Справа № 203/4924/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що між відповідачем та ТОВ «Прайм Інвест Україна» 28 березня 2014 року було укладено кредитний договір №ПУ-0, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 600 гривень, зобовязавшись його повернути не пізніше 12 квітня 2014 року та сплатити 732% річних за користування кредитом. За невиконання взятих на себе кредитних зобовязань із повернення тіла кредиту позичальник зобовязався сплатити кредитору пеню в розмірі 2,5% від суми залишку боргу за кожен день прострочення до дня фактичної сплати суми боргу. Крім того, у випадку прострочення сплати процентів за користування кредитом більш ніж на 14 календарних днів позичальник зобовязався додатково до пені сплатити кредитодавцю штраф в розмірі 100 гривень. На підставі викладеного, вказуючи, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобовязання, а ТОВ «Прайм Інвест Україна» відступив свої права вимоги за кредитним договором №ПУ-0 від 28 березня 2014 року позивачу, останній просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі станом на 10 серпня 2015 року 8607,26 гривень.

В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про підтримання позовних вимоги та про розгляд справи за відсутності сторони позивача. В звязку із чим суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 28 березня 2014 року між ТОВ «Прайм Інвест Україна», як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір №ПУ-0, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 600 гривень, зобовязавшись його повернути не пізніше 12 квітня 2014 року, сплативши 732% річних за користування кредитом. У випадку неповернення у вказаний строк кредитних коштів позичальник зобовязався сплатити кредитору пеню в розмірі 2,5% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати боргу. У випадку прострочення сплати процентів за користування кредитом більш ніж на 14 календарних днів, позичальник зобовязався додатково до пені сплатити штраф в розмірі 100 гривень. (а.с.5-8, 17, 24)

26 вересня 2014 року між ТОВ «Прайм Інвест Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №26/09, за умовами якого клієнт відступив, а фактор набув права вимоги до відповідача (боржника) за кредитним договором №ПУ-0 від 28 березня 2014 року. Про дані обставини відповідача було повідомлено сторонами договору факторингу письмово. (а.с.9-11, 19-23)

Із матеріалів цивільної справи також встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе договірні зобовязання із своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач своєю письмовою вимогою від 10 липня 2015 року просив відповідача погасити. Однак відповідач зазначену вимогу не виконав, а розмір заборгованості станом на 10 серпня 2015 року склав 8607,26 гривень, з яких 600 гривень заборгованість за тілом кредиту, 192 гривень заборгованість за процентами, 7275 гривень пеня, 100 гривень штраф, 408,69 гривень інфляційні втрати, 31,57 гривень 3% річних. (а.с.10-13)

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаних вище договорів, врегульовані нормами ЦК України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.ст.610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидами якої є пеня, штраф (ст.549 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №ПУ-0 від 28 березня 2014 року в контексті договору факторингу №26/09 від 26 вересня 2014 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти укладення таких договорів із дотриманням вимог законодавства щодо порядку їх укладення, змісту та форми таких договорів, а також підтверджено факт набуття позивачем, як фактором, прав вимоги до відповідача за цим кредитним договором, та встановлено невиконання відповідачем своїх зобовязань за вказаним кредитним договором по відношенню до позивача, що зумовило виникнення у відповідача кредитної заборгованості в наведеному в позові розмірі та права у позивача вимагати її повернення в судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 243,6 гривень (а.с.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 1054, 1055, 1077-1079, 1082 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, нормами Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» () заборгованість за кредитним договором №ПУ-0 від 28 березня 2014 року в сумі 8607,26 гривень, з яких 600 гривень заборгованість за тілом кредиту, 192 гривень заборгованість за процентами, 7275 гривень пеня, 100 гривень штраф, 408,69 гривень інфляційні втрати, 31,57 гривень 3% річних, а також у рахунок повернення судових витрат у справі стягнути 243,6 гривень, а всього 8850,86 гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур