Справа №591/3965/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1396/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

.

21 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2015 року

за скаргою боржника ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, стягувач: ОСОБА_4,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Мікулінцевої В.М. відділу ДВС Сумського МУЮ щодо залучення експерта при проведенні опису й арешти квартири.

В іншій частині вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови в скарзі та постановити нову ухвалу про задоволення скарги в повному обсязі.

По суті доводить, що судом першої інстанції не враховано підпункт а) п. 4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, у порушення якого державним виконавцем в акті опису й арешту майна від 28 травня 2015 року не зазначено поверх на якому розташована квартира, кількість приміщень у квартирі та їх характеристики, наявність чи відсутність у квартирі інженерних мереж, технічний стан квартири, тощо. Вказує, що вищевказані недоліки акту опису й арешту майна є суттєвими, оскільки від них залежить вартість квартири, а тому зазначений акт підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, а державний виконавець відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_6 та стягувач ОСОБА_4 заперечували проти них, вважали ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом першої інстанції в оскаржуваній частині по суті встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 19 березня 2014 року у справі № 591/1747/13-ц, зокрема, в рахунок погашення заборгованості КС «Громадська каса» перед ОСОБА_4 в сумі 95210,05 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної особистої власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 27 вересня 2004 року, приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим №1276, зареєстрованого 13 жовтня 2004 року у КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» у реєстрову книгу за №28, за реєстровим №1633.

28 травня 2015 року державним виконавцем Мікулінцевою В.М. в ході виконання вищевказаного рішення суду, на підставі якого Зарічним районним судом м.Суми видано виконавчий лист №594/1747/13-ц, складено акт опису й арешту однокімнатної квартири загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, який відповідає вимогам закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до п. 4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані, зокрема, назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо).

З фотокопії акту опису й арешту майна від 28 травня 2015 року вбачається, що державним виконавцем відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_6, при примусовому виконання виконавчого листа №594/1747/13-ц, виданого Зарічним районним судом м.Суми, описано і накладено арешт на однокімнатну квартиру загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 3).

У судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_6 під звукозапис пояснила колегії суддів, що при здійсненні нею опису й арешту вищевказаної квартири технічна документація (технічний паспорт) на цю квартиру їй не надавалася, тому технічні характеристики квартири в акті вона зазначила відповідно до іпотечного договору щодо цієї квартири укладеного 03 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Фотокопію зазначеного іпотечного договору ОСОБА_4 надала колегії суддів для приєднання до матеріалів справи (а.с. 36-38).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний, зокрема: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Ураховуючи вищевикладене та, що пп. а) п. 4.2.1 вищевказаної Інструкції з організації примусового виконання рішень не містить вичерпний перелік ознак, які необхідно відобразити в акті опису й арешту майна, зокрема, квартири, а також, що основні ознаки щодо цієї квартири в оскаржуваному акті зазначені, колегія суддів вважає, що вищевказаний акт опису й арешту майна від 28 травня 2015 року відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його скасування та визнання дій державного виконавця в цій частині неправомірними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 219, 291, 303, 304, 307, 308, п. 1 ч. 1 ст.312, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

.