Номер провадження: 22-ц/785/6130/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей (а.с.1).

За змістом позовних вимог ОСОБА_3 просила визначити місце проживання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з нею матірю.

19 березня 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали мирову угоду, яку просили суд визнати (а.с.8-10,11). Разом з мировою угодою сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.12-13).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року визнано мирову угоду, за умовами якої місце проживання дітей визначено з матірю, узгоджено сторонами питання зміни місця проживання дітей, спілкування з дітьми, участі в їх вихованні; за наслідками визнання мирової угоди судом закрито провадження в справі (а.с.15-16).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу про закриття провадження в справі з підстав визнання мирової угоди скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Неправильність ухвали суду апелянт мотивував порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 3 статті 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судових розгляд (ст.175 ЦПК України).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 13 листопада 2003 року, судовим рішенням від 24 грудня 2014 року шлюб розірвано.

ОСОБА_4, ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За змістом статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спір щодо місця проживання дітей. Сторони в ході розгляду справи в суді уклали мирову угоду, суд таку визнав. Однак однією із сторін ухвалу суду про визнання мирової угоди та закриття з цих підстав провадження в справі оскаржено, отже, врегулювання спору на основі взаємних поступок не відбулося, відповідно, суд, закриваючи провадження в справі з підстав визнання мирової угоди, не переконався в тому, що питання місця проживання дітей між сторонами дійсно узгоджено без будь-яких умов та вирішено.

Відповідно до частин 4,5,6 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини є обовязковою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В справі, що переглядається в апеляційній інстанції, орган опіки і піклування хоч і залучений в якості третьої особи, однак безпосередньо участі в справі не брав, представник органу опіки та піклування пояснень не надавав, рівно як і самі сторони, оскільки суд обмежився їх заявами про розгляд справи за їх відсутності. В справі відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розвязання між батьками спору по визначенню місця проживання їхніх дітей.

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя (ч.1 ст.12 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини», ратифікована Україною 27 лютого 1991 року; ст.171 СК України). Так, національним законодавством закріплено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, в тому числі й про визначення місця її проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч.ч.2,3 ст.171 СК України).

В справі, що переглядається, думка дітей про визначення їх місця проживання не зясовувалась, це при тому, що неповнолітня ОСОБА_5 вправі сама визначатися з ким проживати, малолітня ОСОБА_6 вправі висловити своє бажання, на яке слід зважити, малолітній ОСОБА_7 в силу віку вже теж може мати свою думку, яка хоч і не є визначальною, однак має право на існування та врахування.

Мирова угода визнана судом без встановлення обставин, що мають значення для справи, без дотримання вимог щодо обовязкової участі органу опіки та піклування, без отримання від органу опіки та піклування висновку зі спірного питання, без вислуховування не лише дітей, а й самих батьків (розглянута за відсутності сторін) тощо, така мирова угода суперечить закону.

Представники позивача подали суду апеляційної інстанції ряд заяв про забезпечення доказів, однак питання, які вони порушують, підлягають вирішенню під час розгляду справи по суті, при зясуванні обставин, якими кожен з батьків обґрунтовує свої доводи та заперечення.

Справа що стосується дітей, зокрема, малолітніх, не може ґрунтуватися на мировій угоді батьків, від якої дуже швидко відмовляються.

Ухвалу про визнання мирової угоди та закриття з цих підстав провадження в справі постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2