Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-1273/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1)
лютого 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого: - ОСОБА_1

при секретарі: -ОСОБА_2.

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розділ майна та встановлення порядку користування квартирою, за участю третьої особи ОСОБА_5, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за користування спільним майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася у Малиновський районний суд м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про розділ майна та встановлення порядку користування квартирою, за участю третьої особи ОСОБА_5.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представники заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на такі обставини.

ОСОБА_3 вказує, що іншого житла крім квартири АДРЕСА_1 у неї та її доньки немає, тому вона просить суд встановити порядок користування вказаної квартирою: ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_6 виділити в користування кімнату 1 площею 17,1 кв.м., кімнату 2 площею 7,1 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м.; ОСОБА_4 виділити у користування кімнату 3 площею 12,6 кв.м., лоджію площею 2,6 кв.м.

Кухню площею 9,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,8 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., коридор площею 6,2 кв.м. та 2,7 кв.м. ОСОБА_3 просить залишити у загальному користуванні сторін.

Також ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь суму спільно нажитих грошових коштів в розмірі 15 000 доларів США та витрати на отримання юридичної допомоги в сумі 6 000 гривень.

ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні вимоги ОСОБА_3 визнали частково, визнали в частині встановлення порядку користування квартирою, в задоволенні інших вимог просили відмовити, вважали їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за користування спільним майном, а саме квартирою №228 по вул. Парковій 76, в м. Одесі.

ОСОБА_4 в своєму зустрічному позові вказує на те, що після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_3 з січня 2008 року і до теперішнього часу всі витрати по утриманню та ремонту квартири несе він один.

Тому ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_3 витрати по сплаті за комунальні послуги та ремонт квартири відповідно до частки ОСОБА_3 у праві власності на квартиру.

ОСОБА_3 та її представники заявлені ОСОБА_4 зустрічні вимоги не визнали, просили в їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_3 щодо розділу грошових коштів, що знаходилися на банківському рахунку, зустрічні вимоги ОСОБА_4 вважав законними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази та допитавши свідків, задовольняє первісний позов ОСОБА_3

1)
О. частково, а зустрічний позов ОСОБА_4 у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

12 вересня 2003 рок між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, який 19 березня 2009 року був розірваний.

09 жовтня 2007 року був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їхній дочці ОСОБА_6 на праві приватної власності в рівних частках належить квартира АДРЕСА_2.

Тобто зазначена квартира належить ОСОБА_4, ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньої спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

ОСОБА_3 в своєму позові просить встановити наступний порядок користування квартирою №228 в будинку №76 по вул. Парковій в м. Одесі: ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_6 виділити в користування кімнату 1 площею .7,1 кв.м., кімнату 2 площею 7,1 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м.; ОСОБА_4 виділити у користування кімнату 3 площею 12,6 кв.м., лоджію площею

1)
6 кв.м. Кухню площею 9,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,8 кв.м., туалет площею 1,0 :-з.м., коридор площею 6,2 кв.м. та 2,7 кв.м. залишити у загальному користуванні сторін.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги ОСОБА_3 щодо встановлення зазначеного порядку користування квартирою визнав, тому суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, зважаючи на наявність всіх законних підстав, задовольняє ці вимоги ОСОБА_3

ОСОБА_3 в своєму позові також просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь 15 000 доларів США, що становить /г частку від грошових коштів, які були спільно нажиті ними за час знаходження у шлюбі.

Як вбачається з договору банківського строкового вкладу №9970 від >6.02.2007 року, ОСОБА_4 передав акціонерному банку „Південний з тетою зачислення них на вкладний рахунок, в сумі 30 000 доларів США.

Як вказує ОСОБА_3, що також було підтверджено в судовому засіданні свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зазначені грошові кошти були набуті сторонами спільно, за час шлюбу.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з тих не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно з п. 24 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як було встановлено при розгляді справи та не заперечувалося сторонами, шлюбного договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не укладалося, тому грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, які було внесені ОСОБА_4 на вкладний рахунок на підставі договору банківського строкового вкладу №9970 від 06.02.2007 року - є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вже зазначалося, шлюбного договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено не було.

За таких обставин суд визнає вимоги ОСОБА_3 щодо поділу спільного сумісного майна і стягнення з ОСОБА_4 х/г частини зазначеного банківського вкладу, що складає 15 000 доларів США, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Тому, з урахуванням встановленого Національним банком України на час ухвалення рішення курсом гривні до долару США, суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 120 036 гривень.

Що стосується заявлених ОСОБА_3 витрат на отримання юридичних послуг в сумі 6000 гри., то суд відмовляє в задоволенні цих вимог в такій сумі з таких підстав.

Згідно до вимог ст. 84 ч. 2 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, граничний розмір компенсації у цивільних справах, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

При перевірці кількості і тривалості судових засідань, в яких брав участь представник ОСОБА_9, судом було встановлено наступне: 28.05.2009 р. - 3 хв., 03.07.2009 р.-бО хв., 05.11.2009 р.-30хв„ 11.12.2009 р. - 20 хв., 17.02.2010 р. - 131 хв.

Суд звертає увагу на той факт, що ухвалою від 28 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 були розєднані. В звязку з чим суд розяснює ОСОБА_3, що вона не позбавлена можливості звернутися в іншому провадження з вимогами до ОСОБА_4 про стягнення витрат на отримання правової допомоги.

Таким чином загальний час роботи представника ОСОБА_9, якому остання сплачувала кошти за отримання правової допомоги, складає 244 хвилини. Враховуючи мінімальну заробітну плату, яка була встановлена на час кожного судового засідання, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу складає 1271 грн. 42 коп.

Саме цю суму суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в якості компенсації витрат, повязаних з отриманням правової допомоги.

За таких обставин суд задовольняє вимоги ОСОБА_3 частково.

Зустрічні вимоги ОСОБА_4 суд задовольняє у повному обсязі з наступних підстав.

Як вже було зазначено, 09 жовтня 2007 року був укладений договір купівлі- продажу, згідно якого ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їхній дочці ОСОБА_6 на праві приватної власності в рівних частках належить квартира АДРЕСА_2.

За період припинення шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ним сплачувалися наступні витрати: за комунальні платежі - 6 102 грн., за світло - 1368 грн., кабельне телебачення - 920 грн., газ - 145 грн., що загалом становить 8535 грн. Зазначені витрати повністю підтверджуються представленими ОСОБА_4 квитанціями.

Також було встановлено, що ОСОБА_4 був проведений косметичний ремонт в квартирі, в звязку з чим ним також були понесені наступні витрати: вартість шпалер - 437 грн., робота з їх клеєння - 980 грн., роботи з заміни плитки на кухні - 120 грн., що загалом становить 1537 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та договором на здійснення робіт.

Було проведено встановлення телефону в квартирі - 220 грн., оплата за телефон становить 495 грн. за 2008 рік.

Таким чином загальна сума понесених ОСОБА_4 витрат по утриманню квартири та сплати комунальних платежів становить 10 787 грн.

Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник у відповідності до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 є неповнолітньою, за рішенням суду вона залишилась проживати з ОСОБА_3, ОСОБА_4 сплачує аліменти на утримання дочки, тому суд вважає, що витрати по утриманню квартири АДРЕСА_3 мають бути розподілені між всіма співвласниками, а ОСОБА_3 належить сплачувати вказані витрати також і за дочку.

Враховуючи те, що загальна сума понесених ОСОБА_4 витрат по утриманню квартири та сплати комунальних платежів становить 10 787 грн., з ОСОБА_3 на його користь належить стягнути 7191,33 грн.

Таким чином суд задовольняє зустрічні вимоги ОСОБА_4 у повному обсязі.

Враховуючи задоволення як первісних, так і зустрічних вимог, суд залишає понесені судові витрати, крім витрат на правову допомогу, за сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 80, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 325, 360 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розділ майна та встановлення порядку користування квартирою, за участю третьої особи ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Встановити наступний порядок користування квартирою №228 в будинку №76 по вул. Парковій в м. Одесі: ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_6 виділити в користування кімнату 1 площею 17,1 кв.м., кімнату 2 площею 7,1 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м.; ОСОБА_4 виділити у користування кімнату З площею 12,6 кв.м., лоджію площею 2,6 кв.м. Кухню площею 9,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,8 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., коридор площею 6,2 кв.м. та 2,7 кв.м. залишити у загальному користуванні сторін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму спільно нажитих грошових коштів в розмірі 120 036 (сто двадцять тисяч тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію витрат, повязаних з отриманням правової допомоги в сумі 1271 (одну тисячу двісті сімдесят одну) гривню 42 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за користування спільним майном - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 комунальні платежі в сумі 6166 (шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати за ремонт квартири АДРЕСА_2 в сумі 1024 і одної тисячі двадцять чотири) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

СУДДЯ: