РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Кремінна

Справа № 414/1370/15-ц

Провадження № 2/414/539/2015

Кремінський районний суд Луганської області

в складі: головуючий суддя Харченко Г.А.,

при секретарі Давіян С.Р.,

за участі представник позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кремінна

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка доводиться позивачу матір'ю. З ОСОБА_6 постійно мешкав син позивача ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилася спадщина на нерухоме майно - житловий будинок та земельний пай. Після поховання матері брат позивача - відповідач по справі повідомив йому, що все майно мати заповідала йому, а тому просив віддати йому всі документи, на що позивач погодився. Позивач не знав про наявність заповіту. Згодом позивачеві надійшов лист від нотаріальної контори, датований 30 червня 2015 року, в якому було зазначено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Позивач одразу звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, але виявилося, що він пропустив строк для прийняття спадщини, а тому змушений звертатися до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з тієї підстави, що позивач не довів введення його в оману зі сторони відповідача, заповіт складено від імені ОСОБА_7, а тому не має підстав для задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про обґрунтованість позову та задоволення його в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_6 був належний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування (а.с. 5). Позивачу направлено повідомлення про відкриття спадкової справи та про існування відносно нього заповіту 30 червня 2015 року (а.с. 6). ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7). ОСОБА_4 є сином померлої (а.с. 8). ОСОБА_6 заповідала все своє майно синові ОСОБА_4 (а.с. 9). Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив строк прийняття спадщини (а.с. 12). Як вбачається зі свідчень ОСОБА_8, відповідач дійсно ввів в оману позивача з приводу наявності заповіту на нього на похованні спадкодавця.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1235 ч.ч. 1-3 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З викладеного суд приходить до висновку, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 висловила свою волю з приводу долі свого майна, а саме заповідала його позивачеві, що відрізняється від спадкування за законом. Характер дій позивача після отримання 30 червня 2015 року даних про наявність заповіту на нього на спадкове майно переконливо свідчать про те, що позивач дійсно не знав про існування заповіту, пропустив строк з поважної причини від моменту смерті ОСОБА_6 до звернення в нотаріальну контору пройшов незначний строк, позивач пропустив його всього на два місяці, а тому суд прийшов до висновку про можливість продовження строку позивачеві для прийняття спадщини за заповітом, оскільки заповіт є волею спадкодавця та він напевне мав підстави для прийняття такого рішення.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про невідповідність прізвища спадкодавця в заповіті сторонам правовідношення, оскільки такого підтвердження суду надано не було. Питання про відсутність спілкування позивача з головою сільської ради, як зазначав представник відповідача, суд оцінює критично, оскільки заповіт є таємницею і позивач міг про нього не знати, про що свідчить поведінка позивача після отримання повідомлення від нотаріуса. Суду надані достатні докази поважності причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, а тому позивачу потрібно визначити додатковий строк для подання такої заяви.

На підставі вищевикладеного,ст.ст. 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги через Кремінський районний суд.

Суддя: Г.А. Харченко