Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/917/15-ц
Провадження № 2/553/532/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10.06.2015м. м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого Андрущенко С.А.,
при секретарі Павленко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
Позивачка в судове засідання не зявилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Представник позивачки за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивачки, винести заочне рішення та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд,дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за наступних обставин.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Так, в судовому засіданні та рішенням суду від 17.04.2013 року в справі № 1616/4710/2012, провадження № 2/553/120/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу встановлено, що 27 серпня 2010 року та 2 вересня 2010 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30 та 10 тисяч, на будівництво торгового павільйону який повинен був бути розташований в м. Полтаві по вул.Вавилова, 25а. Побудувати вказаний павільйон ОСОБА_2 зобовязувалась до 1 липня 2011 року та передати їй. Взяті на себе зобовязання відповідачка не виконала мотивуючи тим, що в неї закінчились кошти на будівництво, а повернути взяті кошти не може так, як в неї такої суми грошей не має.
Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Вищевказаним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 40 000 грн. в рахунок повернення коштів, 1 595 грн. 10 коп. три відсотки річних, 417 грн. 62 коп. сплаченого при подачі поову судового збору, а всього 42 012 грн. 72 коп..
Проте, ОСОБА_2 продовжує ухилятися від виконання рішення суду,кошти стягнуті судом не повернула, що спричинило ОСОБА_4 додаткові матеріальні збитки 15 166 грн. 84 коп. які утворилися в наслідок інфляційних процесів, та - 2 527 грн. 06 коп. три проценти річних від простроченої суми.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1про стягнення грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 83,88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 625 ЦК України, суд
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Володимирівни15 166 грн. 84 коп. інфляційних витрат, 2 527 грн. 06 коп. три проценти річних від простроченої суми та 243 грн. 60 коп. судових витрат, а всього 17 937 грн. 50 коп..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6