АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2765/15 Головуючий 1 інстанції Гайдук Л.П.
Справа № 638/1728/15-ц Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кунєвої Марини Іванівни від 09 грудня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження за виконавчим провадженням № 18659086,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії та постанову старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кунєвої Марини Іванівни від 09.12.2014року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням № 18659086.

В обґрунтування вимог вказав, що 20.12.2014р. він отримав постанову державного виконавця про накладення арешту на його майно у зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів, з даною постановою він не згоден та вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки заборгованість в нього відсутня, що підтверджується копіями чеків та розрахунком аліментів, що фактично були сплачені на 01.02.2015р. Заявник звернувся зі скаргами до Міністерства юстиції України та Генеральної прокуратури та 06.02.2015р. отримав відповідь щодо оскарження дій державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, у зв'язку з чим він звернувся до суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2015 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції, посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, постановлену з порушенням норм процесуального права.

Крім того, зазначав, що він на час звернення до суду з апеляційною скаргою не отримав копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 року старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кунєвої Марини Іванівни з чітко визначеним строком оскарження протягом 10 днів з дня отримання її копії, тому посилання суду першої інстанції на таку обставину, як на обґрунтування оскаржуваної ухвали від 12.02.2015 року не відповідають обставинам справи і таким чином строк звернення до суду ним не пропущено.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.І ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч.2 ст.385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно рекомендацій, що містяться у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами,а не за нормами статті 385 ЦПК. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 09.12.2014 року накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ця постанова з чітко визначеним строком оскарження протягом 10 днів з дня отримання її копії, тобто, з моменту одержання певної копії постанови державного виконавця.

Заявник зазначав, що 20.12.2014р. він отримав два витяги, згідно яких на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження зазначену копію постанови, тобто, дізнався про порушення свого права саме 20.12.2014р..

В судовому засіданні апеляційної інстанції заявник не заперечував ,що після отримання 20.12.2014р. вищезазначених витягів він 25.12.2014 року звернувся з відповідними скаргами до Міністерества юстиції України та Генеральної прокуратури України. (а.с.30,33).

Із зазначеною скаргою до суду заявник звернувся 10 лютого 2015 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання заявника про поновлення цього строку.

Доводи заявника стосовно того, що судом безпідставно не були взяті до уваги його посилання на те ,що рішення суду про стягнення аліментів ним виконувалось і ці обставини не перевірялись, колегією суддів не приймаються, оскільки сама скарга по суті не розглядалась, т.я. була подана з пропущенням встановленого строку.

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду законна і обґрунтована, постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -