20 липня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: Губської Я.В.
при секретарі: Приблуда І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
Згідно до умов кредитного договору позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 630,00 (шістсот тридцять) доларів США 00 центів. День сплати ануїтетного платежу 28 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору.
- ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 231509 від 29.09.2008 року (надалі договір поруки-1);
- ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 231510 від 29.09.2008 року (надалі договір поруки-2).
Відповідно до умов договору поруки-1,-2, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зобовязалися відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є солідарною (п.1.4. Договору поруки-1,-2,).
В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
У зв'язку з неявкою відповідачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК України).
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі.
- ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 231509 від 29.09.2008 року (надалі договір поруки-1-а.с.24-26);
- ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 231510 від 29.09.2008 року (надалі договір поруки-2- а.с.27-29).
Відповідно до умов договору поруки-1,-2, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зобовязалися відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є солідарною (п.1.4. Договору поруки-1,-2,).
Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Так, в звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем 17.03.2015 року на адресу відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте станом на сьогоднішній день відповідачами зобовязання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та по процентам за користування кредитними коштами - не виконані (а.с. 55-69 - копії вимог відповідачам, докази їх відправлення та отримання).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник відповідач) зобовязується здійснити на користь другої сторони (кредитора позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України.
На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобовязання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України.
Таким чином, відповідно до умов кредитних договорів позивачем були надані відповідачу грошові кошти, чим банк виконав свої зобовязання перед відповідачем (позичальником), а взяті відповідачем на себе договірні зобовязання перед позивачем не виконано.
Непогашення боржником заборгованості перед банком за кредитними договорами свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобовязань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми ст.ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно платіжного доручення, яке містяться в матеріалах справи, позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3 654,00 гривень, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись 509, 512, 514, 526, 553, 554, 590, 610, 625, 1050, 1054-1056 Цивільного Кодексу України, ст. 1-5, 8, 30, 119, 209. 215, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя