РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Кремінна

Справа № 414/536/15-ц

Провадження № 2/414/247/2015

Суд Кремінського району Луганської області

у складі головуючого Костроба Ю.Ю.

при секретарі Міщенко О.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна

справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим помешканням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 2002 до 2009 року. 12 травня 2009 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. На прохання відповідача 21 листопада 2007 року вона зареєструвала його в належному їй будинку, розташованого за адресою: Луганська обл., м. Кремінна, вул. Пролетарська, 11. Зазначений будинок належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з будівлями від 09.06.2004 року. Після розірвання шлюбу в травні 2009 року відповідач переїхав жити за адресою: Луганська обл., м. Кремінна, вул. Комсомольська, 232, його особистих речей та майна в належному позивачу будинку не має. Знятися з реєстрації в добровільному порядку відмовляється, через це позивач змушена платити за нього комунальні платежі та не має можливості отримати житлову субсидію чи іншу державну соціальну допомогу.

Позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки відсутній за місцем реєстрації понад один рік та заважає здійсненню її права щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном і підлягає зняттю з реєстрації.

В заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач просила суд усунути їй перешкоди в здійсненні права користування і розпорядження майном, а саме: належному їй будинку, розташованого за адресою: Луганська обл., м. Кремінна, вул..Пролетарська, 11 шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком за вищевказаною адресою, зобов'язати Кремінський РС УДМС України в Луганській області зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку та стягнути з відповідача документально підтверджені витрати по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та вказала, що вважає будинок своєю власністю, оскільки він був придбаний на її гроші, хоча і в період знаходження у шлюбі з відповідачем. Відповідач в спірному будинку не проживає з травня 2009 року, комунальні послуги не сплачує, коштів на утримання будинку не надає. На момент звернення до суду відповідач не здійснив державну реєстрацію прав на 1/2 частину будинку та земельної ділянки. Тому вона просить уточнені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та вказав, щопозивач не надала жодного доказу того, що відповідач по справі, відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України, систематично руйнує чи псує житлове приміщення. систематично порушує правила соціалістичного співжиття, робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 14 квітня 2011 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки по вул. Пролетарська, №1 в м. Кремінна Луганської області. Таким чином позивач посилається на документи, які вже не мають юридичної сили, оскільки судовими рішеннями першої і апеляційної інстанції майно, яким позивач бажає вільно володіти, користуватися та розпоряджатися, має ще одного власника яким є відповідач по справі, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог. Твердження позивача про необхідність звернення відповідача до реєстраційної служби за реєстрацією свого права власності на 1/2 частину будинку з підстав, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 334 ЦК України, ст. З, п. 5 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вважає необґрунтованими, оскільки рішення судів першої і апеляційної інстанції про визнання за відповідачем права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки є обов'язковими не тільки для відповідача, але і для позивача по даній справі, оскільки їй необхідно також здійснити державну реєстрацію визнаної за нею 1/2 частини житлового будинку і земельної ділянки. Тому він вважає позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Представник третьої особи Кремінського РС УДМС України в Луганській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову немає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно копії договору купівлі-продажу (арк. с. 7), ОСОБА_2 09.06.2004 року придбала у власність житловий будинок №11 по вул..Пролетарська в м. Кремінна Луганської обл.

Згідно копії рішення Кремінського районного суду Луганської області від 14.05.2011 року (арк..с. 25), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області (арк..с. 26), за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки в м. Кремінна по вул..Пролетарська, 11 Луганської обл.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 119 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Застосування ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, на яку посилається позивач, суд вважає неприпустимим, оскільки відповідач рішенням суду визнаний власником 1/2 частини спірного будинку.

Отже на підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 214 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391, 405, 406 ЦК України, ст. ст. 116, 156 ЖК Української РСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим помешканням та зняття з реєстрації залишити без задоволення через їх необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя Костроба Ю.Ю.