Справа № 635/4279/14-ц
Провадження № 2/635/2004/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, про визнання права власності, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6, Реєстраційна служба Харківського районного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель від 10 грудня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та повернути у власність позивача комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, який складається з контрольно-пропускного пункту літ. «А-1» загальною площею 12,8 кв.м, гаражу на 5 боксів літ. «Б-1» загальною площею 96,20 кв.м, складу паливно-мастильних матеріалів літ. «В-1» загальною площею 17,40 кв.м, адміністративного приміщення літ. «Д-3» загальною площею 1218,80 кв.м, ремонтно-виробничого комплексу зі складом літ. «Е-1» загальною площею 4357,10 кв.м, складу літ. «Ж-1» загальною площею 264,60 кв.м, котельні літ. «З-1» загальною площею 22,60 кв.м, водяного вузла літ. «О-1» загальною площею 3,50 кв.м, складу вінілацетату літ. «И-1» загальною площею 73,80 кв.м, пожежної насосної літ. «М-1» загальною площею 24,80 кв.м, пожежного резервуару літ. «Н-1» загальною площею 57,0 кв.м, насосної фекальної каналізації літ. «П-1» загальною площею 69,80 кв.м, заглибленого складу літ. «Р-1» загальною площею 61,60 кв.м., з допоміжними спорудами: фонтану № 2, оглядового колодязя № 1, залізобетонної огорожі комплексу; внутрішніх доріг, зовнішніх доріг та визнати за позивачем право власності на вказане майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_4, 21 жовтня 2010 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення про поділ майна подружжя та визнано за ОСОБА_1 право власності на комплекс нежитлових приміщень, розташований за адресою: Харківська область,Харківський район, село Циркуни, вулиця Кірова, 1-б та на комплекс спірних нежитлових будівель за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, 22. 10 грудня 2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 5,9867 га (кадастровий номер: :00:003:0026) за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, 22, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 3063. При укладенні договору купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року між сторонами були відсутні наміри на настання реальних правових наслідків, оскільки вказаний правочин був вчинений, як гарантія того, що позивач повинна розрахуватись з відповідачами за певну допомогу з їх боку, яка була потрібна позивачу. Але на що розраховувала позивач так і не отримала та продовжує користуватися свої майном, здавати будівлі в оренду, проводити їх поточний ремонт, сплачувати рахунки за користування електроенергією та забезпечувати охорону території. Відповідно до умов укладеного договору купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року відповідачі грошей не передавали, розписок позивач не надавала, акт прийому-передачі приміщень не підписувала та ключів від приміщень не передавала. Відповідачі на територію комплексу нежитлових будівель за вищевказаною адресою ніколи не приходили, з працівниками не знайомилися, жодних претензій щодо вказаного майна не предявляли. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Представник позивача - ОСОБА_7, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що договір купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року укладений між позивачем та відповідачами без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, тому вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на те, що у період з 17 липня 2015 року до 03 серпня 2015 року перебуває у відпустці та не може зявитися до суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася подала суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на те, що не може прибути у судове засідання на призначену дату у звязку з її відрядженням до міста Києва.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, подав суду письмові пояснення, проти вимог позивача заперечував та пояснив наступне: йому стало відомо, що його онук ОСОБА_3 має намір придбати комплекс нежитлових будівель для зайняття підприємницькою діяльністю, але на придбання вказаного майна у останнього не вистачало грошей, тому ОСОБА_2 вирішив допомогти онукові. 10 грудня 2010 року ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_9 зявилися до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_6 для укладення спірного договору купівлі-продажу. Відповідачі по справі прийняли рішення про придбання майна у рівних частках по 1/2 кожному, у звязку з чим і оплата за придбання майна була здійснена пропорційно кожним з відповідачів, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час оформлення договору купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року сплатили ОСОБА_1 по 399000,00 гривень кожний, у загальному розмірі 798000,00 гривень. Під час отримання грошей поруч з ОСОБА_1 знаходився її колишній чоловік ОСОБА_4, який допомагав позивачу рахувати отримані від продажу гроші та супроводжував її під час укладення договору. В раніше поданих письмових заперечення ОСОБА_2, вказав, що договір купівлі-продажу комплексу спірних нежитлових будівель від 10 грудня 2010 року не може бути визнано фіктивним, оскільки його укладення було спрямовано на досягнення певного результату, вказаний договір відповідає всім нормам цивільного законодавства України, тому відсутні підстави і для визнання його недійсним. При підписанні договору позивач підтвердила свою згоду з усіма істотними умовами договору купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року, а саме одночасно і на отримання коштів за договором від відповідачів і на передачу останнім спірного майна. 10 грудня 2010 року позивач отримала від продажу належного їй комплексу нежитлових будівель за вищевказаною адресою, грошові кошти у розмірі 798000,00 гривень, які покупці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю пропорційно сплатили під час оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу; жодних доказів на підтвердження здійснення позивачем поточного ремонту та охорони спірного майна останньою суду не надано; договори оренди надані позивачем не можуть бути доказами при вирішенні даної справи, оскільки відсутні дані, що ці договори виконувалися, а договір оренди площ споруди від 03 січня 2002 року стосується інших приміщень, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, село Циркуни, вулиця Кірова, 1-б; документи, щодо сплати електроенергії не містять вказівки на те, що платником по рахункам є саме позивач, при цьому жодний документ не підтверджує того, що постачання електроенергії здійснювалося саме у спірні нежитлові приміщення. Право приватної власності на комплекс нежитлових будівель за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, 22 зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ? частині за кожним.

ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити з підстав викладених позивачем.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на те, що у період з 17 липня 2015 року до 03 серпня 2015 року перебуває у відпустці та не може зявитися до суду.

Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Представник реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, подав суду письмові пояснення та просив вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства України, також просив розглядати справу за його відсутності.

Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії АТ «Укрексімбанк» в місті Харкові ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що невиконання стонами правочину не означає, що укладено фіктивний правочин. Відповідачі здійснили всі необхідні дії, направленні на набуття реальних наслідків за договором купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року, а саме: ініційовано укладення договору купівлі-продажу майна виключно в нотаріальній формі, передано грошові кошти позивачу, незважаючи на заперечення останньої про їх отримання, оскільки відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року сторони за договором підтвердили сплату грошових коштів під час оформлення вказаного договору; здійснено державну реєстрацію права власності на спірне майно.

Враховуючи, що справа тривалий час перебуває в провадженні суду, відповідачі в судове засідання не зявлялись, просили про відкладення розгляду справи з різних причин, суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності, при цьому врахував, що відповідач ОСОБА_2 свою позицію щодо позову виклав письмово.

Суд, заслухавши представника позивача, ОСОБА_4, представника АТ «Укрексімбанк», досідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 10 грудня 2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 3063, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність, а ОСОБА_3, ОСОБА_2 прийняли у власність в рівних частках кожний комплекс нежитлових будівель, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 5,9867 га (кадастровий номер: :00:003:0026) за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, 22, який складається з контрольно-пропускного пункту літ. «А-1», гараж на 5 боксів літ. «Б-1», склад паливно-мастильних матеріалів літ. «В-1», адміністративне приміщення літ. «Д-3», ремонтно-виробничий комплекс зі складом літ. «Е-1», склад літ. «Ж-1», котельня літ. «З-1», водяний вузол літ. «О-1», склад вінілацетату літ. «И-1», пожежна насосна літ. «М-1», пожежний резервуар літ. «Н-1», насосна фекальна каналізація літ. «П-1», заглиблений склад літ. «Р-1», фонтан № 2, оглядовий колодязь № 1, які належать ОСОБА_1 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-6396/10 р. Цей продаж здійснено за 798000,00 гривень, які ОСОБА_3, ОСОБА_2 повністю пропорційно сплатили ОСОБА_1 під час оформлення договору купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року.

Відповідно до інформації № 102, наданої Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 08 лютого 2013 року, згідно матеріалів технічної інвентаризації та правової реєстрації комплекс нежитлових будівель, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, 22 станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» на праві приватної спільної часткової власності в ? частині за ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 10 грудня 2010 року, реєстр № 3063 та в 1/2 частині за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 10 грудня 2010 року, реєстр № 3063, про що також свідчить витяг про державну реєстрацію прав № 29715725, сформований Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 19 квітня 2011 року.

В якості доказів суду надано: рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-6396/10 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватної фірми «Яна» про визнання права власності, відповідно до якого за позивачем визнано право власності на нежитлову будівлю, цех по виробництву будівельних матеріалів, загальною площею 891,6 кв.м, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, село Циркуни, вулиця Кірова, 1-б та на комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, що складається в цілому з контрольно-пропускного пункту літ. «А-1» загальною площею 12,80 кв.м, гаражу на 5 боксів літ. «Б-1» загальною площею 96,20 кв.м, складу паливно-мастильних матеріалів літ. «В-1» загальною площею 17,40 кв.м, адміністративного приміщення літ. «Д-3» загальною площею 1218,80 кв.м, ремонтно-виробничого комплексу зі складами літ. «Е-1» загальною площею 4357,10 кв.м, складу літ. «Ж-1» загальною площею 264,60 кв.м, котельні літ. «З-1» загальною площею 22,60 кв.м, водяного вузла літ. «О-1» загальною площею 3,50 кв.м, складу вінілацетату літ. «И-1» загальною площею 73,80 кв.м, пожежної насосної літ. «М-1» загальною площею 42,80 кв.м, пожежного резервуару літ. «Н-1» загальною площею 57,0 кв.м, насосної фекальної каналізації літ. «П-1» загальною площею 69,80 кв.м, заглибленого складу літ. «Р-1» загальною площею 61,60 кв.м., з допоміжними спорудами: фонтану № 2, оглядового колодязя № 1, огорожі комплексу; внутрішніх доріг, зовнішніх доріг;

витяг про державну реєстрацію прав № 27907675, сформований Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 05 листопада 2010 року;

витяг з державного реєстру правочинів № 9367708, сформований приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_610 грудня 2010 року;

договір оренди площі споруди № 3-01АР, а саме частини площі в будівлі, яка належить ПП «Яна» та розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, село Циркуни, вулиця Кірова, 1-б, укладений 03 січня 2002 року між ПП «Яна», в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «Тімекс», в особі генерального директора ОСОБА_11;

договір оренди майна, а саме нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, укладений 05 листопада 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Тімекс», в особі директора ОСОБА_12 та акт приймання-передачі до договору оренди нежитлового приміщення від 05 листопада 2010 року;

договір оренди приміщення, а саме нежитлового приміщення, площею 316,2 кв.м, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, укладений 05 листопада 2010 року між ОСОБА_1 та ПОГ «Промислові ініціативи» ГО «Фонд підтримки інвалідів», в особі директора ОСОБА_13 та акт приймання передачі до договору оренди нежитлового приміщення від 05 листопада 2010 року;

Також в якості доказів суду надано: рахунок-фактура № 341 від 04 лютого 2013 року; відомості про витрати електричної енергії станом на 31 грудня 2012 року; акт приймання-передачі від 31 грудня 2012 року, від 31 січня 2013 року до договору № 139/11-Э від 19 листопада 2002 року за грудень 2012 року, за січень 2013 року відповідно щодо оплати отриманої електроенергії; копії квитанцій по розрахункам за електроенергію.

В матеріалах справи також містяться: копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи платника податків на імя позивача; копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя ОСОБА_4; копії квитанцій по розрахункам за електроенергію; квитанція № 977.111.1 від 31 грудня 2010 року про сплату ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб від інших видів діяльності на суму 41148,00 гривень; квитанція № 977.112.1 від 31 грудня 2010 року про сплату ОСОБА_3 збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна на суму 4114,80 гривень;

договір оренди майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 200 кв.м, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, укладеного 01 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_14; акт приймання-передачі за договором оренди нежитлових приміщень від 01 листопада 2012 року; акт приймання передачі орендної плати та обовязкових платежів за договором найму (оренди) майна від 01 листопада 2012 року станом на 01 вересня 2013 року; акт приймання-передачі орендної плати та обовязкових платежів за договором найму (оренди) майна від 01 листопада 2012 року станом на 01 жовтня 2013 року;

акт приймання-передачі орендної плати та обовязкових платежів за договором найму (оренди) майна від 05 листопада 2010 року станом на 01 листопада 2013 року; акт приймання-передачі орендної плати та обовязкових платежів за договором найму (оренди) майна від 05 листопада 2010 року станом на 01 жовтня 2013 року;

договір оренди майна, а саме нежитлового приміщення, загальною площею 100 кв.м, розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, укладений 01 травня 2013 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_15; акт приймання-передачі за договором оренди нежитлових приміщень від 01 травня 2013 року; акт приймання-передачі орендної плати та обовязкових платежів за договором найму (оренди) майна від 01 травня 2013 року станом на 01 жовтня 2013 року; акт приймання-передачі орендної плати та обовязкових платежів за договором найму (оренди) майна від 01 травня 2013 року станом на 01 листопада 2013 року;

зобовязання ОСОБА_5 від 10 грудня 2010 року;

рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2013 року по цивільній справі № 635/2294/13-ц за позовом Заступника прокурора Київського району міста Харкова, що діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ "Укрексімбанк" в місті Харкові до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_16 з обмеженою відповідальністю Тімекс в особі керуючого санацією ОСОБА_17 про визнання права іпотеки та про звернення стягнення на предмет іпотек;

рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2013 року, яким рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2013 року скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Київського району міста Харкова, що діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ "Укрексімбанк" в місті Харкові;

Генеральна угода №6807N4 від 27 березня 2007 року, укладена між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_16 з обмеженою відповідальністю «Тімекс» із загальним лімітом заборгованості 2100000,00 доларів США, терміном користування до 25 березня 2010 року та додаткова угода №6807/4-1 від 06 жовтня 2008 року до неї.

кредитний договір №68608К21 від 06 жовтня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_16 з обмеженою відповідальністю «Тімекс», відповідно до умов якого ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відкриває ТОВ «Тімекс» не відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання з лімітом кредитної лінії у розмірі 300000,00 гривень строком до 28 лютого 2010 року; додаток 1 до кредитного договору №68608К21 від 06 жовтня 2008 року; договір №68608К21-1 про внесення доповнень до кредитного договору №68608К21 від 06 жовтня 2008 року, укладений 06 січня 2009 року; договір №68608К21-2 про внесення доповнень до кредитного договору №68608К21 від 06 жовтня 2008 року, укладений 07 травня 2009 року; договір №68608К21-3 про внесення доповнень до кредитного договору №68608К21 від 06 жовтня 2008 року, укладений 28 травня 2009 року;

кредитний договір №6807К17 від 27 березня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_16 з обмеженою відповідальністю «Тімекс», відповідно до умов якого ТОВ «Тімекс» відкрито мультивалютну кредитну лінію з лімітом заборгованості - еквівалент 1500000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення кредиту 25 березня 2010 року; додаток 1 до кредитного договору №6807К17 від 27 березня 2007 року; додаткова угода №6807К17-1 до кредитного договору №6807К17 від 27 березня 2007 року, укладена 04 липня 2007 року; додаток 1 від 04 липня 2007 року до кредитного договору від 27 березня 2007 року №6807К17;

іпотечний договір №6807Z59, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_18 за реєстровим № 1568, укладений 27 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватною фірмою «Яна», в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Тімекс» перед ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за генеральною угодою №6807N4 від 27 березня 2007 року, , відповідно до умов якого, ПФ «Яна» передала позивачу в іпотеку нерухоме майно цех по виробництву будівельних матеріалів, загальною площею 891,6 кв.м, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, село Циркуни, вулиця Кірова, 1-б. Вартість предмету іпотеки встановлена в розмірі 375000,00 гривень;

іпотечний договір №6807Z60, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_18 за реєстровим № 1568, укладений 27 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватною фірмою «Яна», в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Тімекс» перед ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за генеральною угодою №6807N4 від 27 березня 2007 року, відповідно до умов якого, ПФ «Яна» передала позивачу в іпотеку нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель, загальною площею 5 188,60 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 20, та складається з: літ.А-1 контрольно-пропускний пункт, загальною площею 12,8 кв.м.; літ. „Б-1 гараж на пять боксів, загальною площею 96,2 кв.м.; літ.В-1 - склад паливно-мастильних матеріалів, загальною площею 17,4 кв. м.; літ. „Д-3 - адміністративні приміщення, загальною площею 1218,8 кв.м.; літ. „Е-1 ремонтно-виробничий корпус зі складом, загальною площею 3578,8 кв.м.; літ. „Ж-1-склад, загальною площею 264,6 кв.м. Вартість предмету іпотеки встановлена в розмірі 4250000,00 гривень.

протокол засідання комітету кредиторів ОСОБА_16 з обмеженою відповідальністю «Тімекс» № 3 від 27 серпня 2010 року;

постанова Господарського суду Харківської області від 21 липня 2010 року по справі № 5-48/25-10 про визнання боржника - ОСОБА_16 з обмеженою відповідальністю «Тімекс» банкрутом.

інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 11238513, надана Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області 21 жовтня 2013 року, відповідно до якої комплекс нежитлових будівель, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22 на праві приватної спільної часткової власності належить в 1/2 частині ОСОБА_2 та в ? частині ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 10 грудня 2010 року, реєстр № 3063, записи від 19 квітня 2011 року відповідно.

пошук відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців;

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, серії АГ № 104369 від 14 лютого 2014 року.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 ЦК України, якою передбачено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з правилом статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Згідно ч. 1 ст. 218 ЦК України, заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, надані позивачем докази, приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі продажу комплексу нежитлових будівель задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надала жодного доказу, який би безспірно свідчив що вона як продавець, а відповідачі як покупці уклали вказаний договір без наміру створення правових наслідків, тоді як відповідачі після укладення вказаного договору купівлі - продажу зареєстрували у встановленому законом порядку, що діяв на той час, право власності на спірне нерухоме майно, що свідчить про виконання відповідачами дій на виконання договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель від 10 грудня 2010 року і реальність угоди.

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, який складається з контрольно-пропускного пункту літ. «А-1» загальною площею 12,8 кв.м, гаражу на 5 боксів літ. «Б-1» загальною площею 96,20 кв.м, складу паливно-мастильних матеріалів літ. «В-1» загальною площею 17,40 кв.м, адміністративного приміщення літ. «Д-3» загальною площею 1218,80 кв.м, ремонтно-виробничого комплексу зі складом літ. «Е-1» загальною площею 4357,10 кв.м, складу літ. «Ж-1» загальною площею 264,60 кв.м, котельні літ. «З-1» загальною площею 22,60 кв.м, водяного вузла літ. «О-1» загальною площею 3,50 кв.м, складу вінілацетату літ. «И-1» загальною площею 73,80 кв.м, пожежної насосної літ. «М-1» загальною площею 24,80 кв.м, пожежного резервуару літ. «Н-1» загальною площею 57,0 кв.м, насосної фекальної каналізації літ. «П-1» загальною площею 69,80 кв.м, заглибленого складу літ. «Р-1» загальною площею 61,60 кв.м., з допоміжними спорудами: фонтану № 2, оглядового колодязя № 1, залізобетонної огорожі комплексу; внутрішніх доріг, зовнішніх доріг, що укладений 10 грудня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 Олександровичема, ОСОБА_3, тому відмовляє позивачу в задоволенні вказаної вимоги, при цьому суд також враховує, що позивач не надала доказів і на підтвердження, що вказаний правочин є удаваним і приховує інший правочин (який саме у позові позивач не зазначає) і щодо якого представник позивача в судовому засіданні не вважав за необхідне надавати пояснення, а суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів.

Враховуючи, що судом не встановлено недійсність договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Затишшя, вулиця Комунальна, будинок 22, укладеного 10 грудня 2010 року між позивачем та відповідачами, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні вказаної вимоги.

За вказаних обставин, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем відносить за її рахунок.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує в тому числі питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що вказаним рішенням суду позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, рішення суду не набрало законної сили, суд не знаходить підстав для скасування заходів забезпечення позову, що застосовані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2014 року (в частині, що залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року ), тому відмовляє відповідачу ОСОБА_3 в скасуванні заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203; 204; 215 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна