АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7640/15 Справа № 172/1182/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
23 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагропрогрес" на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагропрогрес" про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 11 вересня 2014 року. В обґрунтування заявлених та уточнених позовних вимог посилався на те, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 14 січня 2000 року, він є власником земельної ділянки площею 5,360 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. Між позивачем та відповідачем, 27 жовтня 2010 року, був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який 17 січня 2012 року, зареєстровано у відділі Держкомзему Васильківського району Дніпропетровської області. Оскільки відповідачем не виплачено орендну плату за 2013 рік позивач просив суд розірвати договір оренди та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено та вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2015 року заяву ТОВ "Дніпроагропрогрес" про перегляд зазначеного судового рішення, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, є власником земельної ділянки розміром 5,360 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Між ОСОБА_2 та ТОВ "Дніпроагропрогрес", 27 жовтня 2010 року, було укладено договір оренди землі, який 17 січня 2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему Васильківського району Дніпропетровської області.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.1. договору оренди визначено, що орендна плата за кожен рік використання землі виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,48% від вартості земельної ділянки, що становить 2 530 грн. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата за місцем знаходження орендаря. Виплата орендної плати оформлюється письмово.

Пунктом "д" частини 1 статті 141 ЗК України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання врегульовано положенням ст.32 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якого на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 12.3 договору оренди визначено, що його дія припиняється шляхом його розірвання, в тому числі і за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, внаслідок не виконання другою стороною обовязків.

З аналізу вказаних норм випливає, що договір оренди землі це є домовленість між орендарем та орендодавцем спрямована на визначення прав та обовязків сторін закріплених законодавством України. У орендодавця виникає право на звернення до суду за захистом своїх прав шляхом розірвання договору оренди у разі систематичної не сплати орендарем орендної плати за користування землею.

Оскільки на час ухвалення судом першої інстанції рішення, орендарем не сплачено орендну плату за користування землею лише за 2013 рік, що не є систематичним невиконанням обовязків визначених п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагропрогрес" задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагропрогрес" про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_3