Справа № 666/6057/15-ц
Провадження № 2/666/2963/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Іванищука А.А.

за участю секретаря Сільчик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

1. Щодо позову.

1.1. Відповідно до позовної заяви, 01.10.2005р. сторони по справі зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, 17.04.2007р.н. та доньку ОСОБА_4, 25.09.2010р.н. Позивач зазначає, що шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, поновлювати її вони з відповідачем не збираються, збереження сімї неможливе. Крім того в позові позивач зазначає, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей, добровільно не надає матеріальну допомогу на їх утримання, неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач також зазначає, що відповідач працює укладальником тротуарної плитки та отримує дохід від своєї трудової діяльності, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, 17.04.20079р.н. та доньки ОСОБА_4, 25.09.2010р.н. у розмірі 5000,00грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

1.2. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб.

2.1. Відповідач та його представник за договором ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, 17.04.2007р.н. та доньку ОСОБА_4, 25.09.2010р.н., у розмірі 786,00грн. щомісячно, із розрахунку не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що постійного місця роботи не має, працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, тому враховуючи його матеріальне становище вважає заявлений позивачем розмір аліментів надмірним.

3. Щодо встановлених обставин та інших доказів.

3.1. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.10.2005р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 01.10.2005р. зроблено відповідний актовий запис за №901, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ №005663.

3.2. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, 17.04.2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №046949, виданого 11.05.2007р. Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №286 та доньку ОСОБА_4, 25.09.2010р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №111608, виданого 30.09.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №677.

3.3. Шлюб перший, спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дітей немає.

3.4. Шлюб фактично розпався, причина розпаду несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сімї неможливе.

3.5. Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід.

3.6. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей, добровільно не надає достатню матеріальну допомогу на їх утримання.

3.7. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні.

3.8. Відповідач проживає разом зі своїми батьками, які є пенсійного віку.

3.9. Відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатну дружину, батьків, дочки, сина на утриманні не має.

4. Щодо правовідносин.

4.1. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

4.2. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

4.3. Відповідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

4.4. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

4.5. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, при визначенні розміру аліментів.

4.6. Відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

4.7. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

4.8. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

4.9. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

4.10. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

4.11. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

4.12. Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

4.13.Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

4.14. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

4.15. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

5.1. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

5.2. Оскільки відповідач ухиляється від обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей, добровільно не надає достатню матеріальну допомогу на їх утримання, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття.

Однак, судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, наявність у відповідача нерегулярного, мінливого доходу, його проживання з батьками пенсійного віку, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000,00грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дітей даного віку, відповідно позов - підлягає частковому задоволенню.

5.3. Оскільки позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви з вимогою про розірвання шлюбу, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

Крім того - оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви з вимогою про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, що відповідає вимогам ч.3 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 294, 367 ЦПК України, ст.110,112,141,180,181-184, 191 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р., суд,

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

2. Шлюб, зареєстрований 01.10.2005р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №901, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

3. Стягнути з ОСОБА_2, 10.01.1976р.н. аліменти у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, 17.04.2007р.н. та доньки ОСОБА_4, 25.09.2010р.н., у розмірі по 1000,00грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.11.2015р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. двадцять коп.).

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. двадцять коп.).

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, через Дніпровський районний суд м.Херсона.

7.1. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Іванищук