Справа № 346/1275/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1172/2015
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

Апелянт незгідний з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновок суду про не укладення договору між сторонами не відповідає матеріалам справи, оскільки дії, що зазначені в розписці від 26 серпня 2009 року свідчать, що сторони домовились про виготовлення верстату. Стосовно неподання позивачем технічних характеристик на верстат, то такий висновок суду є невірним і не відповідає матеріалам справи та є не обґрунтованим тому, що при поданні позову до його матеріалів було долучено технічні умови яким має відповідати верстат, який зобовязався виготовити відповідач. Також не було подано суду будь-яких технічних характеристик, з якими відповідач проводив виготовлення верстату і по яких технічних умовах. Відносно виготовлення відповідачем верстату, який є непридатним для виробництва, то цей факт підтверджується актом випробування від 28 листопада 2014 року, де чітко викладені недоліки та дефекти виробу. Цій обставині суд не дав правової оцінки, та не зясував причину відмови відповідача від ознайомлення, підписання та отримання акта випробування верстата. Судом неправильно викладено пояснення свідка. Апелянт також, не погоджується із думкою суду щодо порушення позивачем вимоги про повернення авансу.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, зокрема відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач замовив у відповідача виготовлення верстату для гнуття арок. Внаслідок цього ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_2 аванс в розмірі 2000 доларів США на виготовлення верстату. Дана обставинами сторонами не заперечується.

Верстат був виготовлений і придатний для гнуття арок, що стверджується здобутими в суді доказами, зокрема показами свідків. Однак, позивач відмовився від отримання та повної оплати за верстат, вказуючи, що такий йому не потрібний і він не відповідає технічним характеристикам, які ставляться до даного верстату.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч.1 ст. 60 ЦПК України на сторони покладається обов'язок з доведення тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог заперечень. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення збитків, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач не представив суду письмового договору з зазначенням умов зобовязання, зокрема технічних характеристик, яким повинен був би відповідати замовлений верстат. Не подав інших письмових даних про те, що верстат не відповідає технічним характеристикам чи є недоліки в його роботі. Не довів, що відповідач порушив умови, визначені змістом зобовязання.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що верстат придатний до виконання робіт з гнуття арок, хоча виконувати роботи на ньому важко та слід витратити багато часу.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на ту обставину, що судом першої інстанції згідно до ст.. 10 ЦПК України було розяснено позивачу його права, попередив про наслідки вчинення даних процесуальних дій, зазначивши позивачу на вимоги про можливість повернення авансу з посиланням на відповідні статті ЦК України, які останній не заявив.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відсутні підстави у позивача для застосування до відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків. На думку колегії суддів такий висновок обґрунтовано тим, що відсутній причинний звязок між зобовязанням відповідача та витратами, які поніс позивач на забезпечення його виконання. Особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.614 ЦК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6