Справа № 487/5785/15-ц
Провадження № 2/487/2383/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Табунщик К.С. , позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ УСК «Гарант Авто» та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В

24.07.2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ УСК «Гарант Авто» та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, 03.05.2015 року , ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки « Шкода Октавія», д.н. НОМЕР_2, допустив зіткнення з автомобілем марки « Шкода Фабія», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача , матеріальна шкода склала 6655 грн. , відповідно до висновку оцінки вартості майна.У зв'язку із чим він звернувся до страхової компанії ПАТ УСК «Гарант Авто» , в якій було застраховано цивільно- правову відповідальність ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. Але до теперішнього часу страхова компанія не вчинила жодних дій по відшкодуванню матеріальної шкоди.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.05.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього, у результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу нанесена моральна шкода, яку він просить стягнути із ПАТ УСК «Гарант Авто» в сумі 1500 грн. та з ОСОБА_2 в сумі 2500 грн.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоленні посилаючись на те , що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди.

Представник відповідача ПАТ УСК «Гарант Авто» в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача , дослідивши матеріали справи, суд переходить до наступного.

03.05.2015 року , ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки « Шкода Октавія », д.н. НОМЕР_2, допустив зіткнення з

автомобілем марки « Шкода Фабія», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Відповідно до висновку № 31/05-15 від 03.05.2015 року , складеного ФОП ОСОБА_4 про оцінку вартості матеріальна шкода в результаті пошкодження автомобіля склала 6655 грн.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.05.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягненя у вигляді штрафу в дохід держави.

Цивільно- правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано відповідно до поліса АІ /6953650 від 28.10.2014 року в страховій компанії ПАТ УСК «Гарант Авто».

15.05.2015 року позивачем було направлено заяву до страхової компанії ПАТ УСК «Гарант Авто» , про виплату страхового відшкодування , що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. Але до теперішнього часу страхова компанія не вчинила жодних дій по відшкодуванню матеріальної шкоди ОСОБА_1 Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звертався до МТСБУ зі скаргою на бездіяльність ПАТ АСК»Гарант Авто», про що йому направлено відповідь від 08.07.2015 року.

Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Приписами статті 22.1 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За таких підстав із ПАТ УСК «Гарант Авто» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 6655 грн. , 450 грн. витрат на проведення дослідження та 450 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Положеннями частини 1 статті 23 ЦК України передбачено право фізичної особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

На підставі частини 3 цієї статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинно бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, в результаті дорожньо-транспортної пригоди протиправними діями відповідача пошкоджено автомобіль позивача.

У зв'язку із зазначеним, позивачу нанесена моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна, що призвело у свою чергу до неможливості тривалий час користуватися своєю власністю за її прямим призначенням.Моральна шкода полягає також у психічних переживаннях, які позивач переніс під час дорожньо-транспортної пригоди, порушення звичного стану життя, незручності, які він переносить у зв'язку з вирішенням спору в судовому порядку.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем ні до матеріалів позову,ні у судовому засідання не надано жодного доказу на підтвердження фактів викладених у позові на підтвердженя визначеної їм суми моральної шкоди.

Аналізуючи роз'яснення п. 9 Постанови ПВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та приписи ст. 1167 ЦПК України, моральна шкода відшкодовується позивачу в разі заподіяння шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача, з вини якого сталася ДТП.

На підставі вказаного, суд вважає , що позивачу нанесено моральну шкоду внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода.Враховуючи вищевикладене, а також принцип справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 500,00 грн.

В задоволенні позовних вимог позивача до ПАТ УСК «Гарант Авто» про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Згідно з ст. 88 ЦПК України, з відповідача ПАТ УСК «Гарант Авто» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., а з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ПАТ Українська Страхова Компанія «Гарант Авто» на користь ОСОБА_1 6655 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 450 грн. витрат на правову допомогу , 450 грн. витрат на проведення дослідження та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди із ПАТ УСК «Гарант Авто» відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

Суддя Павлова Ж.П.