Ухвала

іменем україни

21 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним вище позовом, у якому просила розтлумачити розписку від 15 січня 2015 року як правочин укладений між нею та ОСОБА_2. щодо організації укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Вирішено, що зі змісту розписки від 15 січня 2015 року, написаної ОСОБА_1., вбачається існування між сторонами цивільно-правових відносин, стосовно яких одна сторона ОСОБА_2. 15 січня 2015 року передав кошти у розмірі 4 500 доларів США, а інша сторона ОСОБА_1 зобов'язалася до 15 лютого 2015 року оформити угоду по купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, а у іншому випадку, повернути кошти у розмірі 4 500 доларів США, які взяті у борг.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 213 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для задоволення позову.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд апеляційної інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель