Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/3038/15-ц головуючий у 1-й інстанції Смолка І.О.
провадження № 22-ц/778/4751/15 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухарь С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25 червня 2015 року по справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу № 352 «Метеорит» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.04.2015 року Житлово-будівельний кооператив № 352 «Метеорит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1.

Всупереч діючому законодавству та умовам найму житлового приміщення станом з 30.07.2007 р. по 30.07.2010 р. та станом з 24.02.2012 р. по 24.02.2015 р. у відповідачів утворився борг перед позивачем у сумі 6 697,51 грн., з яких: квартирна плата 3 438,30 грн., комунальні послуги 3 259,21 грн..

У зв'язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу 6 697,51 грн. та судовий збір.

У судовому засіданні представник позивача уточнивши та зменшивши розмір позовних вимог просила суд стягнути борг за період з 30.07.2007 р. по 30.07.2010 р. у сумі 4 989,82 грн. і борг за період з 04.2012 р. по 04.2015 р. у сумі 1 574,23 грн., а всього 6 564,05 грн. та судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25 червня 2015 року позо задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу № 352 «Метеорит» суму боргу по квартирній платі та комунальним послугам у сумі 6 564,05 грн. і судовий збір у сумі 243,60 грн..

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матерів справи, що згідно довідки голови ЖБК № 352 «Метеорит», ОСОБА_3 є членом зазначеного ЖБК, отже власником майна, проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. До складу його сім'ї входить донька - відповідачка ОСОБА_2, яка, згідно відмітки в паспорті, зареєстрована у АДРЕСА_3 з 25.07.2001 року.

У липні 2010 року ЖБК №3 52 «Метеорит» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу з приводу боргу відповідачів за квартирну плату і комунальні послуги. 30.07.2010 року наказ було видано Жовтневим райсудом м. Запоріжжя і стягнуто з відповідачів суму боргу за квартирну плату і комунальні послуги на користь позивача. Ухвалою Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 19.02.2015 року зазначений судовий наказ було скасовано і роз'яснено позивачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Відповідачі не оплачують квартиру плату і комунальні послуги, внаслідок чого у них виник борг за період з 30.07.2007 року по 30.07.2010 року у сумі 4 989,82 грн. і за період з 04.2012 року по 04.2015 року у сумі 1 574,23 грн., а всього 6 564,05 грн.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд першої інстанції не перевірив та не встановив як саме була нарахована заборгованість по комунальним послугам не приймається колегією суді, оскільки відповідно до вимог ст. 11,60 ЦПК України

Розрахунок боргу, зроблений бухгалтерією ЖБК №3 52 «Метеорит» не спростований відповідачами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що судовий наказ від 30.07.2010 року перервав строк позовної давності та не прийняв до уваги зауваження відповідачки ОСОБА_2 і довідку голови правління ЖБК12 «Машинобудівник» про те, що ОСОБА_2 знаходилась на реєстраційному обліку та проживала з 15.03.1985 року по жовтень 2012 року за адресою: АДРЕСА_2, оскільки згідно відмітки в паспорті, зареєстрована ОСОБА_2 з 25.07.2001 року у АДРЕСА_3 та про зміну свого проживання не повідомила ЖБК.

Доводи апеляційної скарги проте, що судовий наказ не перериває строк позовної давності суперечить вимогам ст. 95 ЦПК України та ст. 264 ЦК України і правовій позиції Верховного суду України у справі № 6-214цс14 від 21.01.2015 року, за висновком якої Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення та за правилами ст. 264 ЦК України перериває строк позовної давності.

За змістом статей 10,11 ЦПК України, які передбачають змагальність та диспозитивність цивільного процесу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачі не спростували наявність боргу, його розміру, неправомірності розрахунку зробленого позивачем. Не зазначається і в апеляційній скарзі відповідача в чому полягає неправильність розрахунку та суми боргу.

Посилання в апеляційній скарзі проте, що ОСОБА_2 не мешкає за місцем реєстрації, а отже ніякі послуги не отримує і не повинна їх сплачувати, не приймаються колегією виходячи із наступного.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та (або) членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні. За п. 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відсутність споживача членів його сім'ї має підтверджена на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Доказів про те, що відповідачі з метою не проведення відповідних нарахувань письмово звертались до ЖБК із заявою про відсутність ОСОБА_2 та надавали відповідні докази такої відсутності, суду не надали. Між тим вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, розташованому за адресою: : АДРЕСА_1 нараховані на двох осіб підтверджуються: довідкою про кількість зареєстрованих двох осіб : ОСОБА_3 , ОСОБА_2, (а.с. 3), розгорнутою довідкою про заборгованість на двох осіб (а.с.4-9).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, не надала підтвердження про повідомлення ЖБК щодо зміни місця проживання, а тому на неї правомірно нараховуються житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частин 1,4 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Стягуючи з ОСОБА_2 як солідарного боржника суд першої інстанції помилково послався на ст. 67, 68 ЖК України, які передбачають оплату послуг наймачем та членами його сім'ї у будинках державного та громадського житлового фонду.

Задовольняючи позовні вимоги і стягуючи заборгованість за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції виходив із того, що така заборгованість підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Однак, погодитись з таким висновком не можливо.

Щодо квартир, яка знаходиться у власності громадян, то слід враховувати про таке.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції було встановлено, що квартира АДРЕСА_1, знаходиться у будинку ЖБК, членом ЖБК, до складу його сім'ї входить донька - відповідачка ОСОБА_2, яка зареєстрована за вказаною адресою

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

За нормами ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

При стягненні зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2, заборгованості солідарно зазначені положення законодавства не враховані.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово- комунальні послуги , підлягає скасуванню з вищевикладених мотивів з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову відносно ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2015 рокуу цій справі в частині стягнення боргу за житлово-комунальні послуги та судових витрат з ОСОБА_2 скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу № 352 «Метеорит» до ОСОБА_2 відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді