АПЕЛЯЦІЙНИ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Шахової О.В.,

при секретарі: Троц В.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10.02.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про передачу права на використання майнових прав за патентом,

в с т а н о в и в

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.02.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про передачу права на використання майнових прав за патентом - повернуто заявнику для подання до належного суду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Апелянт вказує на те, що суд безпідставно повернув позивачу позовну заяву обґрунтовуючи тим, що позивачем не дотримано правил підсудності передбачених ст. 109 ЦПК України, та вважає, що вказаний спір має вирішуватися відповідно до приписів ч. 8 ст. 110 ЦПК України, а саме за місцем виконання договору.

Справа № 752/2099/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4877/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і направити справу до Голосіївського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції вважає такою, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, а тому, в порядку ст. 303-1, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь в судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачу.

Судом встановлено, що 01.02.2015 ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про передачу права на використання майнових прав за патентом (а.с.1-6).

Звертаючись до суду, позивач підсудність даного позову визначив за правилами ч. 8 ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Вважає, що оскільки оскаржуваний договір є посвідченим нотаріально приватним нотаріусом, нотаріальний округ якого знаходиться в Голосіївському районі м. Києва, та його фактично виконано в момент його підписання, то даний позов має бути подано до Голосіївського районного суду м. Києва.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подачі до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні з вказаним позовом до суду позивачу слід було керуватись загальними правилами підсудності справ, визначеними у ст. 109 ЦПК України, оскільки обставини для подання позову із застосуванням положень ч. 8 ст. 110 ЦПК України відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Виходячи з цього, та беручи до уваги предмет позову, колегія суддів вважає, що підсудність вказаної справи повинна визначатися за правилами загальної підсудності, оскільки у договорі, що оскаржується не зазначено місце його виконання, а зобов'язання, які з нього випливають не містять особливостей щодо їх виконання лише у певному місці. Разом з тим, з матеріалів позовної заяви та додатків до неї вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1, що територіально не належить до Голосіївського району м. Києва.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про непідсудність справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про передачу права на використання майнових прав за патентом Голосіївському районному суду м. Києва.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що при постановленні оскаржуваної позивачем ухвали, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а посилання на ч.8 ст. 110 ЦПК України є безпідставними, так як не ґрунтуються на вимогах закону.

В порядку ст. 307 ч. 2, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

Враховуючи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, щодо визначення підсудності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10.02.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: