Провадження № 2/185/557/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2015 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря - Константінової К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-
У судове засідання позивачі та представник позивачів не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності його представника не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Третя особа в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2014 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов'язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.
Потерпіла ОСОБА_4 є матір'ю позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.11.1947 року, актовий запис №1034 та свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис №11 від 13.01.1973 року, виданого відділом запису актів громадянського стану м.Павлоград, згідно якого останній після укладення шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_2».
Позивач, ОСОБА_1, є онуком потерпілої ОСОБА_4, згідно свідоцтва про народження від 22.05.1974 року, виданого відділом запису актів громадянського стану м.Павлоград, батьками ОСОБА_1 вказані ОСОБА_5, мати - ОСОБА_2.
Позивачі звернулися з заявами до страхової компанії про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, проте 04.09.2014 року страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування. Згідно страхового акту №000017712/01 від 04.09.2014року вказана пригода є підставою для прийняття рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. п.36.4. - проведено взаєморозрахунки без погодження із страховиком - у вироку суду вказано, що витрати на поховання відшкодовані водієм страхувальника, а також зазначено, що потерпілій не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.
Згідно з ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п.п.27.3, 27.4, 27.5 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно з ст.1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.
Відповідно до частин 1,2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно роз'яснень, наданих Верховним Судом України в п. 9 постанови Пленуму від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Виходячи з вищенаведеного та враховуючи вимоги ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст.208-210,212-215,218,224-232 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Суддя А. О. Врона