АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/900/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2050/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Мартєва С.Ю., Триголова В.М.

при секретарі Гнатюк О.С.

за участі ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ПАТ «ВБР» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за кредитним договором № IKCASHSTG.209750.002 від 30 грудня 2013 року у розмірі 46 473,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 30.12.2013 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKCASHSTG.209750.002, відповідно до якого банк надає відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 35170,00 грн.

Проте, відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19 січня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 46 473,34 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2015 року позов ПАТ «ВБР» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSTG.209750.002 від 30 грудня 2013 року у розмірі 46 473,34 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВБР» у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування помилковості розрахунку заборгованості наданого позивачем, неповідомлення його про розірвання кредитного договору та подання позовної заяви, а також не ознайомлення його з матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 30.12.2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKCASHSTG.209750.002, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 35170,00 грн.

Відповідно до умов договору термін користування кредитом встановлено до 29 грудня 2016 року, процентна ставка за користування кредитом 0,001 % річних, щомісячна комісія за надання кредитних ресурсів у розмірі складає 3,0 % від суми кредиту по договору, що сплачується щомісяця в період сплати.

ПАТ «ВБР» було виконано свої зобовязання згідно умов кредитного договору у повному обсязі, що підтверджується заявою про видачу готівки № 332621 від 30.12.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає негайному виконанню у цей термін(строк).

Відповідачу направлялося повідомлення вих. № Р12/211 від 08.05.2014 року з вимогою щодо виконання умов договору, сплати простроченої заборгованості за кредитним договором у 7-денний строк та попередженням про дострокове погашення кредитного боргу та звернення до суду (а.с. 14)..

Відповідно до кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати проценти щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Згідно з п. 6.1. кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідач припинив сплату процентів у зв'язку з чим поточна та прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 19.01.2015 р. становить 897,03 грн.

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору позичальник погашає кредит згідно графіку з 1-го по 10-е число кожного місяця, але відповідач припинив погашати основний борг у зв'язку з чим прострочена заборгованість по сплаті кредиту станом на 19.01.2015 р. становить 10745,74 грн.

Відповідно до п. 1.6. кредитного договору позичальник сплачує щомісячну комісію за надання кредитних коштів в розмірі 3,0 % від суми кредиту по договору. Відповідач припинив сплату комісії, а тому станом на 19.01.2015 р. прострочена заборгованість по комісії становить 4932,71 грн.

Відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконав. З урахуванням того, що відповідач систематично не виконує своє зобов'язання по поверненню отриманого кредиту у визначені кредитним договором терміни і сумах, станом на 19.01.2015 р. поточна строкова заборгованість по кредиту становить 22233,49 грн.

Відповідно до п. 6.3. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день такої прострочки, а тому станом на 19.01.2015 р. сума пені становить 7663,37 грн.

Таким чином, станом на 19.01.2015 року загальна заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору № IKCASHSTG.209750.002 від 30.12.2013 року складає 46473,34 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ВБР» суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, що є підставою для стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок цього.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Доводи апелянта щодо помилковості розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «ВБР», є необґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Апелянтом не надано жодних доказів щодо помилковості вказаного розрахунку, а також не надано альтернативного розрахунку, який би спростовував вимоги позивача.

Дослідивши умови кредитного договору № IKCASHSTG.209750.002 від 30.12.2013 року, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у правильності розрахунку заборгованості ОСОБА_2, наданого ПАТ «ВБР».

Посилання апелянта на неотримання ним попередження про можливе розірвання кредитного договору та звернення до суду із позовом, жодним чином не впливають на висновки суду, оскільки неотримання такого попередження не виключає обовязку належного виконання своїх договірних обовязків.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не був ознайомлений з матеріалами справи, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а тому підстав вважати, що судом було обмежено його у цьому праві, у колегії суддів немає.

Розгляд справи місцевим судом за відсутності належним чином повідомленого відповідача відповідно до ст. 169 ЦПК України не є порушенням норм процесуального права та жодним чином не впливає на висновки суду.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді С.Ю. Мартєв

ОСОБА_3

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: