Дата документу 10.08.2015
Справа № 334/3494/15-ц
Провадження № 2-о/334/94/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Шевалдіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась із заявою по встановлення факту, який має юридичне значення, а саме звільнення з роботи та встановлення дати звільнення, при цьому послалася, що 13.11.2013 року на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) вона подала заяву про звільнення в ПАТ «Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро», де працювала на посаді головного спеціаліста конструкторсько-технологічного відділу з окладом відповідно штатного розкладу, але ані в день звернення з вказаною заявою до керівництва підприємства, ані протягом майже двох років керівництвом підприємства відповідних записів в трудовій книжці зроблено не було. З вказаних підстав вона зверталася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя, рішенням якого від 16 лютого 2015 року її позов задоволено - розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк, між ОСОБА_1 та ПАТ «Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро» , на підставі заяви ОСОБА_1 про звільнення від 30 жовтня 2013 року у відповідності до ст..38 КЗпП України, про що внести запис у трудову книжку відповідно до ст..47 КЗпП України та зобов'язано ПАТ «Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро» видати ОСОБА_1 її трудову книжку із записом про звільнення з роботи на день фактичного її отримання, відповідно до вимог п. 4.1 Інструкцій про порядок ведення трудових книжок працівників, а також довідку про її роботу на підприємстві з зазначенням періоду роботи, посади і отримуваної заробітної плати.

В порядку примусового виконання, рішення суду було виконано частково і їй повернено трудову книжку. Через припинення роботи підприємства, жодних записів про звільнення в трудовій книжці зроблено не було.

Вказує, що вона є пенсіонером за віком і отримує пенсію за віком. Після набрання чинності змін від 02.03.2015 року до ст..85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і через відсутність запису в трудовій книжці про звільнення, вона отримує лише 85% від належної пенсії за віком. На звернення до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя, їй було роз'яснено , що через відсутність запису про звільнення в трудовій книжці , вона вважається такою, що працює.

У іншій спосіб захистити своє порушене право вона позбавлена можливості, тому просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме визнати її звільненою з ПАТ «Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро» з 13 листопада 2013 року.

В судове засідання заявниця не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Управління ПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя подало суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, де також зазначили що не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що позивачка з 29.11.1971 року працювала у відповідача на різних посадах з окладом відповідно штатного розкладу.

30.10.2013 року ОСОБА_1 на ім'я голови правління ПАТ «Запорізький Діпроелектро» подано заяву про звільнення за власним бажанням.

Наказом голови правління ОСОБА_2 №21к від 13.11.2013 року відділу кадрів наказано звільнити спеціаліста КТО ОСОБА_1 після повернення проектної документації до архіву інституту.

Протягом 2014 року позивачка неодноразово зверталася до відповідача із заявою про надання їй трудової книжки, копії наказу про звільнення, довідку про заборгованість, але відповіді не отримала.

Актом перевірки територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізької області від 05.08.2013 року встановлено порушення головою правління ОСОБА_2 вимог трудового законодавства в частині не звільнення позивачки з підприємства.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено - розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строк, між ОСОБА_1 та ПАТ «Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро» , на підставі заяви ОСОБА_1 про звільнення від 30 жовтня 2013 року у відповідності до ст..38 КЗпП України, про що внести запис у трудову книжку відповідно до ст..47 КЗпП України та зобов'язано ПАТ «Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро» видати ОСОБА_1 її трудову книжку із записом про звільнення з роботи на день фактичного її отримання, відповідно до вимог п. 4.1 Інструкцій про порядок ведення трудових книжок працівників, а також довідку про її роботу на підприємстві з зазначенням періоду роботи, посади і отримуваної заробітної плати.

Ст.61 ЦПК України визначені підставі звільнення від доказування, де ч.3 вказує, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ Кривдою Ю.В. закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №334/10823/14ц, виданим 19.03.2015 року, де вказано, що рішення суду виконано частково. Згідно акту приймання-передавання майна, трудова книжка повернута ОСОБА_1, але без запису про звільнення з роботи по день фактичного її отримання, а також без довідки про її роботу на підприємстві з зазначенням періоду роботи, посади і отримуваної заробітної плати.

Після набрання чинності змін від 02.03.2015 року до ст..85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і через відсутність запису в трудовій книжці про звільнення, вона отримує лише 85% від належної пенсії за віком. На звернення до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя, їй було роз'яснено , що через відсутність запису про звільнення в трудовій книжці , вона вважається такою, що працює.

Таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому що від встановлення даного факту залежить реалізація заявницею права на отримати належних сум пенсійних виплат, а встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 228, ст. ст. 256 - 259 ЦПК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме визнати ОСОБА_1 звільненою з ПАТ «Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро» з 13 листопада 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Колесник С. Г.