Справа №752/8511/15-ц
Провадження № 2/752/4001/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.06.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І

за участю секретаря - Савченко Д.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - Рябчуна Д.С.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Служби безпеки України про визнання незаконним рішення, суд -

Встановив

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, підтримавши який в судовому засіданні, в якому просив визнати незаконним рішення засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року щодо не зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік.

В обґрунтування позову позивач вказував, що він починаючи з 04.07.2002 року проходить військову службу у Службі безпеки України. Впродовж двадцяти років фактично проживає в м. Києві.

27 жовтня 2011 року він звернувся до проректора з соціально-економічних питань НА Служби безпеки України полковника ОСОБА_3 рапортом про взяття його на квартирний облік, однак на підставі рішення житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України, затвердженого протоколом № 5 засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року йому було відмовлено у зарахуванні на квартирний облік, у зв'язку з тим, що позивач не прописаний в м. Києві протягом п'яти років.

Також у позовній заяві позивач зазначив, що для отримання права про зарахування на квартирний облік необхідною умовою є лише положення про обов'язковість підтвердження факту проживання протягом п'ятирічного терміну та факту перебування у трудових відносинах, у зв'язку з чим вважає порушеним своє право на житлове забезпечення та просить суд визнати незаконним вказне рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказував, що оскаржуване рішення житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України прийнято відповідно до вимог чинного нормативного акту, а тому таке є правомірним, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 27 жовтня 2011 року він звернувся до проректора з соціально-економічних питань НА Служби безпеки України полковника ОСОБА_3 рапортом про взяття його на квартирний облік.

Рішенням житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України, затвердженого протоколом № 5 засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року позивачу було відмовлено у зарахуванні на квартирний облік.

У вказаному рішенні житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України вказано, що відповідно п. 5 Постанови виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів і президії Київської міськради профспілок «Про порядок застосування у м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» від 15.07.1985 року за № 582 «Про порядок застосування у м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР» (в редакції від 30 квітня 1991 року), на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають та прописані у м. Києві не менш, як п'ять років, а у позивач зареєстрований в м. Києві лише з 13.05.2011 року, що і є підставою для відмови у постановленні його на квартирний облік.

З витягу з протоколу № 5 засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 з 2002 по теперішній час проходить службу в Службі безпеки України та проживає весь цей час в м. Києві, тому суд вважає доведеними обставини проживання відповідача на території м. Києва, понад п'ять років та перебування у трудових відносинах з Національною академією Служби безпеки України.

Рішенням Конституційного Суду України за № 15-рп/2001 від 14.11.2001 року у справі щодо відповідності Конституції України (254к/96-ВР) (конституційності) положень підпункту 1 пункту 4 Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 1994 року № 700 (700-94-п) (ЗП України, 1995 р., N 1, ст. 9), Положення про паспортну систему в СРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 28 серпня 1974 року № 677 ( v0677400-74)(СП СССР, 1974 г., № 19, ст. 109) та Постанови Ради Міністрів СРСР «Про деякі правила прописки громадян» від 28 серпня 1974 року № 678 ( v0678400-74 ) (СП СССР, 1974 г., № 19, ст. 110) встановлено, що інститут реєстрації місця проживання носить повідомний, а не дозвільний характер, а інститут прописки є неконституційним.

За змістом ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»(№1382 від 11.12.2003 року), визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 13 Загальної декларації прав людини. Міжнародний пакт про громадянські та політичні права, Протокол № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а так само ч. 1 ст. 33 Конституції України гарантуютьособі свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

У зв'язку з чим суд вважає, що рішення житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України є незаконним в частині мотивів, щодо необхідності позивачу підтвердити наявність прописки в місті Києві понад п'ять років.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно до вимог ст. 3 ЦК України з урахуванням балансу інтересів сторін.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Національної академії Служби безпеки України про визнання незаконним рішення - задовольнити.

Визнати незаконним рішення засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 09 квітня 2014 року щодо не зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік.

Стягнути з Національної академії Служби безпеки України () на користь ОСОБА_1 248 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя