Справа № 323/1983/15-ц
№ провадження 2/323/794/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

14.08.2015 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

при секретарі - Мазгін О.М.,

в присутності

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у звязку з навчанням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання себе в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення 23 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідач є її батьком, який до досягнення нею повноліття (12.05.2015 року) сплачував аліменти на її утримання на підставі Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.10.2009 року, у розмірі ? всіх видів заробітку. Позивач навчається у Запорізькому національному технічному університеті на денному відділенні на оплатній основі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків та змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки відповідач такої допомоги не надає.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечував, вказавши, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки є інвалідом, отримує невелику пенсію, працювати не може, а тому сам потребує допомоги.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач є донькою відповідача, що підтверджується Свідоцтвом про народження І-ЖС № 308761, виданим виконкомом Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області у червні 1997 року.

На підставі Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.10.2009 року відповідач сплачував на утримання позивача аліменти як на неповнолітню дитину. Претензій щодо виконання вказаного рішення у позивача немає.

12.05.2015 року позивач досягла повноліття, у звязку з чим виплати аліментів на підставі вказаного рішення суду припинились.

Станом на час розгляду справи позивач є студенткою 1-го курсу денної контрактної форми навчання спеціальності «Фізичне виховання» факультету управління фізичною культурою та спортом Запорізького національного технічного університету. Термін навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» складає 4 роки з 01.09.2014 року до 30.06.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою та копією Договору № 01020101/189 від 14.08.2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивача, є інвалідом першої підгрупи «Б» за зором, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААБ № 485504 від 26.12.2012 року.

Єдиним джерелом існування відповідача є пенсія за інвалідністю у розмірі 949,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою УПФУ в Оріхівському районі Запорізької області.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують допомоги.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що обидві сторони потребують матеріальної допомоги з різних причин.

При цьому, згідно пояснень позивача, вона проживає разом із старшою сестрою та її родиною, заборгованості з оплати навчання (а це 2643,50 грн. за семестр) її матір, як сторона відповідного договору, не має, позивач існує за рахунок коштів, які надаються її матірю в розмірі близько двох тисяч гривень на місяць, навчається на індивідуальному графіку у звязку з тим, що займається спортом.

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Суд вважає, що за встановлених обставин немає підстав вважати, що відповідач має змогу надавати позивачу матеріальну допомогу у звязку з навчанням, оскільки є інвалідом першої групи, непрацездатним, отримує пенсію, нижчу за встановлений законом прожитковий мінімум, потребує постійного стороннього догляду та відповідної матеріальної допомоги, батьківських прав не позбавлений, у звязку з чим має право на отримання такої допомоги, в тому числі, від позивача.

Стягнення за таких обставин з відповідача аліментів на утримання позивача не буде узгоджуватись із засадами справедливості, добросовісності та розумності, відповідати моральним засадам суспільства, оскільки позивач є повнолітньою працездатною здоровою особою, яка має джерело існування, достатнє для задоволення її потреб, не позбавлена можливості мати власний заробіток, а зі свого боку догляд за батьком не здійснює та допомоги йому не надає.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 7, 182, 199-202 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-11, 88, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у звязку з навчанням відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3