У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третіх осіб: Поторицької сільської ради, Управління Держземагенства в Сокальському районі, Держсільгоспінспекції у Львівській області, ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельної ділянки та відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Поторицької сільської ради від 19 грудня 1996 року йому було передано земельну ділянку у приватну власність для обслуговування збудованого житлового будинку та 0,40 га - для ведення особистого підсобного господарства. Цим же рішенням Поторицької сільської ради земельну ділянку передано у приватну власність ОСОБА_2 розміром 0,54 га для ведення особистого підсобного господарства, з яких 0, 08 га для обслуговування житлового будинку та 0, 46 га для ведення особистого підсобного господарства, яка межує з земельною ділянкою позивача. Рішенням сесії Поторицької сільської ради від 16 грудня 2009 року № 593 затверджені уточнені площі земельних ділянок жителів с. Поториця та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0, 0943 га замість 0, 08 га, загальна площа якої збільшилась на 0, 0143 га і становить 0, 5543 га, з яких площа земельної ділянки, яка відведена для обслуговування житлових будівель і господарських споруд складає 0, 0943 га. 28 грудня 2009 року відповідач отримала державний акт на право власності, згідно якого їй у власність перейшла і спірна частина земельної ділянки позивача. 02 жовтня 2012 року складено акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки позивача. Рішенням сесії Поторицької сільської ради від 08 жовтня 2012 року № 238 затверджено акт встановлення та погодження меж земельної ділянки. 17 квітня 2014 року ОСОБА_3 зареєстровано власності на цю земельну ділянку розміром 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарської будівель і споруд. Однак відповідач, продовжує користуватися нею та перешкоджає позивачу у здійсненні свого права користування та розпорядження, чинить перешкоди у її користуванні. Враховуючи викладене, позивач просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, відшкодувати матеріальну шкоду, завдану позивачу самовільним захопленням земельної ділянки у розмірі 489 грн 37 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунуто перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 10,77 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом зобов'язання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку площею 10,77 кв. м і повернути її ОСОБА_3 та не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні нею. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи позов в частині усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що збільшення земельної ділянки ОСОБА_2 відбулося внаслідок помилки фахівців землевпорядної організації, яка займалася технічною документацією по виготовленню державного акту на право власності.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. 73, 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити заявнику строк на касаційне оскарження рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третіх осіб: Поторицької сільської ради, Управління Держземагенства в Сокальському районі, Держсільгоспінспекції у Львівській області, ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельної ділянки та відшкодування майнової та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова