Справа № 150/1164/13-ц Провадження № 22-ц/772/444/2015Головуючий в суді першої інстанції Цимбалюк Л. П.
Категорія 41Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,
суддів:Якименко М.М., Медвецького С.К.,
При секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Газети по-українськи ТОВ «Видавнича група «Нова інформація» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_8 звернувся до суду із вказаним позовом, під час розгляду справи уточнив позовні вимоги, зазначав, що у газеті «Газета по-українськи» № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 було розміщено публікацію із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», у якій викладені неправдиві відомості, чим було порушено його особисті немайнові права. Також, вказував, що він є депутатом Чернівецької районної ради, дійсний член асоціації фермерів України, неодноразово нагороджений грамотами та цінними подарунками від керівників України, органів місцевого самоврядування, а отже є відомою особою у Чернівецькому районі та поза його межами, а тому поширення недостовірної інформації в засобах масової інформації негативно відображається на його репутації.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_8 просить зобов'язати Газету по-українськи ТОВ «Видавнича група «Нова інформація» опублікувати в газеті спростувавши опубліковану у газеті «Газета по-українськи» № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 статтю із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2» щодо поширеної недостовірної інформації відносно ОСОБА_6 Стягнути з ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. та 300 грн. судового збору.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

На таке рішення ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у газета «Газета по-українськи» № НОМЕР_1 було розміщено публікацію із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», де кореспондент ОСОБА_9, виклала розповідь ОСОБА_7, а саме: «У селі був колгосп «Дружба». Головою тоді став ОСОБА_6 Він нарошно обанкротив колгосп і створив фермерське підприємство «Оріон». Оформив на його тещу. Почав конфліктувати з людьми й довів їх до увольнєнія. У нас забрали паспорти. Сказали, що буде реорганізація. Потом вияснилось, що в сільраді підробляли наші підписи й поукладали нові договори на землю. Хоча там ні числа, ні імена з фаміліями не співпадають».

Суд дійшов висновку , що висловлювання, які містяться у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» не є фактичним твердження, а є оціночним судженням, що виключає предмет судового захисту, оскільки такого роду оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, являються вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати.

Крім того, у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», опублікованій у газеті «Газета по - українськи» із змісту речення: «У нас забрали паспорти. Сказали, що буде реорганізація. Потом вияснилось, що в сільраді підробляли наші підписи й поукладали нові договори на землю. Хоча там ні числа, ні імена з фаміліями не співпадають» не вбачається, хто саме забрав паспорти і в кого, хто сказав, що буде реорганізація, невідомо ким підроблялись підписи в новоукладених договорах на землю. Відсутність конкретного прізвища, імені та по-батькові особи, яка забрала паспорти, та сказала, що буде реорганізація, підробляла підписи в новоукладених договорах на землю, не дає підстав стверджувати про приниження честі, гідності чи ділової репутації певної особи, зокрема, ОСОБА_6

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з відсутності фактів, які б доводили, що стаття розміщена в «Газеті по - українськи» мотивована цілеспрямованими діями з метою принизити честь, гідність чи ділову репутацію ОСОБА_6 Висловлювання зазначені в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» були взяті із виступів учасників зборів та використані автором статті для відображення наявності певної конфліктної ситуації між позивачем та громадою села. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факт заподіяння моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини та правильно застосовані норми матеріального права.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст. 60 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Колегією суддів встановлено та не заперечувалося сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у газеті «Газета по-українськи» № НОМЕР_1 було розміщено публікацію із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», де кореспондент ОСОБА_9, виклала розповідь ОСОБА_7, а саме: «У селі був колгосп «Дружба». Головою тоді став ОСОБА_6 Він нарошно обанкротив колгосп і створив фермерське підприємство «Оріон». Оформив на його тещу. Почав конфліктувати з людьми й довів їх до увольнєнія. У нас забрали паспорти. Сказали, що буде реорганізація. Потом вияснилось, що в сільраді підробляли наші підписи й поукладали нові договори на землю. Хоча там ні числа, ні імена з фаміліями не співпадають».

За змістом ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

З огляду на приписи ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції.

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_10 пояснила, що влітку 2013 року вона брала інтерв'ю у групи людей приблизно 30-40 чоловік (мешканців с. Борівка, Чернівецького району Вінницької області), яке записувала на диктофон у телефоні. Також були зроблені фотографії з місця події, які залишилися у редакції газети. Багато висловлювань прозвучало від цих людей, але всі вони були обурені проти однієї людини - ОСОБА_6 Від людей звучало, що саме, ОСОБА_6 збанкрутував колгосп. З ОСОБА_7 вона раніше знайома не була, а познайомилась з ним на місці події. Особисто їй ОСОБА_7 не говорив, що ОСОБА_6 збанкрутував колгосп та довів людей до звільнення. У своїй статті вона не могла вказати «сказала громада», оскільки їй потрібно було вказати одну людину з конкретним прізвищем, яка надавала коментар, а тому вона навмання взяла прізвище ОСОБА_7 Таким чином, вона зі всієї кількості людей вибрала один коментар. У ОСОБА_6 вона брала коментар з приводу укладання договорів оренди, укладених між людьми та колгоспом.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в статті висловлювання є оціночними судженнями, які вживались жителями села в сенсі відображення ставлення людей до якості роботи позивача на посаді керівника підприємства та наслідків такої роботи для працівників цього підприємства, тому їх правдивість не повинна доводитися, і ні автор, ні засіб масової інформації не повинні нести відповідальність за їх публікацію.

Доводи апеляційної скарги про те, що інформація, опублікована в статті у «Газеті по українськи» є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана інформація являється оціночним судженням, думками та переконанням громади, оскаржувані висловлювання не є твердженнями про факти, а тому не можуть бути предметом судового захисту в зв'язку з неможливістю бути перевіреними на предмет відповідності їх дійсності.

За таких обставин, та в силу ст.308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) В.С. Вавшко

Судді : (підпис) М.М. Якименко

(підпис) С.К. Медвецький

З оригіналом вірно :