Номер провадження: 22-ц/785/5809/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності.

Разом із позовною заявою до суду було надано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 2/3 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами №31, що знаходяться по вул.Леніна в с.Старокозаче Білгород Дністровського району Одеської області, розташованих на земельній ділянці площею 0,11 га..

Мотивуючи вимоги заяви тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в майбутньому у випадку відчуження ОСОБА_5 2/3 частин спірного будинку в період розгляду справи в суді.

Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року заяву повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони були сповіщені належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ними надано не було. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка до суду не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів всесторонньо і повно перевірила законність і обґрунтованість ухвали на основі матеріалів справи, які досліджувались судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Згідно до ст. 152 ЦПК України на будь-якій стадії розгляду справи позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до матеріалів справи предметом спору є житловий будинок з господарськими спорудами № 31, що знаходиться в селі Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області. Проте суду першої інстанції не встановивши, що позивачка просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на предмет спору з формальних підстав повернув заяву подателю.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 320 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, а ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про забезпечення позову.

Ухвала суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ця ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 320, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково, ухвалу Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2015 року скасувати, передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

підпис ОСОБА_6

підпис ОСОБА_2