Ухвала

іменем україни

13 липня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила зобов'язати Чернігівську МР на найближчій сесії розглянути у межах норм закону її заяву від 12 листопада 2013 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в грудні 2012 року вона та інші фізичні особи звернулися із заявами до міського голови про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, до яких були додані відповідні документи.

Однак п. 1 рішення 28 сесії 6 скликання Чернігівської МР від 26 грудня 2012 року було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відведення землі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2013 року позовні вимоги позивача та інших осіб частково задоволено та визнано протиправними і скасовано п. 1 в частині оскаржуваних підпунктів рішення Чернігівської МР від 26 грудня 2012 року про відмову у наданні дозволу позивачам на розроблення проекту відведення земельних ділянок по вул. Танкістів в м. Чернігові для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд.

12 листопада 2013 року нею та іншими особами на адресу міського голови були подані нові заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, проте заяви на даний час не розглянуті.

Враховуючи наведені обставини, просила позов задовольнити.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року, закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської МР про зобов'язання вчинити дії.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до місцевого суду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, місцевий суд, із висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 15 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. ст. 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, ст. 17 КАС України, враховуючи роз'яснення Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходив із того, що заявлений позов підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та постановили правильні ухвали, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель