Добропільський міськрайонний суд Донецької області
РІШЕННЯ 2-1335/11

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Лавру шин О.М.

при секретарі Верній М.Г.

позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Добропіллявугілля Відособлений підрозділ шахта „Новодонецька, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства „Добропіллявугілля Відособлений підрозділ шахта „Новодонецька, про відшкодування моральної шкоди мотивуючи тим, що 6 серпня 1990 року, під час виконання трудових обовязків на шахті «Новодонецька» його було травмовано і згідно Акту форми Н-1 №161/а від 10 жовтня 1991 року йому встановлено діагноз «перелом поперекових відростків хребта».

Висновком МСЄК від 17 квітня 1996 року встановлено 40 % втрати працездатності.

5 вересня 2010 року його знову було травмовано і відповідно до висновку МСЄК від 19 квітня 2011 року, встановлено 25% втрати працездатності по повторній травмі, а по сукупності двох травм 65% втрати працездатності і 3 групу інвалідності.

Він вважає, що цими травмами йому завдано насамперед фізичні та моральні страждання, його здоров»є ніколи не відновиться, він став інвалідом, втратив роботу, не може в повній мірі виконувати роботу в побуті, змушений відмовитися від звичок, потребує постійного лікування і все це порушило його нормальній спосіб життя.

Моральну шкоду оцінює в 30000 гривень

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Представник відповідача позов не визнає.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 6 серпня 1990 року, під час виконання трудових обовязків на шахті «Новодонецька» позивача було травмовано і згідно Акту форми Н-1 №161/а від 10 жовтня 1991 року йому встановлено діагноз «перелом поперекових відростків хребта».

Висновком МСЕК від 10 лютого 1996 року позивачу вперше було встановлено 40% втрати працездатності і третю групу інвалідності (а.с.40).

' вересня 2010 року позивача знову було травмовано і відповідно до висновку від 19 квітня 2011 року, встановлено 25% втрати працездатності по повторній а по сукупності двох травм 65% втрати працездатності і 3 групу інвалідності.

/ силу ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ганом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його гх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

-Іа час виникнення спірних правовідносин за першою травмою завданої іу 6 серпня 1990 року, слід керуватися п.11 Правил відшкодування власником :мства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, ної працівникові ушкодженням здоров»я, повязаним з виконанням ним їх обовязків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 1993 року №472, оскільки втрата 40% працездатності встановлена висновком 17 квітня 1996 року.

Відповідно до абзацу 2 п.11 Правил в редакції, що діяла на час виникнення с правовідносин, розмір відшкодування моральної шкоди не може [дувати 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від эудь-яких виплат.

Задовольняючи позов частково суд виходить з наданих позивачем доказів та кених у судовому засіданні матеріалів справи.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, з відповідними змінами та доповненнями від 25 травня 2001 року, їковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної нової) шкоди підлягають; наявність такої шкоди, протиправність діяння її овача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням овача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чим эджуеться факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або іе майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони ші, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну пкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають ня для вирішення спору.

Безумовно позивачу були завдані фізичні та моральні страждання які полягали , що позивач став інвалідом, втратив роботу, не може в повній мірі виконувати роботу в побуті, змушений відмовитися від звичок, потребує постійного лікування і порушило його нормальній спосіб життя.

Але розмір відшкодування підлягає зменшенню, так як позивач не надав суду s та не зміг пояснити з яких міркувань виходив встановлюючи її розмір.

Суд вважає, що по сукупності двох травм, на користь ОСОБА_1 слід ти з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід ти судовий збір у сумі 17 гривень та 15 гривень за інформаційно-технічне ечення розгляду справи.

На підставі ст.ст.237-1 КЗпП України, постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472, керуючись ст. ст. 5,10,60,88.212-215 ЦПК т, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково і стягнути зго користь в рахунок відшкодування моральної шкоди з Державного иємства "Добропіллявугілля" 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з "Державного підприємства "Добропіллявугілля" на користь держави судовий збір у сумі 17 (сімнадцять) гривень та 15 (п'ятнадцять) гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.М. Лавру шин.