Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/832/15-ц

Провадження № 2/440/424/2015

06 липня 2015 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Кос І.Б.,

при секретарі - Дутка С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тур?янської сільської ради, третя особа Буська держнотконтора про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 травня 2014 року померла його матір ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем її майна за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки).

Позивач в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задоволити позовні вимоги.

Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позов визнав та просить такий задоволити.

Третя особа Буська держнотконтора явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності представника, у вирішенні справи покликається на рішення суду.

Дослідивши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 347749, виданого 23.05.2014 року Тур?янською сільською радою Буського району Львівської області, ОСОБА_2 померла 22 травня 2014 року.

Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 066610, виданного 27.12.2000 року головою Буської РДА Львівської області, копія якого наявна в матеріалах даної справи, ОСОБА_2 на праві власності належали земельна ділянка №1 площею 0,6067 га, земельна ділянка № 2 площею 0,3992 га, а всього загальною площею 1,0059 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Тур?янської сільської ради Буського району Львівської області.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 012671, виданного 17.03.2000 року головою Буської РДА Львівської області, копія якого наявна в матеріалах даної справи, ОСОБА_2 на праві власності належали земельна ділянка №1 площею 1,0084 га, земельна ділянка № 2 площею 0,6569 га, а всього загальною площею 1,6654 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Тур?янської сільської ради Буського району Львівської області.

З наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 01.10.2013 року секретарем Тур?янської сільської ради, Буського району Львівської області, ОСОБА_2, заповіла все своє майно ОСОБА_1

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст.1225 ч. 1 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, яке належало померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк, а саме 10.06.2014 року звернувся в Буську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, померлої 22.05.2014 року.

Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачем, як спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 слід визнати право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,169,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.1235, 1268, 1270 ЦК України, п.г ч.1 ст.81,152 ЗК України суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-земельну ділянку площею 0,6569 га., переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :11:000:0171, державний акт серії ІІ-ЛВ № 012671), яка розташована на території Тур?янської сільської ради Буського району Львівської області;

-земельну ділянку площею 1,0084 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :04:000:0020, державний акт серії ІІ-ЛВ № 012671), яка розташована на території Тур?янської сільської ради Буського району Львівської області;

-земельну ділянку площею 0,6067 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :14:000:0182, державний акт серії І-ЛВ № 066610), яка розташована на території Тур?янської сільської ради Буського району Львівської області;

-земельну ділянку площею 0,3992 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :14:000:0321, державний акт серії І-ЛВ № 066610), яка розташована на території Тур?янської сільської ради Буського району Львівської області;

в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 22 травня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 223 ЦПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області, через Буський районний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги

Суддя І.Б.Кос