АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4731/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3894/15Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду із позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, посилаючись на те, що він є спадкоємцем першої черги, однак пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після смерті матері ОСОБА_4 здійснював догляд за рідним дядьком, який є інвалідом та потребує стороннього, постійного догляду.

У зв»язку з цим прохав визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 16.09.2014 року, терміном на два місяці з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Рішенням Київського районного суду Полтавської області від 12.11.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

З цим рішенням не погодився позивач, який, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити в повному обсязі, визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_4, яка померла 06.09.2014 року, терміном два місяці з дня набрання законної сили судовим рішенням.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що судом не було надано належної оцінки доказам, які, на думку позивача, підтверджують той факт, що ОСОБА_3 постійно, без вихідних здійснює догляд за дядьком, оскільки відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги №1» його дядько ОСОБА_5 після оперативного втручання потребує постійного стороннього догляду. Факт поважності пропуску позовної давності був також підтверджений показами свідків.

Вказує також, що інші спадкоємці відсутні, а ним лише на нетривалий час пропущено строк прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши поясненняпредставника позивача, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до актового запису №456, вчиненого у Книзі записів громадського стану про народження міського Бюро ЗАГС м. Полтави від 27.03.1962 року, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії IV-УР № 2018750 (а.с.7).

У відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1997 року № 452АДРЕСА_1, яка знаходиться за адресою: місто Полтава, вул. Кучеренка, будинок 2/14, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 В»ячеславу Васильовичу (а.с.9).

Згідно актового запису №523, вчиненого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 06.09.2014 року, ОСОБА_4 померла 06.09.2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серїія І-КЕ № 274527 (а.с.6).

З довідки приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №360/01-16 від 06.08.2015 року убачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалася (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив із того, що догляд за дядьком не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки такий догляд не можна розцінювати як істотні труднощі чи непереборну силу, яка перешкодила позивачеві звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Нормою частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_3 постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, він є таким, що не прйиняв спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці шостому пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску сроку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходиити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

У відповідності зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин справи.

За нормою ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно довідки №1/314 від 30.10.2015 року, виданої КЗ «ЦПМСД №1 м. Полтави», ОСОБА_5 після оперативного втручання потребує постійного стороннього догляду (а.с.30).

Окрім того, показами свідків у судовому засіданні в суді першої інстанції було підтверджено, що позивач здійснює догляд за ОСОБА_5

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неможливість вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є слушними і такими, що заслуговують на увагу.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням наведених норм закону та розяснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, з огляду на те, що позивем було пропушено лише незначний період часу, колегія суддів вважає, що наведені позивачем підстави є достатніми для визнання причин пропущення строку на подання заяви про прийняття спадщини поважними.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 щодо законності і обгрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2015 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_4, яка померла 06 вересня 2014 року, терміном два місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1