справа № 1309/4455/12
УХВАЛА

04 червня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

прокурора Юрчишин Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи Управління природних ресурсів і регулювання земельних відносин, Львівська міська рада, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про зобовязання демонтувати самочинну прибудову та зустрічною позовною заявою ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_8 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа ОСОБА_10 про усунення перешкод у користуванні приміщенням та визнання права власності на самочинну прибудову,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває вищевказана справа.

В ході судового розгляду позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_8 подали заяву в порядку ст.31 ЦПК України про уточнення та збільшення своїх позовних вимог, в якій просять визнати за ними право власності на реконструйований будинок загальною площею 213,3 м2 та житловою площею 127,1 м2.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідноч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позову щодо вимог майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, попередньо позивачами за зустрічним позовом заявлялись позовні вимоги про визнання права власності на самочинно прибудову до будинку по вул.Доробок, 22 у м.Львові, при цьому було сплачено судовий збір у розмірі 508,41 грн. (т.4 а.с.85, т.5 а.с.5).

Між тим, при поданні вказаної заяви про збільшення позовних вимог, згідно якої позивачі просять визнати за ними право власності вже на житловий будинок в цілому, вони не доплатили судового зборуз врахуванням вартості нерухомого майна, на яке просять визнати право власності.

Матеріали справи не містять актуальних даних щодо дійсної вартості житлового будинку по вул.Доробок, 22 у м.Львові із здійсненими добудовами і надбудовами, однак, згідно листа ОКП ЛОР БТІ та ЕО № 6564 від 04.07.2012 року (т.4 а.с. 211), вартість лише прибудови а 1 складає 57318 грн. та надбудови А? - 455713 грн., відтак, при поданні заяви про уточнення і збільшення позовних вимог позивачам за зустрічним позовом належало сплатити судовий збір в максимальному розмірі передбаченомуЗаконом України «Про судовий збір» щодо вимог майнового характеру 3654 грн., з врахуванням вже сплачених ними до цього сум судового збору.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_2 подала письмове клопотання позивачів за зустрічним позовом про звільнення від подальшої сплати судового збору, в якому вони посилаються на те, що на даний час знаходяться у вкрай важкому матеріальному становищі, тому не можуть робити взагалі будь-яких судових витрат інакше не спроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби.

З огляду на таке клопотання, суд звертає увагу, що відповідно до ст.82 ЦПК України і ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Так, позивачі покликаються на те, що ОСОБА_9 є учасником війни, а тому відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Дійсно в матеріалах справи міститьсякопія посвідчення серії Д-І № 000258 від 18.02.2002 року (т.2 а.с.194), з якого вбачається, що ОСОБА_9 має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни учасників війни.

Однак, як вбачається зі змісту ст.9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено точний перелік осіб, які належать до учасників війни. Поряд з цим, даним Законом (п.17 ч.1 ст.14) встановлено, що учасникам війни надаються пільги, зокрема, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Проте, порядок визначення та справляння судового збору не відноситься ні до митного, ні до податкового законодавства, а тому позивач за зустрічним позовом ОСОБА_9 не звільнена від сплати судового збору.

Щодо посилання позивачів на неспроможність сплати судового збору у звязку з важким матеріальним становищем, то такі доводи не можуть братися судом до уваги, оскільки суду не надано достатніх доказів на підтвердження цього, натомість, як встановлено, кожен з чотирьох позивачів має певний щомісячний дохід, а тому сплата судового збору не може бути для них занадто обтяжливою. Спростовують твердження відповідачів щодо їх важкого майнового стану також наведена вартість добудов і прибудов до їхнього будинку, а також значний розмір витрат на правову допомогу, які вони за останній час понесли в різних судових процесах.

Відтак, позивачами за зустрічним позовом не доведено, а суд не знаходить законних підстав для звільнення їх від сплати судового збору, тому їм слід сплатити судовий збір у розмірі 3145,59 грн.

Крім цього, з огляду на вимоги п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України, позивачам слід конкретизувати зміст уточнених позовних вимог, вказавши адресу житлового будинку, на який просять визнати право власності.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачам строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ними ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_8 про уточнення та збільшення позовних вимог залишити без руху.

Позивачі мають право протягом строку, який не перевищує пяти днів з дня отримання ними ухвали, усунути недоліки уточненої позовної заяви. Якщо позивачі не усунуть зазначені недоліки уточненої позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.