БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2902/14-ц
Провадження № 2/497/27/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Суйчимезовій Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Болградської райдержадміністрації Одеської області та ОСОБА_3, - про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2014року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив суд визнати неправомірними дії органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області за фактом ухвалення висновку від 03.09.2014року №01/14-353/295 на №М-353 від 06.08.2014 року - щодо визначення місця проживання малолітніх дітей.

Позивач також просив скасувати, як протиправний, цей висновок органу опіки та піклування Болградської РДА - від 03.09.2014року - яким було визначене місце проживання з відповідачкою ОСОБА_3 їхніх спільних малолітніх дітей - близнючок ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження.

Крім того, позивач просив визначити місце проживання його і відповідача спільних малолітніх дітей - дочок-близнючок ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження - з ним, позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, та стягнути на його, позивача, користь з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03.07.2014року. Від цього шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1. народилися двійнята - дочки ОСОБА_7 і ОСОБА_6. Відповідач ОСОБА_3 - його колишня дружина ОСОБА_3 - в березні 2014року покинула їхніх спільних дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, на нього, позивача, і виїхала у невідомому напрямку, він звертався до органу опіки і піклування з заявою про вирішення питання щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відносно їхніх спільних дітей, проте йому було відмовлено висновком органу опіки та піклування від 26.06.2014року. Висновком 06.08.2014 року цього ж органу опіки та піклування - Болградської РДА - заява ОСОБА_3 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей була неправомірно задоволена - з матір'ю - за адресою: АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач і його представник підтримали позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання позивача, просили задовольнити, представивши суду певні докази і запросивши свідків, які надали суду пояснення.

Суд у судовому засіданні з'ясував, що відповідач ОСОБА_3 відновила своє прізвище після розірвання шлюбу з позивачем на дошлюбне і наразі її прізвище, згідно її паспорту, є «ОСОБА_3».

Ухвалою суду від 26.02.2015 року було закрите провадження у даній цивільній справі - в частині вимог позову про визнання неправомірними дій органу опіки та піклування Болградської РДА Одеської області за фактом ухвалення висновку від 03.09.2014року №01/14-353/295 на №М-353 від 06.08.2014р. - щодо визначення місця проживання малолітніх дітей і скасування як протиправного, цього висновку органу опіки і піклування, як вимог, що не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а у порядку КАСУ; позивачу було роз'яснено його право і порядок звернення з цими вимогами в порядку адміністративного провадження.

Суду не було надано відомостей щодо звернення позивача до суду з адміністративним позовом про скасування як протиправного, вищевказаного висновку органу опіки і піклування від 03.09.2014року №01/14-353/295 на №М-353 від 06.08.2014р. - щодо визначення місця проживання малолітніх дітей

Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі, наполягали, щоб суд відмовив у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що відповідач ОСОБА_3 є добропорядною матір'ю, дбає належним чином за дітьми, і хоча є сиротою і виховувалася в інтернаті, має житло, що залишилося їй від батьків - будинок у с.Лощинівка, має двоюрідних сестер, братів, тіток, які допомагають їй влаштувати побут; вона, відповідач ОСОБА_3, отримує пенсію по втраті годувальника як дитина-сирота, проживає з співмешканцем - ОСОБА_9, з яким має намір зареєструвати шлюб після отримання ним документів щодо розірвання попереднього шлюбу, вони разом ведуть домашнє господарство - вирощують більш, ніж 100 кіз, вівці, птицю, свиней, бажають мати спільних дітей; відповідач ОСОБА_3, стверджуючи, що з-за того, що перенервувала протягом даного судового засідання, втратила на 7-му місяці вагітності дитину, а її представник надав суду витяг з державного реєстру актів цивільного стану про народження 14.03.2015року мертвонародженої дитини, що було надано відповідачем і на прохання представника відповідача його копія була долучена до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 стверджувала, що любить дітей, бажає їх виховувати, створює усі умови для проживання дітей разом з нею, шлюб з позивачем вона розірвала з-за того, що він втратив до неї почуття любові і поваги; дітей вона, після того, як пішла від ОСОБА_1, не покидала, а тимчасово залишила на прохання свекрові - матері позивача, яка вмовила її це зробити, пояснюючи, що ОСОБА_1 буде страждати, з-за чого може бути здатен на вчинки, про які пожалкує. Також, відповідач повідомила, що не заперечувала проти спілкування дітей з позивачем, завжди добре дбала про своїх дочок, ще коли проживала у шлюбі з позивачем; щодо травми ніжки, про яку їй закидає колишній чоловік і його рідня - то це сталося випадково, в момент, коли вона вкладала дітей вдень спати, дочка сильно заплакала і вона, відповідач, виявила в дівчинки на ніжці невідому плямку, про яку опісля лікарі припустили, що це може бути укус якоїсь комахи; вона, відповідач, перебувала з дитиною з цього приводу на стаціонарному лікуванні в м.Одеса. Крім того, відповідач стверджувала, що позивач, узявши дітей ще в жовтні 20014року на тиждень, досі не повертає їх їй, не дозволяє їй брати дітей до себе додому, де вона наразі проживає зі своїм другим чоловіком, не дозволяє зустрічатись з дітьми, спілкуватись, змінює номери своїх мобільних телефонів, казав, що йому юристи порадили не віддавати дітей.

Представник органу опіки та піклування, заперечуючи твердження позивача щодо неправомірного ухвалення висновку від 06.08.2014року, спростував пояснення позивача щодо неповідомлення його, ОСОБА_1, про дату і місце розгляду органом опіки і піклування, пояснивши, що позивач ОСОБА_1 та його мати повідомлялися належним чином про дату і місце засідання комісії органу опіки і піклування з розгляду питання щодо визначення місця проживання дітей - малолітніх дочок сторін. ОСОБА_1 сповіщався телефоном так само як і його мати - з тими ж номерами телефонів, що вони надавали для виклику їх для розгляду питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, проте ОСОБА_1 з невідомих причин не з'явився на засідання комісії, висновок якої - від 03.09.2014 року - він не визнає. Крім того, представник органу опіки і піклування пояснив, що наполягає на висновку, до якого дійшла опікунська рада - щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з відповідачкою ОСОБА_3, оскільки підстави для ухвалення протилежного рішення відсутні з огляду на особу матері дітей - відповідачки ОСОБА_3 та умов її проживання і ставлення до дітей, а також виходячи з вимог Закону.

Вислухавши у судовому засіданні сторони, їхніх представників, свідків, представника органу опіки і піклування, дослідивши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають за наступних обставин.

В ході судового зсідання судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03.07.2014року (справа №497/1644/14-ц).

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1. народилися діти - двійня - близнючки ОСОБА_7 і ОСОБА_6. Висновком органу опіки та піклування від 26.06.2014року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав. Висновком від 03.09.2014 року цього ж органу опіки та піклування - Болградської РДА - заява ОСОБА_3 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей була задоволена - місцем проживання малолітніх дітей було визначено з матір'ю - за адресою: АДРЕСА_2 і Відповідачка за допомогою своїх родичів та працівників міліції через деякий час забрала дітей до себе - за своїм місцем проживання, проте приблизно через місяць - на початку жовтня 2014 року - Позивач приїхав, поспілкувався з дітьми і попросив їх на тиждень до себе додому. Відповідач ОСОБА_3 надала свою згоду на це і дозволила батькові дітей - позивачу ОСОБА_1 узяти дітей на тиждень, проте він відмовляється повертати дітей матері - відповідачці.

У судовому засіданні Позивач стверджував, що не заперечує Відповідачці спілкуватися з дітьми - в нього вдома і в його присутності. Це підтвердила свідок - мати Позивача ОСОБА_11 Відповідач стверджувала, що Позивач чинить перепони у спілкуванні дітей з нею, рідною матір'ю, і вона, з метою уникнення психічних травм дітей не діє незаконно, намагається вирішити питання мирним шляхом - домовитися з Позивачем, до якого неможна додзвонитися, оскільки він змінює номери телефонів, а села Лощинівка і Червоноармійське розташовані дуже далеко одне від одного. Позивач не заперечував, що змінював номер свого телефону і не давав новий номер Відповідачці, не брав слухавки, коли вона телефонувала. Те, що до Позивача Відповідач не могла додзвонитися, а також те, що Позивач не бажав спілкуватися з відповідачкою, підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13

Крім того, свідок ОСОБА_11 пояснила у суді, що її син - позивач ОСОБА_1 не бажав, щоб його дружина ОСОБА_3, коли вони проживали ще разом, спілкувалася зі своїми родичами, відбирав і ламав сім-картки з її мобільного телефону.

Також суд встановив, що Позивач ОСОБА_1 проживає у с.Червоноармійське Болградського району у будинку, що належить його матері, не працює, не має власного доходу, його доход складається з матеріальної допомоги його матері, свідка ОСОБА_11, яка проживає в Турції, періодично приїжджає до України, надає своєму синові - Позивачу близько 600-1.5тис. долл. США на місяць для утримання дітей і здійснення капітального ремонту житла для створення належних умов проживання.

Цих фактів ніхто не спростовував.

Відповідач ОСОБА_3 проживає у с.Лощинівка Ізмаїльського району у будинку, що залишився їй у спадок від батьків і який ще оформлено ще на померлого батька Відповідачки. Відповідачка має рідного брата, який має свою сім'ю, свій будинок і проживає окремо. В батьківській хаті Відповідачки біля 5-ти років ніхто не проживав. Тепер в ній Відповідачка разом з своїм співмешканцем роблять ремонт: відновили електропостачання, зробили косметичний ремонт, хата має пічне опалення, свідки - родичі Відповідача - стверджують, що допомагають ОСОБА_3 влаштувати побут, в її хаті створені достатні умови для проживання дітей, і спростовують твердження Позивача, що там немає достатніх умов для проживання дітей. Те, що Відповідачка позитивно характеризується, веде домашнє господарство, проживає в хаті, де народилася і яка значиться такою, що належить її батькові, а також те, що вона проживає у с.Лощинівка з новим чоловіком, який має позитивну характеристику, вони разом ведуть домашнє господарство - утримують і доглядають 100 кіз, 35 овець, 8 свиней, 20 голів птиці, мають коня, підтверджується відповідними довідками Лощинівської сільської ради (а.с.78-83). Факт того, що Відповідач отримує пенсію 600-900грн. на місяць по втраті годувальника, підтверджується довідкою Пенсійного фонду Болградського УПФУ №2794,07 від 13.03.2015року.

Факт того, що Відповідачка отримувала дитячу державну допомогу в той час, як діти перебували в Позивача, як на тому наполягав Позивач у судовому засіданні, нічим не підтверджується, оскільки Відповідач стверджувала, що коштів з картки не знімала - адже картку віддала Позивачу разом з дітьми, коли він їх брав на 2 тижні і не повернув. Сторони з'ясували, що ці кошти ніхто не отримував, будуть це питання з'ясовувати в органах соціального забезпечення.

Факти неналежної, аморальної поведінки Відповідачки, про що стверджував у судовому засіданні Позивач і його свідки нічим не підтверджені, оскільки суду не було названо конкретних подій, імен - лише висловлювалися емоції, якими свідки підтвердили, що глибина справжніх взаємовідносин між сторонами їм не відома.

Також суд критично ставиться до пояснень Позивача і його свідків про те, що діти бояться матері, оскільки дитина у 2-річному віці не може робити висновки щодо свого ставлення до тієї чи іншої особи, перебуває під впливом батьків. На момент постановлення судом рішення дітям ОСОБА_6 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.народження, виповнилося тільки-но по 3 роки, тому вони мають статус малолітніх і їхні права захищаються батьками, Законом, судом.

Крім того суд перевірив версію Позивача щодо наявності у співмешканця Відповідачки судимостей: згідно вимоги, представленої 17.03.2015р. суду на запит Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, гр.ОСОБА_9, 1973р.народження, що проживає у с.Лощинівка Ізмаїльського району дійсно притягувався до кримінальної відповідальності - у 1997році за ст.81ч.3 та у 2005році за ст.185ч.3 КК України, проте обидва рази він був засуджений і звільнений від покарання вироками Ізмаїльського міськрайонного суду з випробуванням, судимості вже погашені, тобто, ця особа є такою, що не має судимостей, з 2005року не скоювала інших правопорушень, та, з урахуванням м'якості покарання (без його відбування) і теперішньої його характеристики, можна вважати, що ОСОБА_9 виправився та перевиховався.

Щодо Позивача, то він у судовому засіданні спочатку стверджував, що має утворити іншу сім'ю, знайшов собі нову пару, проте опісля стверджував, що проживає сам, зайнятий доглядом за дітьми.

Таким чином, суд, встановивши, що обидва - і Позивач і Відповідач мають достатні житлові і побутові умови для проживання дітей, обоє мають достатню допомогу і підтримку від родичів, тим не менш, дійшов висновку, що не можна не погодитися з висновком органу опіки і піклування і місцем проживання малолітніх дітей слід визнати - з матір'ю дітей, оскільки, за відсутністю достатніх підстав вважати, що є виняткові обставини для протилежного висновку, суд погоджується в даному випадку з вимогами Закону - Декларацією про права дитини від 20.11.1959р., згідно 6го принципу якої малолітня дитина не повинна, окрім виняткових обставин, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Керуючись ст.ст.3,9,10 міжнародної Конвенції про права дитини, 1,2,6,9 Декларації прав дитини, 2,4-7,19,141,150,157,161 СК України, 55,56 ЦК України, ст.ст. 1-11,60,88,131, 212 - 215, 292,294,296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до органу опіки і піклування Болградської райдержадміністрації Одеської області та до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей з ним, позивачем, - залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова