233 № 233/2884/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
17 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В. при секретарі Мазепа Н.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У 2005 році він, на правах члена сімї власника будинку, зареєстрував у спірному житловому приміщенні свого онука відповідача ОСОБА_3
Відповідач з моменту реєстрації і до теперішнього часу у спірному житловому приміщенні не проживає, його особистих речей у будинку не має, участі в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає.
У 2008 році відповідач разом зі своїми батьками виїхав проживати до Російської Федерації, та будь-якого звязку з ним він не має.
Не зважаючи на зміну місця проживання, відповідач з реєстрації у спірному житловому приміщенні не знявся, чим вчиняє дії, що перешкоджають користуванню його власністю, змушують нести додаткові витрати по утриманню будинку, заважають оформити субсидію.
Оскільки відповідач ОСОБА_3 за місцем проживання відсутній понад один рік без поважних причин, вважає, що останній втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3, будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з явився, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, на підставі до ч.1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтву про право на спадщину від 17.10.1972 року за № 7490 та свідоцтву про право особистої власності на жилий будинок від 25.09.1972 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 212 по вул. Трудова у м. Костянтинівка.
Право приватної власності ОСОБА_2 на будинок № 212 по вул. Трудова у м. Костянтинівка зареєстровано у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 24.10.1972 року, 03.10.1972 року, про що свідчать реєстраційні надписи на свідоцтві про право на спадщину від 17.10.1972 року за № 7490, та свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 25.09.1972 року (а.с.3,4).
Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» у будинку № 212 по вул. Трудова м. Костянтинівка зареєстровані: власник будинку ОСОБА_2, онук власника ОСОБА_3 (а.с.6)
Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин підтверджується:
Поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт, що ОСОБА_3 понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає, місце його перебування невідомо.
З довідки Управління інформаційно-аналітичного забезпечення Головного Управління МВС України в Донецькій області від 27.07.2015 року № 5/1-1154 вбачається, що станом на 27 липня 2015 року ОСОБА_3 обліками МВС України на території України до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться та у розшуку не перебуває (а.с.55).
За довідкою КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» ОСОБА_3 під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.53).
За довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки» ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.54).
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 212 по вул. Трудова м. Костянтинівка.
Тож , позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.
На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 214-215, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 21 серпня 2015 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Каліуш