Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2390/15-ц
Провадження №: 2/332/887/15
10 серпня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. при секретарі Попазовій Н.С., заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, 3-ї особи:
КП «Врежо № 4» в Заводському районі м.
Заводський районний відділ у м. Запоріжжі
УДМС України в Запорізькій області
про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2О, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що всі вони є співвласниками квартири № 12, що розташована в будинку 26 по вул. Північне Шосе м. Запоріжжя і кожному з них належить по ? частки цієї квартири. Позивачка ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. У серпні 2011 року вона дізналась, що відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою і з цього приводу влаштувала сварку, після якої відповідач припинив з нею шлюбні стосунки, а в грудні 2011 року, він зібрав свої речі і пішов проживати до іншої жінки, адреса проживання якої їй невідома. Отже, відповідач ОСОБА_4 вже майже 4 роки не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає і він взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ні вона, ні сини ніколи не чинили і він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі протягом 4 років без поважних причин можуть підтвердити свідки, які є їх сусідами. Згідно зі ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Будь-яких заяв до ЦОП про те, що він буде відсутній за місцем реєстрації відповідач не надавав. Стаття 72 ЖК України дозволяє визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право користування нею, в зв»язку з чим просять суд визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 12, що розташована в будинку № 26 по вулиці Північне Шосе в м. Запоріжжя.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надали письмові заяви з проханням справу розглянути у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач ОСОБА_4 був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв»язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачі не заперечували.
Представники 3-х осіб - Заводського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області та КП «Врежо № 4» в Заводському районі в судове засідання не з»явилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана заява Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області з проханням справу розглянути без участі їх представника, покладаються на розсуд суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
З свідоцтва № 3903 про право власності на житло від 31.10.2000 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках відповідачу ОСОБА_4, та позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розмірі по ? частки кожному(а.с.21).
Положеннями ч.1,2 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Відповідно до довідки № 881 від 26.03.2015 року, виданої центром обслуговування абонентів № 4 Єдиної абонентської служби Запорізької міської ради та інформації наданої адресно-довідковим сектором УДМС України в Запорізькій області, відповідач ОСОБА_4 до теперішнього часу значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.13,25). Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 також значаться зареєстрованими та проживають за вище вказаною адресою.
Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивачі в обґрунтування своїх вимог посилаються на норми ст. 71 ЖК України, якою передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причинах понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців, лише у випадках спеціально передбачених діючим житловим законодавством України. Перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, дані норми регулюють правовідносини, які виникають під час користування жилими приміщеннями в будинках державного житлового фонду. Але, як встановлено судом, спірна квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності, а отже до цих правовідносин слід застосовувати правові норми, що регулюють правовідносини, які виникають під час користування жилими приміщеннями в будинках(квартирах) приватного житлового фонду.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Положеннями ст. 155 ЖК України передбачені гарантії прав громадян, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру) та визначено, що жилі будинки(квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком(квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Згідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі вище викладеного, та аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не можуть бути задоволені судом з підстав, на які посилаються позивачі, оскільки діючим законодавством не передбачена можливість позбавлення власника права користування належним йому на праві власності жилим приміщенням у випадку його не проживання в цьому приміщенні протягом буд-якого визначеного періоду часу.
Керуючись ст. 150, 155 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321 ч.1, 358 ч.1,2 ЦК України, ст. ст. 10,11,60,209,212,213-215,218,224-226 ЦПК України, суд , -
Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Заочне рішення може бути переглянуто судом шляхом подання письмової заяви відповідачем до районного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Суддя Андрюшина Л.А.