Справа №489/1465/15-ц 01.09.2015 01.09.2015 01.09.2015
Провадження № 22-ц/784/2197/15 Головуючий першої інстанції: Коваленко І.В.
Категорія: 50 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Базовкіної Т.М.,

суддів: Темнікової В.І., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Горенко Ю.В.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4, його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_6 -

ОСОБА_2 та

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 р. ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказувала, що вони з відповідачем мають сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2008 р. стягнуто з відповідача аліменти в розмірі ? усіх видів заробітку, починаючи з 18 вересня 2008 р.

Посилаючись на те, що відповідач нерегулярно та не в повному обсязі сплачує аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 01 січня 2015 р. складає 7 800 грн. 04 коп., позивач просила суд стягнути з нього 54 806 грн. 05 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів за 2012 р.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2015 р. позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15 000 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів та в дохід держави - 150 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 вказує на невідповідність висновків суду щодо зменшення суми неустойки положенням ст. 196 СК України і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

ОСОБА_4 також подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на відсутність своєї вини у виникненні заборгованості по аліментам.

У запереченні на апеляційну скаргу відповідача представник позивача вказує на безпідставність її доводів і просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, відповідача, його представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а у задоволенні скарги представника позивача необхідно відмовити із таких підстав.

З матеріалів справ вбачається та судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2008 р. з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_6 (тепер - ОСОБА_6.) аліменти на утримання їх сина у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 вересня 2008 р. і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання зазначеного рішення 18 вересня 2008 р. видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_4 допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, яка станом на 01 січня 2015 р. складала 7 800 грн. 04 коп.

У ході розгляду справи представник відповідача надав лист Ленінського ВДВС від 05 серпня 2015 р. ,згідно якого станом на 01 липня 2015 р. заборгованість зі сплати аліментів відсутня і була сплачена відповідачем одним платежем.

Із змісту позову вбачається, що позивач просить стягнути пеню за прострочену заборгованість по аліментам, що виникла за період з лютого 2012 р. по 01 січня 2015 р., тобто до погашення відповідачем заборгованості.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Вирішуючи спір, суд правильно встановив, що у зв'язку із несвоєчасним виконанням обов'язків щодо сплати аліментів на утримання дитини, є підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені і вірно виходив з періодичного характеру аліментів, передбаченого законом обов'язку по щомісячній їх сплаті, з'ясував розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів.

Однак зі зробленим судом розрахунком пені в сумі 50 907 грн. 09 коп. погодитись не можна, оскільки суд вважав, що нарахування пені не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 01 червня 2015 р. по справі за № 6-94цс15, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Виходячи з викладеної правової позиції, та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, пеня становить:

за лютий 2012 р. - 359,77 х 1% х 29 днів = 104,33 грн.;

за березень 2012 р. - 333,3 х 1% х 31 день = 103,43 грн.;

за квітень 2012 р. - 340,2 х 1% х 30 днів = 102,6 грн.;

за травень 2012 р. - 340,2 х 1% х 31 день = 105,26 грн.;

за червень 2012 р. - 340,2 х 1% х 30 днів = 102,06 грн.;

за липень 2012 р. - 343,2 х 1% х 31 день = 106,39 грн.;

за серпень 2012 р. - 343,2 х 1% х 31 день = 106,39 грн.;

за вересень 2012 р. - 343,2 х 1% х 30 днів = 102,06 грн.;

за жовтень 2012 р. - 348,30 х 1% х 31 день = 107,97 грн.;

за листопад 2012 р. - 348,3 х 1% х 30 днів = 104,49 грн.;

за грудень 2012 р. - 348,3 х 1% х 31 день = 107,97 грн.;

за січень 2013 р. - 363,00 х 1% х 31 днів = 112,53 грн.;

за лютий 2013 р. - 363,00 х 1% х 28 днів = 101,64 грн.;

за березень 2013 р. - 363,00 х 1% х 31 день = 112,53 грн.;

за квітень 2013 р. - 363,00 х 1% 30 днів = 108,90 грн.;

за травень 2013 р. - 363,00 х 1% х 31 день = 112,53 грн.;

за червень 2013 р. - 363,00 х 1% х 30 днів = 108,90 грн.;

за липень 2013 р. - 363,00 х 1% 31 день = 112,53 грн.;

за серпень 2013 р. - 363,00 х 1% х 31 день = 112,53 грн.;

за вересень 2013 р. - 363,00 х 1% х 30 днів = 108,90 грн.;

за жовтень 2013 р. - 363,00 х 1% х 31 день = 112,53 грн.;

за січень 2014 р. - 380,5 х 1% х 31 день = 117,96 грн.;

за березень 2014 р. - 380,50 х 1% х 31 день = 117,96 грн.;

за травень 2014 р. - 80,50 х 1% х 31 день = 24,96 грн.;

за червень 2014 р. - 85,50 х 1% 30 днів = 25,65 грн.;

липень 2014 р. - 433,80 х 1% х 31 день = 134,48 грн.;

за серпень 2014 р. - 133,80 х 1% х 31 день = 41,48 грн.;

за вересень 2014 р. - 433,80 х 1% х 30 днів = 130,14 грн.;

за листопад 2014 р. - 433,80 х 1% х 30 днів = 130,14 грн.;

Таким чином, загальний розмір пені за порушення зобов'язань по сплаті відповідачем аліментів становить 2 921 грн. 79 коп.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача вказував на відсутність вини ОСОБА_4, оскільки він вимушений був погашати кредит за договором, укладеним під час шлюбу з позивачем, а також у зв'язку з тим, що на його утримання знаходиться дружина та малолітня дитина.

Частиною 2 ст. 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Із наданих представником відповідача доказів вбачається, що 14 грудня 2013 р. відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у них народився син ОСОБА_10.

Оскільки основана сума заборгованості виникла до народження у відповідача другої дитини, а доказів укладення кредитних договорів саме в інтересах сім'ї, яка існувала з позивачем, відповідачем не надано, а також з врахуванням розміру пені, який є незначним в порівнянні з розміром заборгованості по аліментам, яка існувала у ОСОБА_4, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для застування положень ч. 2 ст. 196 СК України.

За таких обставин у зв'язку з помилковим проведенням судом розрахунку пені рішення суду в силу пункту 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно змінити, стягнувши з відповідача 2 921 грн. 79 коп. пені на користь позивача та відповідно до положень ст. 88 ЦПК України - 29 грн. 22 коп. судового збору на користь держави.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2 921 (дві тисячі дев'ятсот двадцять одну) грн. 79 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та 29 (двадцять дев'ять) грн. 22 коп. судового збору на користь держави.

У задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: