АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Шиманського В.Й., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и л а :

у грудні 2014 року ПАТ «Київенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з останньої 14 251,58 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, 3 % річних та інфляційну складову боргу в розмірі 2 774, 86 грн., посилаючись на неналежне виконання боржником своїх зобов'язань.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 14 251, 58 грн., індекс інфляції за час прострочення 1 867, 12 грн. та 3 % річних від простроченої суми - 907, 75 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір про користування електричною енергією та останнього визначено власником особового рахунку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази існування договірних відносин між нею та позивачем. Крім того, постачання електроенергії до помешкання за адресою АДРЕСА_1 було припинено.

Справа № 753/22994/14 Апеляційне провадження № 22-ц-796/4282/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У судовому засіданні апелянт та її представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивача Сапсай О.В. просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на адресу ПАТ «Київенерго» надійшла заява від громадянина ОСОБА_2 про викрадення електричної енергії за адресою АДРЕСА_1, яке здійснювалося його невісткою ОСОБА_1, яка проживала за цією адресою протягом останніх шести років та не допускала його до помешкання. До заяви було додано копії документів про припинення електропостачання з 11.08.2009 року за вказаною адресою та що на час припинення показники лічильника складали 118677 кВт/г..

Питання усунення перешкод у користування житловим приміщенням за позовом ОСОБА_2 розглядалося у судовому порядку та рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2013 року позов задоволено. Цим же рішенням встановлено, що власник не проживав в частині будинку за адресою АДРЕСА_1 починаючи з 2002 року. Згідно з виконавчими документами ОСОБА_7 був вселений у це приміщення у квітні 2014 року.

За період з 2009 року споживачем електроенергії була ОСОБА_1

29.04.2014 року за заявою ОСОБА_2 було проведено технічну перевірку засобу обліку електричної енергії, в результаті якої зафіксовано показники лічильника 163742 кВт/г та дані показники були занесені до особової картки споживача.

Також було зроблено перерахунок спожитої електроенергії з попередніх показників, які станом на 11.08.2009 року складали 118677 кВт/г. Кількість спожитої електроенергії за період 2009 - 2014 роки склала 45065 кВт/г, з яких сплачено лише 800 кВт/г, внаслідок чого станом на 01.07.2014 року заборгованість складає 14 251,58 грн.

На зазначену суму нараховано 3 % річних з червня 2011 року по липень 2014 року, що складає 907, 75 грн. та інфляційна складова з жовтня 2011 року по липень 2014 року - 1 867, 12 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач була за вказаний період єдиним споживачем електричної енергії, а відтак саме вона має сплачувати за спожиті послуги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Так, з рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2013 року, яке набрало законної сили вбачається, що власником ј частини будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 Між співвласниками було встановлено порядок користування будинком, згідно з яким ОСОБА_2 у користування виділено квартиру № 3.

ОСОБА_1 була дружиною сина ОСОБА_2 - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_8 між власником будинку та відповідачкою у даній справі виникли непорозуміння щодо користування квартирою. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про виселення.

ОСОБА_1 не заперечувала, що за життя чоловіка вони проживали у зазначеному житловому приміщенні та сплачували за спожиту електроенергію самостійно. ОСОБА_2 у вищезазначеному житловому приміщенні не проживав, електроенергією не користувався та за неї не сплачував.

Відповідно до особового рахунку показники лічильника станом на серпень 2009 року складали 118 677 кВт/г та згідно наряду від 11.08.2009 року було виконано відключення від опори за заявкою абонента ОСОБА_2, а згідно акту обстеження приладу обліку № 3019 від 04.08.2009 року працівники позивача у присутності абонента ОСОБА_2 не були допущені для перевірки приладу обліку електричної енергії, який розміщений у гаражі.

Після набрання рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2013 року про його вселення у спірне помешкання законної сили за заявкою ОСОБА_2 працівниками позивача було складено акт технічної перевірки від 29.04.2014 року та схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб у побутового споживача перед подачею напруги та зафіксовано показники лічильника на час складання акту - 163 742 кВт/г.

За вказаних обставин судом першої інстанції правильно встановлено, що за період з серпня 2009 року по квітень 2014 року єдиним споживачем електричної енергії була відповідач, а відтак саме вона має сплатити за ту частину спожитої електроенергії, яка не сплачена. Заяви про застосування судом позовної давності відповідач не подавала, а відтак стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію за весь період прострочення відповідає вимогам закону.

Доводи апелянта про те, що вона використовувала електроенергію сусіднього помешкання та не користувалася електроенергією, яка подавалася у квартиру АДРЕСА_1 будь - якими доказами не підтверджені.

Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 з наступними змінами споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно з п. 2 цих Правил об'єкт споживача - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування.

Оскільки ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 належить на праві користування та остання не заперечує, що у період за який нарахована плата за спожиту електроенергію лише вона одноособово була користувачем, відсутність договору між сторонами не звільняє споживача від сплати за спожиті послуги.

Відповідно до п. 14 та п. 16 Правил користування електричною енергією для населення у разі виявлення зовнішнього пошкодження приладу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі споживач зобов'язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. У разі сумніву споживача у правильній роботі приладу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу. У разі підтвердження експертизою неправильної роботи приладу обліку енергопостачальник відшкодовує споживачу всі витрати, пов'язані з проведенням експертизи.

Вказуючи на те, що електролічильник не міг враховувати споживання електроенергії, оскільки такого не відбувалося, відповідач не зверталася до позивача з питання перевірки правильності роботи приладу обліку та не надала доказів неправильності роботи електролічильника.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді