Справа № 2/686/2967/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 рік м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Колієва С.А.
при секретарі Конопко А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Хмельницький механічний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки із розрахунку при звільненні, -,
13 жовтня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначив, що згідно наказу №58-К від 18.05.2007 року він був прийнятий на роботу до ПАТ «Хмельницький механічний завод» де працював на посаді слюсаря механоскладальних робіт. 13 серпня 2013 року наказом №91-к він був звільнений з вказаного товариства. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок та підприємство заборгувало йому виплату заробітної плати у сумі 7 347,91 гривень. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з ПАТ «Хмельницький механічний завод» на його користь була стягнута заборгованість із заробітної плати у сумі 7 347,91 гривень, середній заробіток за час затримки із розрахунку у сумі 16 927,26 гривень (за період з 13.08.2013 рок по 27.05.2014 рік), а також 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Разом з цим, після постановлення вищевказаного рішення суду відповідач так і не провів з ним остаточний розрахунок, заборгованість із заробітної плати не виплатив. За таких обставин просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.05.2014 рік по 28.10.2015 рік у загальній сумі 38 120,55 гривень.
В судове засідання позивач не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі наполягав на їх задоволенні; просив суд розглянути справу за його відсутності. Проте постановлення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про перенесення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
За таких обставин, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвали у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Під час розгляду вказаної справи судом було встановлено, що з 18.05.2007 року ОСОБА_1 працював слюсарем на Хмельницькому механічному заводі та звільнився 13.08.2013 року за власним бажанням. За період з травня 2013 року по серпень 2013 рік йому не виплачувалася заробітна плата, заборгованість по якій становить 7 347,91 гривень. Також судом був встановлений середньоденний заробіток позивача який складає 58,98 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, оскільки вищевказані обставини (факт роботи та час звільнення позивача з підприємства, розмір його середньоденного заробітку) були встановлені судовим рішенням, такі обставини вважаються встановленими та переоцінці не підлягають.
Таким чином на час розгляду справи встановлено, що на час розгляду даної справи заборгованість відповідача перед позивачем із заробітної плати не погашена.
Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Цим Законом врегульовано лише правовідносини, що виникають у процесі виконання судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.
Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України у справі у справі 6-144ц13.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки із проведенням остаточного розрахунку при звільненні за період з часу за який був стягнутий такий заробіток за попереднім рішенням суду (з 28.05.2014 року) по 28.10.2015 рік (час за який позивач заявляє позовні вимоги).
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 269,10 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В решті у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Хмельницький механічний завод» на користь держави судовий збір у розмірі 269,10 (двісті шістдесят девять гривень десять копійок) гривень.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які приймали участь у розгляді справи. але не були присутніми при його проголошенні в той же строк з часу отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: