overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 534/3325/14-ц
Провадження 2-н/534/34/15
Комсомольський міський суд
С У Д О В И Й Н А К А З
04 лютого 2015 року м. Комсомольськ
Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Окунь Т.В., розглянувши заяву Комунального виробничого підприємства „Комсомольськтеплоенерго до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 6 222 грн. 42 коп., встановив:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В порушення вимог ст. ст. 67,68 ЖК України, ст. 25 ЗУ „Про теплопостачання, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., боржники не виконують взяті на себе зобовязання щодо сплати комунальних послуг, внаслідок чого, станом на 01.11.2014 року утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію, яка з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних нарахованих на суму боргу становить 6 222 грн. 42 коп., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком.
Оскільки стягувачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судом може бути видано судовий наказ.
З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 67,68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, ст.ст. 88, 96, 103 ЦПК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Відповідно до статті 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Згідно ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Суддя підпис ОСОБА_3
Суддя Т.В. Окунь
Судовий наказ набрав чинності „ ___ ____________ 201___ року.
Строк предявлення до виконання один рік з дня набрання ним чинності.
Суддя Т.В.Окунь
441/522/15-ц 2-о/441/20/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 р. Городоцький районний суд Львівської обл. в складі:

головуючого - судді Українець П.Ф.

народних засідателів Байцар Л.Я., Виздра М.М.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

прокурора Вайда Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Орган опіки і піклування Підзвіринецької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., про визнання фізичної особи недієздатною, суд -

в с т а н о в и в :

заявниця 06.04.2015р. звернулась із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., встановлення щодо нього опіки та призначення опікуна.

В підтвердження вимог покликається на те, що ОСОБА_2 інвалід І групи, страждає психічним захворюванням, через це не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки, вона мати хворого та опікується ним.

В суді ОСОБА_2 заяву підтримала, просить визнати недієздатним ОСОБА_2 та призначити її опікуном над сином.

Представник Органу опіки та піклування Підзвіринецької сільської ради висловилась на підтримання заяви ОСОБА_2.

Прокурор не заперечив в задоволенні заяви.

Заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 39, ст.41 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Над недієздатною особою встановлюється опіка.

Як убачається із копій посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.10.2008р. і виписки із акту огляду МСЕК від 20.02.2015р. (а.с. 4-7) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. страждає психічним захворюванням, є інвалідом І групи - безтерміново.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 596 від 07.08.2015р. (а.с.27-28) ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом розумової відсталості в степені імбецильності, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки.

З пояснень заявниці убачається, що вона вже доглядає та опікується ОСОБА_2.

Із висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Підзвіринецької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. від 18.03.2015р. та рішення виконавчого комітету № 08 від 25.03.2015р. (а.с.8, 10), убачається, що опікунською радою рекомендовано призначити опікуном ОСОБА_2 його матір - ОСОБА_1, вказане рішення затверджено виконкомом.

Обставин, за яких ОСОБА_1 не може бути опікуном ОСОБА_2, в суді не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 60, 73, 159, 209, 213-215, 241 ЦПК України та на підставі ст. 39 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити його опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., проживаючу на АДРЕСА_1

Рішення може оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів.

Суддя: Українець П.Ф.

Народні засідателі: Байцар Л.Я.

Виздра М.М.
Справа № 534/1713/15-ц
Провадження 2/534/748/15
У Х В А Л А

30 липня 2015 року Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Окунь Т.В

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів на медичне обслуговування і постійний догляд,
в с т а н о в и в :
29 липня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача «довічно кошти на медичне обслуговування і постійний догляд».
Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України.

Так, із змісту позовних вимог вбачається, «що в зв`язку з реформуванням Фінансовою службою міністерства оборони України правонаступником у справі призначена військова частина НОМЕР_1 ». Водночас, окрім рішення військового трибуналу від 09 лютого 1977 року та довідки Кременчуцької МСЕК про встановлення позивачу першої групи інвалідності безстроково, до позову не долучений жоден документ, зокрема і той, що підтверджує правонаступництво військової частини НОМЕР_1 .

Ставлячи перед судом вимогу стягнути з відповідача довічно кошти на медичне обслуговування і постійний догляд, яка по своїй суті є вимогою майнового характеру і у відповідності до положень п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України повинна мати оцінку із наведенням відповідного розрахунку, позивач просить суд «стягнути суми відшкодування відповідно до закону з довірою до справедливого правосуддя», покладаючи вочевидь обов`язок проведення та визначення сум відшкодування на суд, що порушує принципи справедливості та неупередженості суду, та є абсолютно неприпустимим з огляду на передбачений ст.5 ЦПК України обов`язок суду здійснювати судочинство на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом та судом.

Крім того, позивачем не представлені дані щодо його реєстрації/постійного місця проживання в м. Комсомольську, що унеможливлює вирішення питання про підсудність виниклого спору та можливості відкриття провадження за вибором позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст.121 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів на медичне обслуговування і постійний догляд залишити без руху.

Надати позивачу можливість для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з часу отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ним вимог суду, заява відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Роз`яснити позивачу положення ч.3 ст.133 ЦПК України щодо можливості забезпечення доказів судом за заявою заінтересованої особи /в разі виникнення у неї складнощів в поданні цих доказів/ до пред`явлення позову.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис Т.В. Окунь

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.В. Окунь
Справа № 534/1619/15-ц
Провадження 2-н/534/181/15
Комсомольський міський суд
С У Д О В И Й Н А К А З
04 серпня 2015 року м. Комсомольськ
Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Окунь Т.В., розглянувши заяву Комунального виробничого підприємства „Комсомольськтеплоенерго до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 17 104 грн. 93 коп., встановив:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані і проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В порушення вимог ст. ст. 67,68 ЖК України, ст. 25 ЗУ „Про теплопостачання, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., боржники не виконують взяті на себе зобовязання щодо сплати комунальних послуг, внаслідок чого, станом на 01.04.2015 року утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію, яка з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних нарахованих на суму боргу становить 17 104 грн. 93 коп., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком.
Оскільки стягувачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судом може бути видано судовий наказ.
З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 67,68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, ст.ст. 88, 96, 103 ЦПК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Відповідно до статті 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Згідно ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Суддя підпис ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя Т.В. Окунь
Судовий наказ набрав чинності „ ___ ____________ 201___ року.
Строк предявлення до виконання один рік з дня набрання ним чинності.
Суддя Т.В.Окунь
Справа № 175/2330/15-ц
Провадження № 2/175/914/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 жовтня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейному цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вказала, що не бажає змінювати післяшлюбне прізвище.

Відповідач у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» № 74 (1669) від 17.09.2015 року. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони з 18 червня 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 84, 224-226 ЦПК України, ст. 105, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 18 червня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 419, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які неповнолітніх дітей від шлюбу не мають вважати розірваним.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - не змінюються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Озерянська Ж.М.
Справа № 538/1428/15-ц
Провадження № 2-о/538/77/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Хоменка О.А.

при секретарі - Дробот О.П.

з участю заявниці - ОСОБА_1

зацікавленої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про надання права на шлюб,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з заявою до Лохвицького районного суду прохаючи надати їй право на шлюб з ОСОБА_2

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, суду пояснила, що вона має намір укласти шлюб з ОСОБА_2, від близьких стосунків з яким вона вагітна. На даний час заявниця не досягла шлюбного віку, встановленого законодавством України. З метою створити сім`ю заявниця та ОСОБА_2 мають бажання одружитися.

Мати заявниці ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує, проти укладення шлюбу не заперечує.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав.

Зацікавлена особа - представник відділу РАЦС Лохвицького РУЮ в судове засідання не з"явилася, але надіслала до суду заяву про слухання справи без участі предстанвика, проти вимог заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 народилася 02.02.1998 року. Згідно довідки Лохвицької ЦРЛ ОСОБА_1 вагітна 25-26 тижнів.

У відповідності до ст. 22 ч. 1 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встанов-люється у вісімнадцять років.

Згідно ст. 23 ч. 2 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішен-ням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її ін-тересам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву ОСОБА_1 про надання їй права на шлюб.

Керуючись ст. ст. 215, 234, 242, 245 ЦПК України, ст. ст. 22, 23 СК України, суд

Р І Ш И В :

Заяву задоволити повністю.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на шлюб із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов"язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лох-вицького районного управління юстиції, зареєструвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, після вступу рішення в законну силу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.А. Хоменко

З оригіналом вірно: голова суду ОСОБА_4

ст.секретар Л.Г.Несмирна

Рішення набрало законної сили «_____» _________________2015 року

Оригінал рішення знаходиться в Лохвицькому районному суді у справі № ____________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С. В., розглянувши заяву про забезпечення позову по матеріалах позовної заяви ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про повернення депозитного вкладу,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулася із позовом в суд до відповідача про повернення депозитного вкладу за договором від 03.12.2014 року №ДВ-200.7 в розмірі 306600 грн. 00 коп. та відсотків за користування коштами за період з травня 2015 року по вересень 2015 року в розмірі 39091 грн. 50 коп.

Разом із позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу, і знаходяться в його користуванні або інших осіб, в межах суми позовних вимог в розмірі 345691 грн. 50 коп. Заяву мотивує тим, що вона є особою похилого віку, інвалідом І-ої групи, сильно потребує повернення депозиту, однак відповідач на усі її звернення не реагує, кошти тривалий час не повертає. А тому з метою попередження умисного створення відсутності майна у відповідача та грошових коштів просить заяву задоволити та вжити запропоновані неї заходи забезпечення позову.

Вивчивши подані матеріали позову, вважаю, що у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заяву слід розглянути без повідомлення відповідача, та інших учасників судового розгляду, та в задоволенні заяви відмовити з таких підстав.

На підставі ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заявив позовні вимоги про стягнення грошових коштів за депозитним вкладом та відсотків за користування коштами на загальну суму 345691 грн. 50 коп.

Однак, в заяві про забезпечення позивачем не наведено достатніх підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Одночасно, наведені позивачем обставини про те, що відповідач тривалий час не повертає кошти, які вона як особа похилого віку та інвалід потребує, не можуть бути взяті судом до уваги як підстави для забезпечення позову, так як не вказують на те, що у випадку задоволенні позовних вимог рішення суду в силу цих обставин буде утруднено виконати, чи його виконання виявиться не можливим.

У звязку із цим у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Кредитної спілки «КС Володар» в межах заявленої суми позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ч.2 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.
У х в а л а

26 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду України із зазначеною заявою.

Заява про перегляд судового рішення не відповідає вимогам статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У порушення вимог п. 2 ч. 1 статті 358 ЦПК України заявником не додана належним чином оформлена та засвідчена відбитком гербової печатки суду копія судового рішення суду касаційної інстанції в справі, про перегляд якої ним подано заяву; не надано копії судових рішень суду першої та апеляційної інстанції в справі, про перегляд яких подано заяву

Заявником не додано документу про сплату судового збору

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

У відповідності до штампу на конверті ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України 21 жовтня 2015 року.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 судовий збір має бути сплачено у розмірі 7 917 грн.

ОСОБА_1 повинна перерахувати судовий збір на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030002 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникові строк до 13 листопада 2015 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко