Справа № 634/41/15-ц
Провадження № 2/634/78/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2015 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді: НестеренкоО.С.

при секретарі:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 17.07.2014 року Між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання позики, за яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 43000,00 грн.

18.07.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір про надання позики за яким відповідачеві було передано кошти в сумі 636000,00 грн. що на дату укладання договору було еквівалентно 5300 доларів США.(п»ять тисяч триста доларів США).

Обидві суми були передані відповідачеві у день укладання договорів, підтверджується власноручними розписками ОСОБА_3

Строк повернення позики до 01.09.2014 року, онак до сьогоднішнього дня відповідач не повернув заборгованість.

Відповідно до п.4.1. Договору про надання позики від 18.07.2014 року було передбачено, що у разі збільшення курсу долара до гривні, сума боргу коригується до суми 5300 доларів США на дату повернення позики.

Станом на 12.12.2014 року офіційний курс НБУ склав 1 долар 15,67 грн., у зв»язку з чим на день позову до суду сума позики за Договором від 18.07.2014 року склала 83051,00 грн.

Сума боргу за двома договорами разом складає 126051,00 грн.

Відповідач на дзвінки не відповідає, уникає будь-яких контактів з позивачем.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 126051 грн.00 коп., а також 3% річних що становить 3182,00 грн., понесені судові витрати в розмірі 1303,06 грн., а всього 131 610 грн.35 коп. (сто тридцять одна тисяча шістсот десять грн.. 35 коп.).

Представник позивача в судове засідання надав письмові пояснення і позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити надав до суду письмові пояснення відповідно пояснив що станом на 24.02.2015 року офіційний курс НБУ за 100 доларів США становить 2834,8066 грн. Таким чином , 5300,00 доларів США становить 150244,93 грн. (сто п»ятдесят тисяч двісті сорок чотири грн..93коп.). Отже сума боргу за обома договорами становить 193244,93 грн. (сто дев»яносто три тисячі двісті сорок чотири грн. 93 коп.).

Всього заборгованість за обома договорами та з урахуванням штрафних санкцій складає 197500,68 грн. (сто дев»яносто сім тисяч п»ятсот грн. 68 коп.).

В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, час і дату розгляду справи в суді повідомленням, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення .

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відносно цих вимог закону, судом встановлено, що 17 липня 2014 року, між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно умов якого позивач надав у користування відповідачу позику в сумі 43000 грн.00 коп.(сорок три тисячі гривень 00коп.), 18 липня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено ще один договір про надання позики за яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 63600,00 грн. (шістдесят три тисячі шістсот грн.. 00 коп.), що на дату укладання договору було еквівалентно 5300 доларів США (п»ять тисяч триста доларів США) Згідно п.4.1 даного Договору в разі збільшення курсу долара до гривні, сума боргу коригується до суми еквівалентної 5300 доларів США, на дату повернення позики.. Проте дане зобов'язання виконано не було.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно положень ч. 1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що на підтвердження укладення договору позики позичальник надав позикодавцеві розписки, відповідно до яких 17.07.2014 року ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_2 кошти в сумі 43000,00 грн. (сорок три тисячі гривень 00 коп.), а 18 липня 2014 року ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 63600,00 грн. (шістдесят три тисячі шістсот грн.. 00 коп)., що на дату укладання було еквівалентно 5300 доларів США (п»ять тисяч триста доларів США) (а.с.7-8).

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог закону судом встановлено, що позовні вимоги позивача в частині повернення суми боргу в розмірі 80000,00 грн. підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 належить стягнути на користь позивача борг в сумі 193244,93 грн.( сто дев»яносто три тисячі двісті сорок чотири грн.. 93 коп.), також слід стягнути 1073,75 грн.(одну тисячу сімдесят три грн.. 75 коп.) 3% річних, 3128, 00 грн.( три тисячі сто вісімдесят дві грн.. 00 коп.) інфляційних нарахувань, та судові витрати в розмірі 1303, 06 (одна тисяча триста три грн.06 коп.), а всього - 197500,68 грн. (сто дев»яносто сім тисяч п»ятсот грн. 68 коп.).

На підставі викладеного ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 152, 208,209, 212-215, 218, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_2 до ОСОБА_3про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 борг за договором позики в сумі 193244,93 грн. (сто дев»яносто три тисячі двісті сорок чотири грн. 93 коп).; 1073,75 грн. (одну тисячу сімдесят три грн.75 коп.) 3% річних; 3182,00 грн. (три тисячі сто вісімдесят дві грн. 00 коп.) інфляційних нарахувань; 1303, 06 (одна тисяча триста три грн. 06 коп.) судових витрат, а всього 197500 грн.68 коп. (сто дев»яносто сім тисяч п»ятсот грн. 68 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя