Справа № 346/13/15-ц
Провадження № 2/346/271/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 про визнання майнової поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за первісним позовом він же відповідач за зустрічним позовом звернувся до суду 05 січня 2015 року та посилається в позовній заяві на те, що 20 листопада 2007 року відповідач за первісним позовом він же третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_2уклалав з ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0 . Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 90 000,00 доларів США а ОСОБА_2 зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

Вказує, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, що підтверджується відповідними документами.

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобовязаннями відповідача ОСОБА_2 по кредитному договору.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Станом на 01 грудня 2013 року заборгованість відповідача за первісним позовом він же третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_2 перед позивачем ТОВ «Кей-Колект» за кредитом згідно кредитного договору № 0 від 20 листопада 2007 року складає - 139515,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2 198 772,00 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 77 005,37 доларів США , що в еквіваленті станом на 15 грудня 2014 року (курс НБУ на 15.12.2014 року 1 долар США - 15,760 грн.) становить - 1 213 604,63 грн.; заборгованість за процентами 62 510,62 доларів США, що в еквіваленті станом на 15 грудня 2014 року становить - 985 167,37 грн.; заборгованість за нарахованою комісією 0,00 грн.;

Зазначив, що з метою забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором, 20 листопада 2007 року відповідач за первісним позовом він же позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 уклалав з ПАТ «УкрСиббанк» Договір поруки № 0/1 -П .

Відповідно до умов Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами.

Відповідно до умов Кредитного договору Позикодавець набуває право, в тому числі і в судовому порядку, вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, а Позичальник зобовязується на вимогу кредитора достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, інші платежі та нарахування за Кредитним договором, що підлягають сплаті Позичальником на користь кредитора у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-яких обовязків, встановлених Кредитним договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування.

На виконання умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства для позасудового врегулювання відносин, які склалися в звязку з невиконанням зобовязань по Кредитному договору відповідачам по первісному позову направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, однак зазначена вимога виконана не була.

Уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги, представник позивача по первісному позову ТОВ «Кей-Колект» зазначив, що відповідно до п. 14 Постанови ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів по первісному позовуМалярчука ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь позивача по первісному позову ТОВ «Кей-Колект» загальну суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі, що становить -139 751,89 доларів США, яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту - 76 981,72 дол. США, з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим НБУ України на день ухвалення рішення; заборгованості за процентами - 62 770,17 дол. США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим НБУ України на день ухвалення рішення. Також просить стягнути солідарно з відповідачів за первісним позовом судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Зустрічний позов відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 до відповідача за зустрічним позовом він же позивач за первісним позовом ТзОВ «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про визнання майнової поруки припиненою, представник позивача за первісним позовом не визнав, подав до суду заперечення посилаючись на те, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 у своїй зустрічній позовній заяві посилається на повідомлення про дострокове погашення боргу №126/11/61 від 07 липня 2012р. та стверджує, що на 32-й день після отримання позичальником відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 даного повідомлення у ТОВ «Кей-Колект» зявилось право вимоги про дострокове повернення кредиту. Твердження відповідача по первісному позову, а позивача по зустрічному ОСОБА_4 про те, що термін виконання зобовязань настав 20 серпня 2012р. (дата отримання вищезгаданого повідомлення) заперечує, так як згідно п. 1.2.1 та 1.2.2 Кредитного договору, кредит надано в термін (строк) з 20 листопада 2007 року по 19 листопада 2014 року. Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 19 листопада 2014 року, якщо тільки не застосується інший термін повернення кредиту (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору. Таким чином дане положення містить альтернативну умову щодо виконання зобовязання в межах строку його дії, але не пізніше 19 листопада 2014 року.

Що стосується вимоги про дострокове погашення на яку посилається ОСОБА_4 з даної вимоги вбачається, що вона була направлена виключно позичальнику - ОСОБА_2, а не фінансовому поручителю ОСОБА_4

Таким чином, звернення з вимогою про дострокове стягнення заборгованості виключно до позичальника ОСОБА_2 є правом позивача стосовно вибору способу захисту порушеного права. Позивач по первісному позову не звертався до поручителя ОСОБА_4 в липні 2012 року із вимогою про дострокове повернення кредиту, а отже умови забезпечення виконання зобовязань по договору фінансової поруки №0/1-П від 20 листопада 2007 року ОСОБА_4 не змінювались, та не могли змінитись від надіслання вимоги виключно позичальнику ОСОБА_2 Таким чином договір поруки є чинним відповідно до вимог чинного законодавства України. Строк повернення кредиту основного зобовязання визначено пунктом 1.2.1 Кредитного договору, а саме: 19 листопада 2014р., та враховуючи, що з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позивач по первісному позову ТОВ «Кей-Колект» звернувся 06 січня 2015р., то встановлені законодавством України у ч.4 ст.559 ЦК України терміни, не були пропущені.

Представник позивача по первісному позову, а відповідач по зустрічному в судове засідання не зявився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічної позовної заяви про визнання поруки припиненою - відмовити.

Відповідач по первісному позову, а третя особа по зустрічному позову ОСОБА_2 первісний позов не визнав, подав до суду письмові заперечення та заяву про застосування строків позовної давності, котрих підтримав у попередніх судових засіданнях та пояснив, що дійсно, відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ним, ОСОБА_2, банк надав йому кошти у кредит у сумі 90 000 доларів США, а він зобов'язувався у порядку і на умовах, визначених договором, повернути кошти.

У зв'язку з неналежним виконанням ним, ОСОБА_2 умов договору утворилася заборгованість по сплаті кредиту.

Однак, у своїй позовній заяві позивач по первісному позову ТзОВ «Кей -Колект», що являється правонаступником Банку, на підставі договору факторингу, вимагає стягнення з нього та поручителя ОСОБА_4 солідарно суму наданого кредиту та процентів, що фактично являється вимогою про дострокове повернення кредиту.

Вказує, що позивач просить ухвалити рішення про стягнення заборгованості, відповідно до клопотання про уточнення позовних вимог, у розмірі 139 751,89 доларів США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Враховуючи вищенаведене до вимог, що виникли з кредитних правовідносин застосовується загальний трирічний строк позовної давності.

Як вбачається із Додатку №1, який є невід'ємною частиною кредитного договору №0 від 20 листопада 2007р. Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток N1 до кредитного договору), але в будь-якому випадку не пізніше 19 листопада 2014р. (згідно з п.п.1.2.2. Кредитного договору).

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Таким чином, графіком платежів, який є невід'ємною частиною кредитного договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі кредитного договору.

Згідно з кредитним договором у Розділі терміни, що використовуються в Договорі «день сплати ануїтетного платежу» - це 20 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж, отже кредит мав

повертатись рівними частинами - по 1660,00доларів США 20 числа кожного місяця, починаючи з 20 грудня 2007р.

З наданого представником позивача розрахунку заборгованості, що є додатком до клопотання про уточнення позовних вимог №731907/КЛ від 18 червня 2015р. вбачається, що останній платіж по сплаті тіла кредиту та відсотків по кредиту, ним, відповідачем по первісному позову здійснено 19 червня 2009р. Таким чином, 20 липня 2009р. черговий платіж за кредитом здійснено не було, у зв'язку з чим на наступний день 21 липня 2009р. відбулось прострочення виконання окремого зобов'язання за кредитним договором й відповідно до ст.253 ЦК України розпочався перебіг строку позовної давності за цим та наступними несплаченими платежами за кредитом.

На момент звернення до суду, з аналізу розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про погашення тіла кредиту частинами, строк виконання яких настав з 21.07.2009р., а саме по тридцяти одному щомісячному платежу. Загальна сума вимог, за якими позивачем пропущено строки позовної давності складає 29 782,12 доларів США.

Відповідно до п.1.2. договору факторингу №1 від 12.12.2011р. сторони домовились про те, що обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладання цього Договору визначений у Додатку №1 до цього Договору. Зазначений договір факторингу не передбачає збільшення обсягу (суми) переуступлених вимог та нарахування відсотків, саме за Кредитним договором №0 від 20.11.2007р. (№п/п 2426) обсяг вимог становить 77 005,37 доларів США за тілом кредиту та 30 969,25 доларів США за нарахованими несплаченими відсотками станом на 12.12.2011р. (дата укладання Договору факторингу).

Враховуючи те, що початком перебігу строку позовної давності по сплаті кредиту як тіла так і відсотків, є саме 21.07.2009р., таким чином на момент звернення до суду 06.01.2015р. позивачем вже було пропущено трирічний строк позовної давності, за вимогами щодо стягнення боргу по нарахованих відсотках станом на 12.12.2011р. сума яких визначена в додатку №1 до договору факторингу, строк позовної давності по нарахованих відсотках сплив саме 13.12.2014р.

Вважає, що на час розгляду даної справи у позивача по первісному позову відсутні правові підстави по стягненню відсотків, що були нараховані на підставі кредитного договору первісним кредитор АТ «Укрсиббанк».

Щодо додатково нарахованих відсотків позивачем по первісному позову ТОВ «Кей-Колект» після укладання договору факторингу з 13.12.2011р., вказує, що сам договір факторингу не передбачає збільшення обсягу (суми) переуступлених вимог та нарахування відсотків (п.1.2 договору факторингу). Також в матеріалах даної справи міститься копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 08.12.2011 року за №732 згідно якого ТОВ «Кей- Колект» зареєстрована як фінансова установа. Вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства України та наданих дозволів, позивач, як відповідна фінансова установа має право без додаткових дозволів та ліцензій укладати договори факторингу та виступати в них фактором, але на проведення валютних операцій, зокрема для нарахування валютних процентів за користування кредитом у іноземній валюті позивач ТОВ «Кей- Колект» повинен отримати індивідуальну чи генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, чого не було представлено суду, що свідчить про неправомірність нарахування позивачем валютних відсотків після укладання договору факторингу №1 від 12.12.2011р.

Положенням ч.4 ст.267 ЦК України закріплено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Вважає, що позивачу слід відмовити у стягненні коштів в сумі 29 782,12 доларів США за вимогами про погашення боргу/тіла кредиту частинами, строк виконання яких настав з 21.07.2009р., врахувавши , що ним, відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 подано заяву про застосування строків позовної давності. У задоволенні позовної вимоги про стягнення нарахованих відсотків в розмірі 62 770,17 доларів США, просить відмовити повністю через сплив строку позовної давності по нарахованих відсотках Первісним кредитором АТ «Укрсиббанк», що визначені в додатку №1 до договору факторингу та відсутності дозвільних документів у «Кей-Колект» передбачених чинним законодавством України по нарахуванню додаткових валютних відсотків після укладання договору факторингу №1 від 12.12.2011р.

Вказує, що на основі вище приведених розрахунків в межах строку позовної давності розмір заборгованості за кредитом без урахування вимог, строк давності яких позивачем було пропущено, складає виключно 47 199,60 доларів США - заборгованість по тілу кредиту (76 981,72 тіло кредиту - 29 782,12 сума тіла кредиту строк давності якого пропущений).

Просить суд відмовити позивачу в задоволенні вимог по стягненню заборгованості за кредитним договором №0 від 20.11.2007р. у сумі 29 782,12 доларів США по тілу кредиту та 62 770,17 доларів США за нарахованими відсотками у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_2 не заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4 по зустрічному позову.

Представник відповідача по первісному позову, в той же час позивача по зустрічному позову ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 позов ТОВ «Кей-Колект» не визнав, посилаючись на те, що з метою забезпечення виконання зобовязання по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.11.2007 р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 на суму 90 000 доларів США, позивач по зустрічному позовувін же відповідач по первісному позову ОСОБА_4 уклав із ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки № 0/1-П.

У звязку з неналежним виконанням договору № 0 від 20.11.2007 р. позичальником відповідачем по первісному позову ОСОБА_2, утворилася заборгованість по сплаті кредиту.

12.12.2011 р. відповідно до договору факторингу № 1 ПАТ «УкрСиббанк» відступлено позивачу по первісному позову він же відповідач по зустрічному позову ТзОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобовязаннями позичальника по кредитному договору.

У своїй позовній заяві позивач по первісному позовуТзОВ «Кей-Колект», що являється правонаступником Банку, вимагає стягнення з відповідачів солідарно суму наданого кредиту та процентів, що фактично являється вимогою про дострокове повернення кредиту.

Згідно Розділу 12 договору про надання споживчого кредиту

, передбачено порядок дострокового повернення кредиту. Зокрема, в п. 12.1. вказаного Договору передбачено, що «у випадку настання обставин, визначених .п. п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2. та 10.14. та направлення Банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги), вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку».

19 липня 2012 р. на адресу позичальника відповідача по первісному позову ОСОБА_2 від ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» (що діє в інтересах ТзОВ «Кей-Колект») надійшло повідомлення про дострокове погашення боргу за кредитним договором за вих. № 126/11/61 від 07 липня 2012 р. Тобто, на 32-й день після отримання ОСОБА_2 даного повідомлення у ТзОВ «Кей-Колект» зявилося право вимоги про дострокове повернення кредиту. Враховуючи дату отримання вищезазначеного повідомлення з вимогою негайного виконання зобовязання, даний термін настав 20 серпня 2012 р.

Отже, з того часу і до моменту предявлення кредитором (позивачем по первісному позову ) позову до суду минув шестимісячний термін.

Обставин, що зумовлюють продовження даного строку ТзОВ «Кей-Колект» не наведено.

З договору поруки № 0/1-П вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1.) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому, вважає, в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки кредитор скористався правом дострокового повернення кредиту, що було передбачено розділом 12 відповідного кредитного договору, то право вимоги до поручителів він мав протягом шести місяців. Проте, позов було подано значно пізніше, а отже порука є припиненою.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» та визнати припиненим договір поруки № 0/1-П укладений 20 листопада 2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ним, ОСОБА_4

Відповідач по первісному позову, а позивач по зустрічному ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно. ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків .

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року відповідач по первісному позову ОСОБА_2уклалав з ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0 (а.с.5-8). Відповідно до умов кредитного договору Банк надав відповідачу кредит у сумі 90 000,00 доларів США, а відповідач по первісному позовуОСОБА_2 зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.(а.с.8-9)

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступлено позивачу по первісному позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобовязаннями відповідача ОСОБА_2 по кредитному договору.(а.с.31-33)

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

26 грудня 2014 року позивач по первісному позову ТзОВ «Кей-Колект» звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, направивши на адресу суду позовну заяву про стягнення з відповідачів по первісному позову ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованості, яка станом на 01 грудня 2013 року становила 139 515,99 доларів США, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 77 005,37 доларів США ; заборгованість за процентами 62 510,62 доларів США.

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів (п. 10.5), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 19 листопада 2014 року.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі кредитного договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається із Додатку №1, який є невід'ємною частиною кредитного договору №0 від 20.11.2007р.(а.с.8-9) Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток N1 до кредитного договору ), але в будь-якому випадку не пізніше 19 листопада 2014р. (згідно з п.п.1.2.2. Кредитного договору).

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Згідно з кредитним договором у Розділі терміни, що використовуються в Договорі «день сплати ануїтетного платежу» - це 20 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж, отже кредит мав повертатись рівними частинами - по 1660,00доларів США 20 числа кожного місяця, починаючи з 20 грудня 2007р.

З наданого представником позивача по первісному позову розрахунку заборгованості (а.с.150-153), вбачається, що останній платіж по сплаті тіла кредиту та відсотків по кредиту, ОСОБА_2 здійснив 19 червня 2009р. Таким чином, 20 липня 2009р. черговий платіж за кредитом здійснено не було, у зв'язку з чим на наступний день 21 липня 2009р. відбулось прострочення виконання окремого зобов'язання за кредитним договором й відповідно до ст.253 ЦК України розпочався перебіг строку позовної давності за цим та наступними несплаченими платежами за кредитом.

Аналогічна правова позиція міститься у рішенні Верховного Суду України у справі №6-116 цс 13, де вказано, що відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Отже, на момент звернення до суду, з аналізу розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем по первісному позову пропущено строк позовної давності за вимогами про погашення тіла кредиту частинами, строк виконання яких настав з 21 липня 2009р., а саме по тридцяти одному щомісячному платежу. Загальна сума вимог, за якими позивачем пропущено строки позовної давності складає 29 782,12 доларів США.(Сторінка 2 розрахунку заборгованості стовбець №3

809,31+818,34+827,48+836,72+846,06+846,06+855,51+865,07+874,73+884,49+894,37+904,36+914,46+924,67+934,99+945,43+955,99+966,67+977,46+988,38+999,41+1010,57+1021,86+1033,27+1044,81+1056,47+1068,27+1080,2+1092,26+1104,46+1116,79+1129,26).

Відповідно до п.1.2. договору факторингу №1 від 12 грудня 2011р. сторони домовились про те, що обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладання цього Договору визначений у Додатку №1 до цього Договору. Зазначений договір факторингу не передбачає збільшення обсягу (суми) переуступлених вимог та нарахування відсотків, саме за Кредитним договором №0 від 20.11.2007р. (№п/п 2426) обсяг вимог становить 77 005,37 доларів США за тілом кредиту та 30 969,25 доларів США за нарахованими несплаченими відсотками станом на 12 грудня 2011р. (дата укладання Договору факторингу).

Враховуючи те, що початком перебігу строку позовної давності по сплаті кредиту як тіла так і відсотків, є саме 21 липня 2009р., таким чином на момент звернення до суду 26 грудня 2014 року (а.с.35) позивачем вже було пропущено трирічний строк позовної давності, за вимогами щодо стягнення боргу по нарахованих відсотках станом на 12.12.2011р. сума яких визначена в додатку №1 до договору факторингу, строк позовної давності по нарахованих відсотках сплив саме 13.12.2014р.

Враховуючи вищенаведене, на час розгляду даної справи у ТОВ «Кей-Колект» відсутні правові підстави по стягненню відсотків, що були нараховані на підставі кредитного договору первісним кредитором АТ «Укрсиббанк».

Щодо додатково нарахованих відсотків ТОВ «Кей-Колект» після укладання договору факторингу з 13 грудня 2011р., то відповідно до положень ч. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-III від 12.07.2001 року, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Як вбачається з договору факторингу, останній не передбачає збільшення обсягу (суми) переуступлених вимог та нарахування відсотків (п.1.2 договору факторингу). Також в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 08.12.2011 року за №732 згідно якого ТОВ «Кей- Колект» зареєстрована як фінансова установа. Отже, позивач по первісному позову є фінансовою установою, яка без додаткових дозволів та ліцензій може укладати договори факторингу та отримувати відповідно до їх умов право вимоги. Однак, згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.1.2 Положення про порядок надання банкам і філіям іноземних банків генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.08.2011 року №281, банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги, передбачені Законом України «Про банки і банківську діяльність» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями, тільки після отримання генеральної ліцензії згідно з п.2 ст.5 Декрету №15- 93.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства України та наданих дозволів позивач, як відповідна фінансова установа має право без додаткових дозволів та ліцензій укладати договори факторингу та виступати в них фактором, але на проведення валютних операцій, зокрема для нарахування валютних процентів за користування кредитом у іноземній валютіпозивач повинен отримати індивідуальну чи генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій.

Позивач не надав суду індивідуальну чи генеральну ліцензію, що свідчить про правомірність нарахування відсотків після укладання договору факторингу №1 від 12.12.2011р.

Положенням ч.4 ст.267 ЦК України закріплено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Таким чином, зважаючи на те, що відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 подано заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення коштів в сумі 29 782,12 доларів США за вимогами про погашення боргу/тіла кредиту частинами, строк виконання яких настав з 21.07.2009р., то суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині ТОВ «Кей-Колект» слід відмовити

Що стосується стягнення суми нарахованих відсотків у сумі 62 770,17 доларів США, то суд вважає, що в цій частині позову слід також відмовити позивачу по первісному позову через сплив строку позовної давності по нарахованих відсотках первісним кредитором АТ «Укрсиббанк», що визначені в додатку №1 до договору факторингу та відсутності дозвільних документів у позивача передбачених чинним законодавством України по нарахуванню додаткових валютних відсотків після укладання договору факторингу №1 від 12.12.2011р

Таким чином, на основі вище приведених розрахунків в межах строку позовної давності розмір заборгованості за кредитом без урахування вимог, строк давності яких позивачем по первісному позову пропущено, складає виключно 47 199,60 доларів США - заборгованість по тілу кредиту (76 981,72 тіло кредиту - 29 782,12 сума тіла кредиту строк давності якого пропущений).

У відповідності до положень ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

Відповідно до умов укладеного 20 листопада 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем по первісному позову він же позивач по зустрічному позову ОСОБА_4, Договору поруки № 0/1 П, поручитель взяв на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором та несе солідарну відповідальність поручителя, відповідає перед позивачем в тому ж обсязі, що і позичальник.(а.с.10-11)

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У звязку з неналежним виконанням Договору № 0 від 20.11.2007 р. позичальником відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 утворилася заборгованість по сплаті кредиту.

12.12.2011 р. відповідно до договору факторингу № 1 ПАТ «УкрСиббанк» відступлено ТзОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобовязаннями позичальника по кредитному договору.

Згідно Розділу 12 договору про надання споживчого кредиту

, передбачено порядок дострокового повернення кредиту.

Зокрема, в п. 12.1. вказаного Договору передбачено, що «у випадку настання обставин, визначених .п. п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2. та 10.14. та направлення Банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим договором 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги), вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку».

19 липня 2012 р. на адресу відповідача по первісному позову ОСОБА_2 від ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» (що діє в інтересах ТзОВ «Кей-Колект» - відповідача по зустрічному позову) надійшло повідомлення про дострокове погашення боргу за кредитним договором за вих. № 126/11/61 від 07.07.2012 р.(а.с.67-68)

Тобто, на 32-й день після отримання ОСОБА_2 даного повідомлення у ТзОВ «Кей-Колект» зявилося право вимоги про дострокове повернення кредиту. Враховуючи дату отримання вищезазначеного повідомлення з вимогою негайного виконання зобовязання, даний термін настав 20.08.2012 р.

Отже, з того часу і до моменту предявлення Кредитором (позивачем по первісному позову) позову до суду минув шестимісячний термін.

Обставин, що зумовлюють продовження даного строку ТзОВ «Кей-Колект» не наведено.

Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору поруки № 0/1-П вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1.) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 27.09.2012 № 10-1393/0/4-12, у п. 2 якого зазначено, що «З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 11) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя».

Аналогічно зазначено і в Постанові Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема, що «При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати».

Оскільки Кредитор скористався правом дострокового повернення кредиту, що було передбачено розділом 12 відповідного кредитного договору, то право вимоги до поручителя він мав протягом шести місяців. Проте, позов було подано значно пізніше, а отже порука є припиненою.

З огляду на вищевказане, зустрічний позов ОСОБА_4 до ТОВ "Кей-Колект", третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 про визнання майнової поруки припиненою, слід задоволити.

Крім того, беручи до уваги заяву відповідача по первісному позову ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності у стягненні коштів в сумі 29 782,12 доларів США за вимогами про погашення тіла кредиту частинами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Суд, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ"Кей-Колект" у рахунок повернення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2007 року - 47 199,60 дол. США, що еквівалентно (станом на день ухвалення рішення) 1 123 822 грн..47 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту.

Враховуючи те, що початком перебігу строку позовної давності по сплаті кредиту як тіла так і відсотків, є саме 21 липня 2009р., таким чином на момент звернення до суду позивачем ТОВ «Кей-Колект» вже було пропущено трирічний строк позовної давності, за вимогами щодо стягнення боргу по нарахованих відсотках станом на 12 грудня 2011р. сума яких визначена в додатку №1 до договору факторингу, строк позовної давності по нарахованих відсотках сплив саме 13.12.2014р.

Суд при розгляді позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості шляхом нарахування відсотків на заборгованість по тілу кредиту по кредитному договору від 20 листопада 2007 року, приймає до уваги, що ТОВ «Кей Колект» є фінансовою установою, якою було укладено з ПАТ «УкрСиббанк» договір факторингу №1 від 12 грудня 2011 року, при цьому ТОВ «Кей Колект» відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-III від 12.07.2001 року, не має прав самостійно нараховувати та здійснювати стягнення заборгованості (в тому числі процентів) у іноземній валюті, оскільки зазначені валютні операції, підлягають ліцензування, а оскільки ТОВ «Кей Колект» не має відповідної ліцензії для отримання валютного платежу за валютною операцією по погашенню заборгованості за кредитним договором, яка наявна у ПАТ «УкрСиббанк», враховуючи, що на підставі вищезгаданого договору факторингу ПАТ «УкрСибанк» відступило ТОВ «Кей Колект» свої права вимоги заборгованості до відповідачів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів нарахованих позивачем відсотків у розмірі 62 770,17 доларів США, не підлягають задоволенню.

На підставі ст.,ст.256-257,267,526,530,551,553,554,556,559,610-612,625,1048,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 214-216, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"(, № п/р одержувача 9000, банк одержувача: ПАТ «УкрСиббанк», код банку одержувача : 3510005 у рахунок повернення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20 листопада 2007 року - 47 199,60 дол. США, що еквівалентно 1 123 822 ( один мільйон сто двадцять три тисячі вісімсот двадцять дві) грн..47 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту, а також у рахунок повернення судових витрат 3 654 ( три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн..00 коп., а в решті позову

- відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 про визнання майнової поруки припиненою, задоволити.

Визнати припиненим договір поруки № 0/1-П, укладений 20 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя Беркещук Б. Б.