АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/4780/15 Головуючий 1 інстанції Гайдук Л.П.
Категорія: договірні

УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з орендної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ФОП ОСОБА_2В, 3-тя особа: ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за орендну плату.

В обґрунтування позову вказував, що 1.07.2013року ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_4 уклали договір найму нежитлових приміщень №3 відповідно до якого ОСОБА_3 передано в тимчасове користування нежитлові приміщення 1-го поверху в нежитловій будівлі літ. А-3 загальною площею 278,2 кв.м. в м. Харкові пр. Перемоги 67-В.

09.10.2013року між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір найму нежитлових приміщень, фактично за яким у якості суборенди передано частину вищевказаного приміщення площею 120кв.м., вартість орендної плати визначено в 4800 гривень в місяць.

Відповідач ОСОБА_2 не виконує умови договору не сплачує орендну плату у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 52 800 гривень.

22.10.2014року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги згідно до якого до останнього переходить право вимоги про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати з ФОП ОСОБА_2 в розмірі 52 800гривень.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 надано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Справу розглянуто за відсутності відповідача ОСОБА_2 та 3-ї особи ОСОБА_3 повідомлених про час та місце розгляду справи.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено з підстав недоведеності вимог.

Не погодившись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судове засідання суду апеляційної інстанції 3-я особа ОСОБА_3 повідомлена про час та місце розгляду справи не зявилась.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 1.07.2013року між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір найму нежитлових приміщень №3, відповідно до якого ОСОБА_3 передано в тимчасове користування нежитлові приміщення 1-го поверху в нежитловій будівлі літ. А-3 загальною площею 278,2 кв.м. в м. Харкові пр. Перемоги 67-В.

09.10.2013року між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір найму частини вищевказаного приміщення площею 120кв.м., вартість орендної плати визначено в 4800 гривень в місяць.

Зазначені фактичні обставини справи сторонами не заперечуються.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що заборгованості по орендній платі не має, сплатила вартість орендної плати визначеної в 4800 гривень в місяць, за перший та останні й місяці, готівкою, без отримання квитанцій.

08.01.14р. їй було направлено листа від наймача ОСОБА_3 про те, що 08.01.14р. основний договір найму між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4, за яким ФОП ОСОБА_3 користувалася приміщеннями було розірвано, а відтак на підставі ст. 774 ЦК України, відповідно, є розірваним і договір між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 від 09.10.2013 року.

Через викладені обставини 10.01.2014 року відповідач ФОП ОСОБА_2 на вимогу наймодавця залишила орендовані приміщення, і більше ними жодного разу не користувалася. Крім того наймодавець ще 26 грудня 2013року змінила замки в орендованому приміщенні і вона фізично не мала можливості туди потрапити. На підтвердження цих обставин ОСОБА_2 надала копії протоколів допиту свідків в кримінальній справі за її зверненням.

Заборгованості за орендну плату на час передачі приміщення наймодавцю ФОП ОСОБА_3, після припинення договору найму, вона не мала, жодних претензій щодо орендної плати до неї не заявлялось.

На підтвердження цих обставин ОСОБА_2 надала копію листа від ФОП ОСОБА_3 з повідомлення про розірвання з 08.01.14року основного договору найму між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4, та відповідно, розірвання договору між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 від 09.10.2013 року на підставі ст. 774 ЦК України, та письмові пояснення на адресу суду працівників ФОП ОСОБА_2 з яких вбачається, що з 08.01.14року ФОП ОСОБА_2 звільнила спірне приміщення.

ОСОБА_2 надала також копію договору оренди від 27 лютого 2014року з якого вбачається укладення нею договору оренди в іншому місті.

Доводи апелянта щодо не надання банківської квитанції або касового ордеру, що підтверджує перерахування орендної плати на користь ФОП ОСОБА_3; додаткової угоди про розірвання договору найму приміщень між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, та акту приймання-передачі приміщень від ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_5, що підтверджує повернення орендованих приміщень, висновків суду не спростовують.

З копії договору оренди нежитлових приміщень між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 від 09.10.2013року не вбачається обовязку сторін щодо складання акту приймання-передачі приміщень та оформлення перерахування орендної плати через банк чи з отриманням касового ордеру. Сторони не заперечують що за вказаним договором оренди нежитлових приміщень від 09.10.2013року ФОП ОСОБА_2 прийняла в оренду приміщення також без складання акту приймання-передачі.

За встановлених обставин судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог. Такий висновок суду є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді