Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 300/980/15-ц

25.12.2015 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуд В.І., з участю секретаря с/з ОСОБА_1, позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони з відповідачем уклали шлюб 08 лютого 2003 року у виконкомі Біласовицької сільської ради Воловецького району за актовим записом №1. Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не зійшлися характерами, поглядами на життя та ведення домашнього господарства, жінка постійно нехтує сімейними цінностями, більше двох років проживають окремо.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, неповнолітню дочку просила залишити на її вихованні та після розірвання шлюбу залишити прізвище "Губинець".

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, їх шлюб існує лише формально, обставини та причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і це суперечило б інтересам одного з них та їхніх дітей, що має істотне значення.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дочки, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 слід розірвати, неповнолітню дочку необхідно залишити на вихованні у відповідчки ОСОБА_6 та за її вибором залишити їй прізвище "Губинець".

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 08 лютого 2003 року у виконкомі Біласовицької сільської ради Воловецького району за актовим записом №1 між ОСОБА_4 до ОСОБА_3 розірвати.

Неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні у відповідчки ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 прізвище - "Губинець".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В. І.