Справа № 2-4642/15 (760/9904/15-ц)
У Х В А Л А

14 серпня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна» про припинення порушення права інтелектуальної власності на торгівельні марки за міжнародними реєстраціями НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна» про припинення порушення права інтелектуальної власності на торгівельні марки за міжнародними реєстраціями НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Від представника позивача до суду надійшли заява про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої просить заборонити ОСОБА_1, Товариству з обмеженою відповідальністю «Хостинг Україна», їхнім довіреним особам тощо вчиняти дії по передачі прав на доменне ім'я ІНФОРМАЦІЯ_1, та трансфери доменного ім'я ІНФОРМАЦІЯ_1 на обслуговування до іншого реєстратора до моменту вирішення спору судом.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема у спосіб накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Зі змісту пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» убачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, представником позивача не наведено переконливих доводів та відповідних їм доказів на підтвердження своїх вимог про забезпечення позову у наведений ним спосіб, та що внаслідок не забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Крім того, заява не містить чіткого переліку осіб, яким необхідно заборонити вчиняти дії по передачі прав на доменне ім'я ІНФОРМАЦІЯ_1, та трансфери доменного ім'я ІНФОРМАЦІЯ_1 на обслуговування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна» про припинення порушення права інтелектуальної власності на торгівельні марки за міжнародними реєстраціями НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Суддя Л.І. Кізюн