АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/699/15 Доповідач - Хома М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Демковича Ю.Й., Козака І.О.

при секретарі - Танцюра О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Родовід Банк на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Родовід Банк в особі відділу представників банку у м.Тернополі Відділення Львівське РУ АТ Родовід Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ Родовід Банк звернулось у суд з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 30 вересня 2008 року №61/АК-0038.08.2 у розмірі 9885,34 доларів США та 8502,57 грн., посилаючись на те, що згідно умов зазначеного договору банк зобов'язувався відкрити відповідачу невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18 342,27 дол. США терміном по 30 вересня 2015 року включно, з процентною ставкою за кредитом в розмірі 7,70 відсотків річних, а відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом згідно встановленого договором графіку. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 30.09.2008 року, у відповідності до якого, остання зобов'язувалася солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором №61/АК-00038.08.2. Однак, взяті на себе зобов'язання відповідачі не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість у зазначеному розмірі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №61/АК-00038.08.2 від 30.09.2008 року в розмірі 9860,34 доларів США, що еквівалентно 128074, 36грн., з яких: 3026,05 доларів США- сума поточної заборгованості за кредитом, 2005,59 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 225,42 доларів США - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 4603,84 доларів США - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та 8502,57грн., з яких 3 427,80грн.- сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 4877,64грн. - сума пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту. Також стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ Родовід Банк по 640,38 грн. сплаченого судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ Родовід Банк просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ Родовід Банк заборгованість за кредитним договором у валюті кредиту, тобто у доларах США, а не в гривневому еквіваленті суми боргу. В обгрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом невірно застосовано норми матеріального права, суд самовільно визначив спосіб захисту майнових прав та стягнув гривневий еквівалент суми боргу за кредитом замість боргу в іноземній валюті, згідно вимог, зазначених в позовній заяві. В решті із рішенням погоджується та вважає його законним і обгрунтованим.

Сторони у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ПАТ Родовід Банк.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 9 885, 34 доларів США та 8 502, 57 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції стягнув суму боргу, в тому числі поточну та прострочену заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість за процентами по кредиту, перевівши іноземну валюту в українську за курсом, встановленим Національним банком України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому ОСОБА_3 не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стягуючи на користь позивача суму боргу, еквівалентну в гривнях, суд не врахував роз'яснень, даних в абз.3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» щодо права суду ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192 ЦК, ч.3 ст.533 ЦК; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

З матеріалів справи вбачається, що кредит відповідачу надавався в іноземній валюті доларах США. Згідно умов кредитного договору (п.3.1), відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом згідно графіка, у сумі 218 доларів США щомісячно.

Згідно із ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду із стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Верховним Судом України в постанові від 24 вересня 2014 року у справі за № 6-145цс14, висловлено правову позицію, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У ній, зокрема, зазначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень ст.ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю", вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Як вбачається з банківської ліцензії №27, дозволу №27-4 і додатку до нього, виданих Національним банком України, позивач має право на здійснення операцій з валютними цінностями.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення боргу за кредитним договором і процентів за користування кредитом не в валюті, визначеній договором, а в національній валюті України, підлягає зміні.

Разом з тим, позивачем також нараховано пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом у сумі 4 603, 84 доларів США, що еквівалентно 59 795, 45 грн. (за курсом НБУ 12, 98 грн. за 1 долар США станом на 16.09.2014 року), і судом стягнуто пеню в національній валюті України.

Висновок суду щодо стягнення пені в національній валюті є законним та обгрунтованим, оскільки пеня є мірою цивільно-правової відповідальності за порушення зобовязання, фінансовою санкцією, а тому стягнення її в національній валюті є правомірним.

З врахуванням наведеного рішення суду слід змінити, стягнувши з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом та процентами у сумі 5 257, 06 доларів США, з яких 3026,05 доларів США- сума поточної заборгованості за кредитом, 2005,59 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 225,42 доларів США - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Родовід Банк задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (м.Тернопіль, вул. Вишневецького, 9/41, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (м.Тернопіль, вул. Вишневецького, 9/41, ІПН НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (рахунок №2909762 в АТ ОСОБА_4, МФО 321712, ЗКПО 14349442) заборгованість за кредитним договором №61/АК-00038.08.2 від 30.09.2008 року в розмірі 5 257, 06 доларів США; 59 795, 45 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та 8502, 57 грн., з яких 3 427,80грн. - сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 4877, 64 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5