Справа №2/489/1084/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 р. ОСОБА_1 через представника звернулася до суду з позовом, яким просила визначити що ОСОБА_2 і ОСОБА_6 на момент видачі на їх імя державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою:вул. ОСОБА_7, 15 в м. Миколаєві належали на праві спільної часткової власності 32/100 і 68/100 частин земельної ділянки відповідно до первинних часток співвласників житлового будинку, а також просила визнати за собою право власності на 32/100 частин вказаної земельної ділянки у звязку із набуттям права власності на 50/100 частину житлового будинку розташованим за даною адресою за договором купівлі від 28 лютого 2000 р. цієї частини будинку від ОСОБА_2

Позов був обґрунтований тим, що ОСОБА_6 померла 01 червня 2004 р., спадкоємцями після неї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ідеальні частки співвласників земельної ділянки не визначені, що перешкоджає їй оформити право власності на земельну ділянку відповідно до первісної частки ОСОБА_2 у праві власності на житловий будинок.

У листопаді 2015 р. до суду була надана позовна редакція зі зміненими вимогами - представник позивачки просив припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку та виділити ОСОБА_1 32/100 частин у праві власності на земельну ділянку, а ОСОБА_6 68/100 часток, відповідно. Також просив визнати за ОСОБА_1 право власності на 32/100 частин земельної ділянки. Просив розглянути справу без його участі.

Ухвалою суду від 17 грудня 2015 р. у прийнятті уточненого позову було відмолено.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала заяву про згоду з первісним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, через представника подав заперечення проти первісного позову (а.с.60).

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду заяву про визнання первісного позову (а.с.59).

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, письмову заяву щодо позову не надала.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

У відповідності до оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи КП ММБТІ на адресу: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 15 первісний власник цілого даного житлового будинку забудовник ОСОБА_8 подарувала 25 квітня 1972 р. 68/100 частин житлового будинку з відповідною частиною підсобних приміщень по вул. 6 Лінія, 15 в м. Миколаєві ОСОБА_9 А 32/100 частин даного житлового будинку ОСОБА_8 продала 25 квітня 1972 р. ОСОБА_10 та ОСОБА_2.

Після смерті 13 серпня 1986 р. ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 травня 1987 р. власником 68/100 частин житлового будинку по вул. Генерала Свиридова, 15 (колишня вул. 6 Лінія) стала ОСОБА_11

На підставі договору дарування від 07 липня 1994 р. право власності на 68/100 частин даного житлового будинку перейшло від ОСОБА_11 до ОСОБА_12

Після смерті 15 жовтня 1998 р. ОСОБА_10 в порядку спадкування за законом його спадкоємиця ОСОБА_2 успадкувала право власності на 32/200 частини житлового будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 травня 1999 р.

Рішенням ОСОБА_13 міської ради від 28 січня 2000 р. №26 співвласникам житлового будинку ОСОБА_12 та ОСОБА_2М, були встановлені нові ідеальні частини у праві власності по ? кожній. Підставою цьому згідно висновку КП «Миколахвське ММБТІ» від 13 січня 2000 р. слугувала побудова ОСОБА_2 господарських та побутових будівель та споруд за даною адресою.

На підставі рішення виконкому ОСОБА_13 міської ради від 28 січня 2000 р. №26 ОСОБА_12 11 лютого 2000 р. було видано свідоцтво про право власності на 50/100 частин даного житлового будинку.

Рішенням ОСОБА_13 міської ради від 14 вересня 1999 р. №11/15 ОСОБА_6 та ОСОБА_2 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель по вул. Генерала Свиридова, 15 площею 861 кв.м.

Згідно копії державного акту на право приватної власності не землю I-МК№007507 виданого ОСОБА_13 міською радою 16 листопада 1999 р. в спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,0861 га. для обслуговування індивідуальних житлових будинків, господарських будівель по вул. Генерала Свиридова, 15 в м. Миколаєві.

На підставі біржового договору купівлі-продажу від 28 лютого 2000 р. №2609-Л, який був визнаний дійсним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2005 р. у цивільній справі №2-3046/2005, ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 50/100 частин даного житлового будинку, які належали останній на підставі свідоцтва про право власності від 11 лютого 2000 р. При цьому ОСОБА_2 передала ОСОБА_6 оригінал державного акту на право приватної власності на землю

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2014 р. у справі №2-о/489/161/14 було встановлено факт належності померлій 01 червня 2004 р. ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на 50/100 частин житлового будинку розташованого по вул. Генерала Свиридова,15 в м. Миколаєві, виданого 11 лютого 2000 р. на імя ОСОБА_12 ОСОБА_13 міською радою. (а.с.13)

Відповідно до копії спадкової справи №687/2004 р. заведеною 27 серпня 2004 р. Другою ОСОБА_13 державною нотаріальною конторою після смерті 01 червня 2004 р. ОСОБА_6 спадщину після неї прийняли спадкоємці 1 черги за законом син ОСОБА_4 і донька ОСОБА_5 та вдівець померлої ОСОБА_3 (а.с.101-103).

Постановами державного нотаріуса від 08 січня 2014 р. та 19 червня 2014 р. спадкоємцям ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як на частини житлового будинку по вул. Генерала Свиридова, 15 в м. Миколаєві, так і на земельну ділянку площею 0,0861 га. за цією ж адресою, оскільки не визначені ідеальні частини в праві спільної власності на земельну ділянку співвласників ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину не видано.

Відповідно до Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно співвласниками житлового будинку по вул. Генерала Свиридова є ОСОБА_12 (50/100) та ОСОБА_14 (50/100). (а.с.129-130). Обтяжень не зареєстровано.

Із роз'яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 набули право власності на 32/100 та 68/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, тобто на ті частки які утворилися вперше при перетворення одноосібної власності на будинок у спільну часткову.

Тож частини спільної земельної ділянки ОСОБА_2М, та ОСОБА_6 слід визначити в такому ж розмірі 32/100 та 68/100.

При цьому вимогу позову про визначення того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на час видачі державного акту вже належали наведені ідеальні частини в праві власності на земельну ділянку, суд відхиляє, оскільки такий факт суперечить змісту державного акту на право приватної власності на землю.

Вимогу про визнання за ОСОБА_1 права власності на 32/100 частин даної земельної ділянки слід задовольнити, оскільки статтею 39, 67 ЗК України 1991 р. перехід право власності на земельну ділянку при відчуженні будинку презюмувався.

Згідно ст. 88 ЦПК України на відповідачів в рівних частках слід покласти обовязок відшкодувати позивачці судовий збір 1091,20 грн.

Керуючись ст. 212-15 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити ідеальні частини ОСОБА_2 і ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0861 га. для обслуговування індивідуальних житлових будинків, господарських будівель по вул. Генерала Свиридова, 15 в м. Миколаєві набутого ними на підставі державного акту на право приватної власності не землю I-МК№007507 виданого ОСОБА_13 міською радою 16 листопада 1999 р. в розмірі 32/100 та 68/100, відповідно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 32/100 частин земельної ділянки площею 0,0861 га. для обслуговування індивідуальних житлових будинків, господарських будівель по вул. Генерала Свиридова, 15 в м. Миколаєві.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 272,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький