Справа № 417/797/15-ц
Провадження № 2/417/619/15
РІШЕННЯ

Іменем україни

"23" липня 2015 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Шкирі В.М

за участі секретаря Позднякової С.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області цивільну справу за позовом Марківського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

25.05.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 50000 гривень та накласти арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача. 16.07.2015 позивач уточнив позовні вимоги та просив та просив стягнути на його користь 50000 гривень- моральну шкоду завдану ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 21.11.2013 вироком Марківського районного суду Луганської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. На час вчинення злочину ОСОБА_1перебував у трудових відносинах з позивачем про що свідчить наказ № від 07.04.2004 №86 Про прийняття» та договір про повну матеріальну відповідальність від 08.04.2004 , наказ «Про призначення матеріально-відповідальної особи за збереження та утримання в належному стані автотранспорту» №14 від 11.01.2010.

За цивільними позовами потерпілих з Марківського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луганської області стягнуто на користь потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 50000 гривень моральної шкоди, відповідно по 20,0 тис.грн, 20 тис.грн, 10 тис.грн.

18.05.2015 Управлінням Державної казначейської служби України у Марківському районі Луганської області проведено безспірне списання коштів з рахунків позивача на виконання вироку Марківського районного суду Луганської області від 21.11.2013.

Враховуючи те, що на момент скоєння злочину ОСОБА_1 володів на законних підставах, то саме він повинен відшкодувати шкоду в порядку регресу на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.49.).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином , через канцелярію суду, до початку судового розгляду, надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі за наявними у справі документами (а.с.48).

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:

Згідно наказу №86 від 07.10.2004 «Про прийняття» ОСОБА_1 прийнято на посаду водія Територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів (а.с.15)

Згідно наказу № 35 від 08.10.2004 «Про призначення матеріально - відповідальної особи» ОСОБА_1 призначено матеріально відповідальною особою цього ж дня укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність .(а.с.16,18)

Згідно наказу № 14 від 11.01.2010 «Про призначення матеріально - відповідальної особи за збереження та утримання в належному стані автотранспорту» ОСОБА_1 призначено матеріально відповідальною особою за збереження автотранспорту, зокрема автомобіля ВАЗ 21046-20 який стоїть на балансі територіального центру (а.с.17)

21.11.2013 вироком Марківського районного суду Луганської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.8-14)

З вироку вбачається, що 15.05.2013, о 19 годині 15 хвилин, у світлий час доби, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по 117 км автодороги Т-13-07 сполучення «Сватово Новопсков Мілове» не виконав вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху здійснив наїзд на ОСОБА_5Г в результаті чого він отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці. Автомобіль яким керував ОСОБА_1 належить Марківському територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луганської області.

Цим же вироком частково задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 на загальну суму 50000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

18.05.2015 Управлінням Державної казначейської служби України у Марківському районі Луганської області проведено безспірне списання коштів з рахунків позивача на користь ОСОБА_4 10000 гривень, ОСОБА_2 20000 гривень, ОСОБА_3Ю 20000 гривень, як підстава зазначено рішення Марківського районного суду Луганської області від 23.11.2013 (а.с.41)

Із встановлених судом обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виник цивільно-правовий спір у межах трудових правовідносин.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступного:

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зокрема ч. 3 ст.10, ч.1 та ч.3 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.- ч.4 ст.174 ЦПК України.

Ч.1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч.1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Аналогічні положення містяться і у п.8 постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 (зі змінами) зокрема в ньому визначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обовязків, відповідальність несе організація, з якою він перебуває в трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Тож положення ст.1172 ЦК стосуються відшкодування як майнової, так і моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 134 Кодексу Законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Згідно ст. 403 КПК України, вирок суду, що набрав законної сили, є обовязковим для всіх державних і громадських підприємств, установ і організацій, посадових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Зясувавши повно, всебічно, обєктивно всі обставини, які мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що шкода в ДТП, яке сталося 15.05.2013 була спричинена джерелом підвищеної небезпеки- автомобілем ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Марківському територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луганської області і настала з вини водія цієї установи - ОСОБА_1, під час виконання ним трудових обовязків.

Вина ОСОБА_1 встановлена вироком Марківського районного суду Луганської області від 23.11.2013 і не оспорюється жодною стороною.

З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для виникнення цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_1 : є наявність шкоди, протиправна дія при спричиненні шкоди, яка має ознаки злочину, і наявність причинного звязку між дією і протиправною поведінкою. Оскільки моральну шкоду, спричинену потерпілим за ОСОБА_1О відшкодувала юридична особа - Марківський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луганської області, з якою він перебував у трудових відносинах , вона має право в порядку регресу на її відшкодування з винної особи в розумінні ч.1 ст.1191 ЦК ОСОБА_6

Крім того відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, це не суперечить закону, не порушує права, сободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору розмір якого складає 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, тому в силу положень ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 1167,1172, 1191 ЦК України, п.8 постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 (зі змінами) п.3 ч.1 ст. 134 КЗпПУ, ст. 403 КПК України, ст. 3,10, 11, 60, 61,88,174,212-215,218,222,223 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов Марківського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Марківського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луганської області 50000 (пятдесят ) тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, в дохід держави Україна.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії.

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря