У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Маляренка А.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживача та стягнення коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») про захист прав споживача та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 31 січня 2013 року між ним та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «Зростаючий» № 524865/2013 з датою вимоги вкладником вкладу - 28 лютого 2014 року.

По закінченню строку дії договору позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу з нарахованими відсотками у розмірі 193833 грн. 44 коп., проте суму вкладу та відсотків не отримав. Зазначав, що на порушення умов договору вказана сума була йому виплачена частинами: 14 березня 2004 року у розмірі 143966,20 грн., 17 березня 2014 року у розмірі 48271,24 грн., 02 квітня 2014 року у розмірі 1596 грн.

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь фінансові втрати у розмірі 16 000 грн., фінансові збитки від знецінення гривні, несвоєчасного повернення вкладу згідно фінансового і товарного ринків у розмірі 29 150 грн., фінансові втрати від ненарахування відсотків по поточному рахунку у розмірі 1278 грн.; банківську комісію у розмірі 580 грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 6 000 грн., моральну шкоду у розмірі 19 809 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 січня 2015 року, позов задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «ВіЕйБі Банк» нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_4 інфляційні нарахування у розмірі 2092,91 грн. та 3% річних в розмірі 253,37 грн. внаслідок несвоєчасного повернення грошового вкладу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 26 березня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_4 2026 грн. 94 коп. процентів за користування грошовими коштами, 3% річних в сумі 255 грн. 77 коп. та 2112 грн. 72 коп. інфляційних нарахувань. В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь позивача процентів за користування грошовими коштами, 3% річних та інфляційних нарахувань та відмовити в задоволення позову в цій частині, а в іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку про те, що оскільки банк не виконав своїх зобов'язань по поверненню суми вкладу на вимогу вкладника, то наявні підстави для стягнення з нього на користь ОСОБА_4 процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2026 грн. 94 коп., 3% річних в сумі 255 грн. 77 коп. та 2112 грн. 72 коп. інфляційних нарахувань.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова