РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Нев'ядомського Д.В.

при секретарі Кузнецовій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання договору відновлювальної кредитної лінії, зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» припинити дії з нарахування заборгованості, зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» припинити дії щодо стягнення заборгованості, зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» скасувати нараховану заборгованість,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання договору відновлювальної кредитної лінії №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», також просив зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» припинити дії з нарахування заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року, зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» припинити дії щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №837/18-27/36/7-252 від 26.12.2007 року, зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» скасувати нараховану заборгованість за кредитними договорами №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року та №837/18-27/36/7-252 від 26.12.2007 року, з підстав, передбачених ст.. 651 ЦК України.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі,а представник відповідача в судове засідання не з'явився, заявивши клопотання про залишення позову без розгляду.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 26 грудня 2007 р. між позивачем та відповідачем, в особі Привокзального відділення Харківської обласної філії, укладено договір кредиту № 837/18-2736/7-252 (далі - Основний договір).

В той же день 26.12.2007 р. між позивачем та відповідачем укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 837/18-27/36/7-253 (далі - Кредитний договір) згідно з яким позивач є Позичальником, а відповідач Кредитором. Предметом договору є надання відповідачем кредиту позивачеві (п. 1.1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається на здійснення страхових платежів за договором страхування транспортного засобу від 26.12.2007 р. № К837-040/07/СТ (далі - Договір страхування), починаючи з другого року кредитування за Основним договором, тобто з 27.12.2008 р. Страхові періоди визначені в додатку № 1.

Перший страховий період з 27.12.2007 р. по 26.12.2008 р. в сумі 6159,59 грн. сплачений позивачем особисто.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору видача кредиту проводиться шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку відкритого у Привокзальному відділенні ХОФ АКБ "Укрсоцбанк". Тобто місцем виконання договору є м. Харків.

В пункті 2.9 Кредитного договору наданий перелік обставин за умови настання яких Кредитор має право зупинити надання кредиту, а відповідно до п. 2.9 поновлення кредитування можливе у разі усунення цих обставин.

Пункт 3.1.2 Кредитного договору зобов'язує Кредитора надати Позичальнику кредит у разі ненадання останнім підтвердження самостійної сплати страхового внеску.

Скрутне фінансове становище не надало позивачу можливості сплатити черговий страховий внесок за другий страховий період, а відповідач, в порушення п. 3.1.2 Кредитного договору, не зважаючи на відсутність обставин перелічених в п. 2,9 цього договору, своїх зобов'язань не виконав та станом на 27.12.2008 р. списання коштів з позичкового рахунку в сумі 4927.67 грн. за другий період страхування не здійснив.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання за Кредитним договором з 26.12.2008 р. було припинено й договір страхування, що підтверджується листом Страхувальника від 01.02.2011 р. № 2-30/1-4/230.

Листом від 18.03.10 р. позивач повідомив Привокзальне відділення про повну відмову від послуг відповідача та припинення своїх зобов'язань за Кредитним договором з моменту порушення кредитором його умов в частині надання кредиту, тобто з 28.12.2008 р.

02.11.2011 року Позивач звернувся до суду із відповідним позовом, а в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, в яких просив суд розірвати договір відновлювальної кредитної лінії №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», також просив зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» припинити дії з нарахування заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року, зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» припинити дії щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №837/18-27/36/7-252 від 26.12.2007 року, зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» скасувати нараховану заборгованість за кредитними договорами №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року та №837/18-27/36/7-252 від 26.12.2007 року на підстав ст.. 615 ЦК України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою АСХО від 14.05.2014 року, у задоволенні позовних вимог було відмовлено. У цьому рішенні судом було, зокрема, встановлено, що відповідно до п.2.6. Основного договору передбачена зміна (збільшення або зменшення) процентної ставки за користування кредитом.Порядок зміни відсоткової ставки, передбачений п.п. 2.6.1, 2.6.2 Основного говору, шляхом повідомлення банком про зміну відсоткової ставки та підписанням гронами змін до Основного договору.Між тим, банк підвищив відсоткову ставку по Основному договору, в односторонньому порядку, лише повідомивши позивача про зміну відсоткової ставки листом від 01.10.2008р. за №25-3-04-01/96-2765, однак договір про внесення змін підписаний позивачем не був і позивач продовжував сплачував відсотки в розмірі передбаченому умовами Основного договору. Тобто, заборгованість в сумі 403, 83 грн., яка виникла станом на 27.12.2008р. за Основним договором нарахована банком неправомірно, всупереч умовам укладеного та підписаного сторонами Основаного договору кредиту. Крім того, в подальшому банком, скасоване рішення про підвищення відсоткової ставки за основним договором та здійснений перерахунок, що підтверджується листом банку від 07.05.2009р. за №27/36-7/96-1763 та підтверджено представником банку у судовому засіданні.Таким чином, транш по відновлюваній кредитній лінії страховій банком у 2008 році перерахований не був, при відсутності передбачених умовами договору підстав.В подальшому, а саме в 2009 році, банком був перерахований транш за договором відновлюваної кредитної лінії на рахунок страхової, для сплати страхового внеску вже по недіючому договору страхування, укладеному між страховою та позивачем.Позивач грошові кошти за договором відновлюваної кредитної лінії не сплачував, вважаючи його припиненим.

В своїй ухвалі від 14.05.2014 року, АСХО вказав, що позивач не звертався до суду з вимогами про зміну чи розірвання договору, з підстав, передбачених ст.. 651 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст..61 ЦПК України - Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, встановленими є обставини, що банк підвищив відсоткову ставку по Основному договору, в односторонньому порядку, лише повідомивши позивача про зміну відсоткової ставки листом від 01.10.2008р. за №25-3-04-01/96-2765, однак договір про внесення змін підписаний позивачем не був і позивач продовжував сплачував відсотки в розмірі передбаченому умовами Основного договору. Отже, заборгованість в сумі 403, 83 грн., яка виникла станом на 27.12.2008р. за Основним договором нарахована банком неправомірно, всупереч умовам укладеного та підписаного сторонами Основаного договору кредиту.

Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України - Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини 3 статті 651 ЦК у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Вчинене відповідачем порушення договору є істотним, що встановлено іншим судовим рішенням.

Таким чином, на підставі вимог ст. 651 ЦК України, договір відновлювальної кредитної лінії №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та АКБ СР (нині - ПАТ) «Укрсоцбанк» підлягає розірванню з часу винесення судового рішення.

Щодо інших позовних вимог, то у відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору Строк дії Основного договору у відповідності до п. 1.1.2 встановлений до 20.12.2014р.

Строк договору відновлюваної кредитної лінії передбачений до 20.09.2014р. На теперішній час строк дії цих договорів закінчився, в судовому порядку до цього часу вони не були розірвані та не були визнані недійсними.

Повідомлення позивача листом банк про відмову від своїх зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії не припиняє дію дійсного та не розірваного договору.

Оскільки заборгованість позивача утворилася під час дійсних на той час кредитних договорів, підстави для задоволення інших позовних вимог - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 651 ЦК України, ст.ст. 10,11,27,31,57-60,209,212,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Розірвати договір відновлювальної кредитної лінії №837/18-27/36/7-253 від 26.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та АКБ СР (нині - ПАТ) «Укрсоцбанк».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я Д.В. Нев'ядомський