Провадження № 2о/200/192/15

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«10» листопада 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Кобзар А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту прийняття спадщини, -
21 жовтня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту прийняття ОСОБА_3 спадщини, в обґрунтування своїх вимог зазначив наступне. ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 звернувся з заявою про встановлення факту прийняття його матірю квартири у спадщину. Встановлення даного юридичного факту необхідне для включення квартири до спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_3, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, а саме квартири № 47 за адресою проспект Ілліча, 15 у м. Дніпропетровську. Заявник є сином ОСОБА_3, яка виховувалась ОСОБА_4, разом з яким мешкала тривалий час. 24.06.1993 р. ОСОБА_4 було складено заповіт на імя ОСОБА_3 стосовно квартири № 47 за адресою проспект Ілліча, 15 у м. Дніпропетровську. Після смерті ОСОБА_4 мати фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном, прийняла спадщину за заповітом.
Представник заявника ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, дійшов до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження Серія VI-КИ № 498523 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (а.с.4).
Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КИ № 019543 виданого Відділом реєстрації смерті ОСОБА_2 міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 померла 16 травня 2005 року (а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 травня 1993 р. Виконком міської ради народних депутатів посвідчив, що квартира (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок) яка знаходиться, за адресою: г. Дніпропетровськ, пр. Ілліча б. 15 кв. 47, дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.с.8)
Відповідно до технічного паспорта, квартира №47 по пр. Ілліча, в буд. №15 в м. Дніпропетровську, зареєстрована МБТІ, на праві приватної власності на підставі «Свідоцтво про право власності на житло» знаходилась у власності ОСОБА_4 (а.с.10-11).
Відповідно до заповіту від 24.06.1993 року ОСОБА_4, що мешкав в АДРЕСА_1, заповів належну йому квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_6 (а.с.12).
Відповідно до довідки ОСОБА_2 обласної адміністрації Лікувально-виконавчого обєднання «Міжобласного клінічного психоневрологічного центру». №300 ОСОБА_4 помер 02.09.2000 р. (а.с. 7).
Після смерті матері заявник почав оформлювати спадщину та зясував, що мати за життя не оформила право власності на квартиру № 47 за адресою проспект Ілліча, 15 у м. Дніпропетровську, яку успадкувала після смерті ОСОБА_4.
Після смерті ОСОБА_4 мати заявника продовжила жити у квартирі, та користувалась речами померлого. У ОСОБА_3 залишились державні нагороди померлого, право установчі документи на квартиру, у тому числі технічний паспорт та квитанція про оплату послуг з приватизації квартири від 19.04.1993 року.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.
Враховуючи, що відкриття спадщини відбулось до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, а саме Цивільний кодекс Української PCP 1963 року.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється по закону та по заповіту.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частина перша ст. 256 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Враховуючи, що факт прийняття спадщини на час відкриття спадщини знайшов свого підтвердження і такий факт має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника.
Керуючись ст.ст.7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 215, 223, 256-259 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту прийняття спадщини -задовольнити.
Встановити факт прийняття матірю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (21 лютого 1965 року 16 травня 2005 року) спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: квартира № 47 за адресою Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Ілліча, 15.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії рішення, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Е.В.Женеску