Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення загалом 24 384 грн 09 коп. кредитної заборгованості, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного 20 листопада 2007 року між сторонами спору кредитного договору.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановив, що позичальником порушено умови укладеного між сторонами спору кредитного договору та існує непогашена кредитна заборгованість. Разом з тим, суди дійшли до висновків про необхідність ухвалення судового рішення про відмову в позові оскільки позивачем пропущено трирічний строк позовної давності і на застосуванні наслідків спливу такого строку наполягає відповідач.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук