Провадження № 2/127/4016/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг, -

встановив:

Вінницький національний технічний університет звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 01.09.2013 року до 27.02.2014 року навчався у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 6.050102 «Компютерна інженерія». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з догвоором «Про навчання у ВНТУ за ОКР «Бакалавр» від 15.08.2013 року. Станом на 01.04.2015року відповідач не сплатив за надані йому освітні послуги, чим спричинив утворення заборгованості перед ВНТУ в розмірі 510,71грн. Просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 15.08.2013 року в розмірі 510,71грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно наказу Вінницького національного технічного університету №230-С від 23.08.2013 року з 01.09.2013 року ОСОБА_1 зарахований до складу студентів першого курсу заочної договірної форми навчання за освітньо професійною програмою підготовки бакалавра (а.с.3).

Згідно наказу №52с від 27.02.2014 року ОСОБА_1 відраховано з 27.02.2014 року з ВНТУ за академнеуспішність (а.с.4).

Відповідно до довідки ВНТУ № 14-96 від 01.04.2015 року станом на 01.04.2015 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по оплаті за надані освітні послуги в сумі 510,71грн. (а.с.6).

Згідно договору про навчання у ВНТУ за освітньо кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» від 15.08.2013 року загальна вартість освітньої послуги становить 24750грн., за 1-й курс навчання плата становить 5500грн. (а.с.5).

Взяті на себе зобов'язання навчальний заклад виконував належним чином, однак відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував внаслідок чого виникла заборгованість за оплату освітніх послуг в розмірі 510,71 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 ЗУ "Про освіту" розмір плати за весь строк навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Розмір плати за весь строк навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Типовий договір затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.

Відповідно до ст. ст. 901, 902, 905 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку, та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Отже, договір є двосторонньо - зобов'язальним, оскільки в даному випадку і позивач і відповідач, як сторони договору, наділені як правами, так і обов'язками.

Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 15.08.2013 року в розмірі 510,71грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60грн.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 525, 526, 530, 901, 902, 903, 905 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницького національного технічного університету заборгованість за договором від 15.08.2013 року у розмірі 510,71гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницького національного технічного університету судовий збір в розмірі 243,60гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: