її син ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 8, 36-37).

З матеріалів спадкової справи № 73/2014, наданої приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу ОСОБА_9 листом від 05 червня 2015 року № 193/01-16, слідує, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дочка, відповідач по справі, ОСОБА_2, оформивши спадкові права на нерухоме майно, яке належало померлим батькам спадкодавця - ОСОБА_6 та ОСОБА_10, а саме 01 жовтня 2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом НАВ 969654 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2854 га, свідоцтво про право на спадщину за законом НАВ 969655 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3598 га, свідоцтво про право на спадщину за законом НАВ 969656 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2854 га, свідоцтво про право на спадщину за законом НАВ 969657 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3598 га (а.с. 65-132).

Також, з матеріалів спадкової справи № 25/2015, наданої тим же приватним нотаріусом листом від 05 червня 2015 року № 193/01-16, слідує, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла її дочка, позивач по справі, ОСОБА_4 (а.с. 133-147).

ОСОБА_6 на день своєї смерті була зареєстрована та проживала АДРЕСА_2 із сином ОСОБА_5 та внуком ОСОБА_7 (син позивача ОСОБА_4), що не заперечується сторонами по справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 статус інваліда будь-якої групи не мала, однак стаціонарно лікувалася з діагнозом «Гіпертонічна хвороба, гіпертонічний криз, цукровий діабет, ожиріння» в Шумській ЦРЛ Тернопільської області з 13 по 23 квітня 2009 року, з 19 червня по 01 липня 2009 року, з 11 по 20 липня 2009 року, з 26 жовтня по 05 листопада 2009 року, з 17 по 28 листопада 2009 року, з 12 по 21 грудня 2009 року, з 08 по 16 січня 2010 року, з 31 січня по 09 лютого 2010 року, з 05 по 17 червня 2010 року, з 10 по 23 жовтня 2010 року, з 13 по 22 квітня 2011 року та в Білогірській ЦРЛ Хмельницької області з 27 липня по 13 серпня 2009 року, з 29 жовтня по 12 листопада 2010 року, з 09 по 21 (день смерті) грудня 2011 року, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні оригіналами медичних карт стаціонарного хворого (історії хвороби) та амбулаторних карт (а.с. 161-177).

Однак, із даних письмових документів не вбачається, що ОСОБА_6, окрім періоду лікування в Білогірській ЦРЛ з 09 по 21 (день смерті) грудня 2011 року, перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду.

Більше того, із записів лікарів у вказаній медичній документації слідує, що після кожного стаціонарного лікування ОСОБА_6 мала задовільний стан та виписувалася з лікарні з поліпшенням здоров'я.

При цьому жодних посилань на безпорадний стан ОСОБА_6, неможливість себе обслуговувати та потребу у постійному сторонньому догляді у зазначених документах медичних установ немає.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про безпорадний стан ОСОБА_6 позивачем не надано.

Ці обставини фактично не заперечує сама позивач ОСОБА_4, яка в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_6 не була в лежачому стані, важко ходила, але обходила себе та готувала їсти сама, а також підтверджуються показаннями наступних свідків.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар-терапевт, завідуюча терапевтичним відділенням Білогірської ЦРЛ ОСОБА_16., яка лікувала ОСОБА_6, показала, що дійсно в ОСОБА_6 було діагностовано ішемічну хворобу серця, цукровий діабет, серцеву недостатність, тиск за 200 мм, ожиріння ІІ ступеня. Зазначила, що при поступленні у терапевтичне відділення Білогірської ЦРЛ стан хворої ОСОБА_6 був завжди тяжкий, її привозив якийсь хлопчик та відвідувала ОСОБА_4, але в стані безпорадності ОСОБА_6 не перебувала, оскільки сама себе обходила, могла приймати ліки. Вказала, що хвора ОСОБА_6 в лежачому стані не перебувала, за виключенням останнього поступлення в Білогірську ЦРЛ незадовго до смерті, коли вона потрапила до реанімації, де і померла від ускладнень гіпертонії, а саме від крововиливу в мозок (інсульту). Зазначила, що ОСОБА_6 постійно отримувала медикаментозне лікування та приймала препарати від тиску, важка робота їй була не підсильна, оскільки вона мала велику вагу тіла. Також, пояснила, що людина хвора на гіпертонію, цукровий діабет та ожиріння, як у випадку із хворою ОСОБА_6, не є особою, яка перебуває в безпорадному стані.

Також, допитана в судовому засіданні в якості свідка фельдшер ФАП с.Велика Боровиця Білогірського району ОСОБА_12, пояснила, що в ОСОБА_6 був високий тиск, так як мала ожиріння та цукровий діабет, тому вона часто давала їй ліки, відправляла у лікарню. Вказала, що ОСОБА_6 допомагали дочка ОСОБА_4 та внук ОСОБА_7, а син ОСОБА_5 не міг забезпечити їй належний догляд, оскільки був алкоголіком і не лікувався, фізичної сили до матері він не застосовував, не бив, синців у неї не було, з матері він не знущався, але завжди перебував в нетверезому стані та, зі слів ОСОБА_6, кричав на неї, від чого в останньої піднімався тиск. Зазначила, що з точки зору лікаря, ОСОБА_6 в безпорадному стані не перебувала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13, рідна сестра ОСОБА_6, також пояснила, що її сестра хворіла, однак в силу хвороби лежачою не була, сама займалась приготуванням їжі та виконувала легку хатню роботу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, брат ОСОБА_4, пояснив, що мати ОСОБА_6 мала високий тиск, вживала інсулін, їй постійно була потрібна стороння допомога, а саме посадити картоплю, принести води, однак їсти вона варила собі сама і лише виходила на город. Зазначив, що мати лежачою не була, але коли під час загострення хвороби її відправляли на лікування, то в автомобіль вона заходила із сторонньою допомогою сусідів.

Що ж стосується тверджень позивача ОСОБА_4 в позовній заяві про те, що ОСОБА_5 ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_6, яка, на її думку, потребувала допомоги та просила таку допомогу в ОСОБА_5, то суд, аналізуючи показання сторін та свідків, надані сторонами письмові документи, виходить із наступного.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що мати до ОСОБА_5 за допомогою не зверталася, так як була переконана, що таке звернення ніякого результату не дасть («прохання буде марне»). Також пояснила, що ОСОБА_5 не був фінансово спроможним утримувати матір, так як зловживав алкоголем і всі гроші, які інколи у нього були, витрачав на придбання алкогольних напоїв, хоча вона та брат ОСОБА_8 пропонували йому лікуватися від алкогольної залежності.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14, голова Великоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, з приводу надання допомоги ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 з 2008 року проживав разом з матір'ю ОСОБА_6 та племінником ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 Білогірського району Хмельницької області, по місцю проживання не працював, зловживав алкогольними напоями, доходів в нього не було, а матері ОСОБА_6, яка хворіла на цукровий діабет та гіпертонічну хворобу, допомагали син ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_4 Зазначив, що ОСОБА_5, коли не вживав алкогольні напої належно відносився до своєї матері і по мірі можливості допомагав останній по господарству. При цьому, пояснив, що ОСОБА_6 отримувала орендну плату за земельну частку (пай) в сумі 1138 грн., а також пенсію, які витрачала на своє лікування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13, рідна сестра ОСОБА_6, з приводу надання допомоги ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_5 матеріальної та моральної допомоги не надавав, оскільки ніде не працював, не мав ніякої роботи, крім того, у нього була заборгованість по виплаті аліментів, із тимчасових заробітків нічого в сім'ю не привозив, матері матеріально допомагав син ОСОБА_8, а по господарству - внук ОСОБА_7, який до того ж за пенсію самої ОСОБА_6 купував останній ліки. При цьому, пояснила, що внук ОСОБА_7 та син ОСОБА_5 не працювали, а тому утримувалися та жили на пенсію ОСОБА_6

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, брат ОСОБА_4, з приводу надання допомоги ОСОБА_6 пояснив, що мати ОСОБА_6 не зверталася до ОСОБА_5 за допомогою, лише один раз попросила купити ліки і дала 200 гривень, які ОСОБА_5 забрав, оскільки своїх грошей він не мав. Крім того, пояснив, що внук ОСОБА_7, який також проживав із ОСОБА_6, теж не працював, а тому частково жив з пенсії ОСОБА_6, яка віддячувала йому за допомогу по господарству. Зазначив, що мати ОСОБА_6 отримувала матеріальну допомогу особисто від нього, як сина, та дочки ОСОБА_4 /позивача/, він також приїжджав раз в тиждень та допомагав їй по господарству.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, онук ОСОБА_6, з приводу надання допомоги ОСОБА_6 пояснив, що він особисто надавав посильну допомогу бабі ОСОБА_6, а його дядько ОСОБА_5, син ОСОБА_6, останній не допомагав, ніде не працював, грошей не мав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, сусідка ОСОБА_6, з приводу надання допомоги останній пояснила, що ОСОБА_5 доходів не мав, оскільки не мав оплачуваної роботи, крім того, у нього була заборгованість з виплати аліментів, а матері ОСОБА_6 допомагав інший син ОСОБА_8 та внук ОСОБА_7

Таким чином, дослідивши усі надані позивачем докази в їх сукупності, зокрема показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_15 та матеріали справи, суд вважає, що факт умисного ухилення ОСОБА_5 від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_6, прохання останньої про допомогу та можливість надання ОСОБА_5 такої допомоги, позивачем в судовому засіданні не доведений.

Не заслуговують на увагу і, виходячи з виключних умов ч. 5 ст. 1224 ЦК України, не можуть бути підставою для задоволення позову доводи позивача, що ОСОБА_5 вчиняв сварки та застосовував фізичну силу до матері ОСОБА_6, оскільки дані твердження належними доказами не підтверджуються, а навпаки спростовуються показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_8, які в судовому засіданні з цього приводу показали, що ОСОБА_5 до матері ОСОБА_6 фізичної сили не застосовував, а лише скандалив, коли перебував в стані алкогольного сп'яніння і сварки між ними виникали з приводу нарікання ОСОБА_6 на зловживання ОСОБА_5 алкогольними напоями.

Крім того, з матеріалів перевірок по факту насильства в сім'ї, які були надані суду Білогірським РВ УМВС України в Хмельницькій області листом від 14 квітня 2015 року № 1/2102, не вбачається застосування ОСОБА_5 фізичного насильства відносно матері ОСОБА_6, судові рішення з цього приводу позивачем в позові не наведені та до справи не надані (а.с. 38, 50-63).

Також, надані позивачем довідки Великоборовицької сільської ради Білогірського району від 24 лютого 2015 року № № 47-48, а також характеристика на померлого ОСОБА_5 жодним чином не підтверджують необхідних умов, які визначені ч. 5 ст. 1224 ЦК України для усунення особи від права на спадкування за законом (а.с. 9-12).

У відповідності до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_4 не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 перебувала в безпорадному стані, потребувала допомоги саме від свого сина ОСОБА_5, а останній мав можливість її надати, проте свідомо ухилявся від обов'язку щодо її надання, а тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає безпідставними посилання сторони відповідача про порушення судом правил підсудності розгляду справи з огляду на те, що згідно роз'яснень, даних у п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або його основної частини (ст. 114 ЦПК України), зокрема, позови про усунення від права на спадкування.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_4 є інвалідом І групи (а.с. 6), то у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору з останньої не стягуються.

Керуючись ч. 5 ст. 1224 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Давидюк