АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1406/11 Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/646/К/15 Вікторович Н.Ю.
Категорія № 41 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Митрофанової Л.В., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: позивачів : ОСОБА_2,

представника прокуратури Дніпропетровської області - Сергєєвої Ірини Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 04 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, прокуратури Дніпропетровської області, треті особи: засновник та видавець Товариства з обмеженою відповідальністю "Камертон", редакція газети "Домашня газета", ОСОБА_6, Державна казначейська служба України, про спростування недостовірної інформації та захист честі, гідності та ділової репутації , стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У 2011 році ОСОБА_2 звернулась до суду із позовними вимогами до ОСОБА_5, прокуратури Дніпропетровської області, треті особи: засновник та видавець ТОВ "Камертон", редакція газети "Домашня газета", ОСОБА_6, Державна казначейська служба України, про спростування недостовірної інформації та захист честі, гідності та ділової репутації , стягнення моральної шкоди.

Після неодноразових уточнень та доповнень позовних вимог в якості співпозивача у справу вступила ОСОБА_4.( ОСОБА_4, ОСОБА_4). Посилаючись на те, що у виданні газети "Домашняя газета" від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1 було розміщено статтю під заголовком: "ІНФОРМАЦІЯ_2". В даній статті міститься висловлювання відповідача ОСОБА_5, колишнього прокурора Довгинцівського району м. Кривого Рогу "Если быть более конкретным, то заместитель председателя Долгинцевского райсовета подозревается в незаконном усыновлении несовершеннолетнего ребенка и в незаконном распоряжении квартирой, закрепленной за этим ребенком".

Разом із текстом у статті розміщено фото безпритульних двох дітей, що сплять під парканом. Розміщення даного фото разом із статтею змусило і читачів, і позивача вважати, що один із зображених на фото хлопців - є та сама дитина, про яку йде мова у статті. Це фото є негативним та не відповідає дійсності. Розміщення даного фото разом із статтею нанесло шкоду її особистим немайновим правам, правам членів її родини, у вигляді приниження честі, гідності та ділової репутації.

У виданні газети "Домашняя газета" від ІНФОРМАЦІЯ_4 року НОМЕР_2 було розміщено статтю: "ІНФОРМАЦІЯ_3". В статті надруковано висловлювання ОСОБА_5: "…18 апреля 2007 года прокуратурой окончено досудебное следствие по обвинению заместителя председателя Долгинцевского районного совета ОСОБА_8", та, "Прокурор также добавил, что в апреле этого года прокуратурой Долгинцевского района окончено досудебное следствие по уголовному делу по обвинению председателя совета опеки и попечительства исполнительного комитета Долгинцевского районного совета, которой также инкриминировано превышение власти и должностных полномочий при распоряжении квартирой, закрепленной за несовершеннолетним". Газета "Домашняя газета" у виданні НОМЕР_3 розмістила статтю: "ІНФОРМАЦІЯ_5". В цій статті надруковано висловлювання відповідача ОСОБА_5, а саме "заместителю председателя Долгинцевского районного совета инкриминируется злоупотребление властью и служебным положением, а также должностной подлог".

Вважає, що інформація надана ОСОБА_5 ОСОБА_6 та поширена ТОВ "Камертон" й редакцією газети "Домашняя газета" про позивача ОСОБА_2 у номерах газети НОМЕР_3, від ІНФОРМАЦІЯ_4 року НОМЕР_2, від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1 є негативною та недостовірною, і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_2 та її родини, нанесла шкоду її особистим немайновим правам та правам членів її родини, у вигляді приниження її честі, гідності та ділової репутації та честі, гідності та ділової репутації її родини.

Тому позивачі просили визнати інформацію розповсюджену відповідачем ОСОБА_5 та прокуратурою Дніпропетровської області через газету "Домашняя газета" від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1, від ІНФОРМАЦІЯ_4 року НОМЕР_2, НОМЕР_3 - недостовірною, негативною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію. Стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та прокуратури Дніпропетровської області завдану моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації у розмірі 30 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 лютого 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовлено в задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Вважає що, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідачі поширювали у відношенні ОСОБА_2 неправдиву, недостовірну інформацію, яка носить упереджений та провокаційний характер, чим завдали їй шкоду.

Судом не застосовано до спірних правовідносин законодавство, яке підлягало застосуванню.

Судом не взято до уваги, що відповідачами поширено інформацію про особисте життя ОСОБА_2 без її згоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 та представників третіх осіб в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Як убачається з друкованого видання газети "Домашняя газета" від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1, в ній розміщено статтю під заголовком: "ІНФОРМАЦІЯ_2" .: "Если быть более конкретным, то заместитель председателя Долгинцевского райсовета подозревается в незаконном усыновлении несовершеннолетнего ребенка и в незаконном распоряжении квартирой, закрепленной за этим ребенком". (том 1, а.с.5,16,17 -20).

У друкованому виданні газети "Домашняя газета" від ІНФОРМАЦІЯ_4 року НОМЕР_2 розміщено статтю: "ІНФОРМАЦІЯ_3" В даній статті зазначається : "…18 апреля 2007 года прокуратурой окончено досудебное следствие по обвинению заместителя председателя Долгинцевского районного совета ОСОБА_8",… "Прокурор также добавил, что в апреле этого года прокуратурой Долгинцевского района окончено досудебное следствие по уголовному делу по обвинению председателя совета опеки и попечительства исполнительного комитета Долгинцевского районного совета, которой также инкриминировано превышение власти и должностных полномочий при распоряжении квартирой, закрепленной за несовершеннолетним".

З повідомлення голови виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 24 січня 2009 року вбачається, що станом на 24 січня 2009 року відповідно до штатного розпису передбачено посади заступника голови районної в місті ради - одна штатна одиниця: ОСОБА_2, обрана на І сесії 5-го скликання Довгинцівської районної у місті ради 07 квітня 2006 року (т.№1, а.с.101).

З копій рішень Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 1997 року та 02 квітня 2008 року вбачається, що рішення по усиновленню, якому відповідно до матеріалів кримінальної справи сприяла ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_7 - визнано недійсним (том 1, а.с.105, 106-107).

З відповіді Генеральної прокуратури України від 26 березня 2012 року, вбачається, що у листопаді 2011 року ОСОБА_5 призначено начальником відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та досудовим слідством управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Запорізької області (т.№2, а.с.78).

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2009 року вирок суду Довгинцівського району м. Кривого Рогу від 26 лютого 2009 року у відношенні ОСОБА_2 відмінено (т.№2, а.с.149-151), також судом було винесено ряд окремих ухвал (т.№2, а.с.152-153, 154-155, 156-157).

Постановою прокурора прокуратури Довгинцівського району м. Кривого Рогу ОСОБА_2 було змінено обвинувачення в суді (т.№2, а.с158-162).

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2013 року вирок суду Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2013 року щодо ОСОБА_2 скасовано (т.№2, а.с.230-231).

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_5, який обіймав посаду прокурора не було поширено у відношенні неї недостовірної інформації, а позивачем ОСОБА_4 не доведено позовних вимог, що їй, як члену сім'ї ОСОБА_2 спричинена моральна шкода.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

За змістом положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. ст. 94, 277 ЦК України та роз'яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно ст. 277 ЦК України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Як убачається з тексту ухвал та вироків, постановлених у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_2, в період виходу статей в друкованому виданні "Домашняя газета" у період 2008 -2009 р.р., факт про відкриття кримінального провадження та проведення досудового розслідування, а в подальшому направлення справи на розгляд до суду у відношенні позивача ОСОБА_2 дійсно мали місце.

Тому, на думку колегії суддів, інформація, про порушенні кримінального провадження у відношенні позивача ОСОБА_2, на час опублікування статей мала місце та підтверджена матеріалами страви. Тому, інформацією, яку повідомив прокурор Довгинцівського району м. Кривого Рогу ОСОБА_5, є достовірною, відповідно до положень Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", які регламентують співпрацю органів прокуратури та засобів масової інформації.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про відсутність у діях відповідача ОСОБА_5 розповсюдження недостовірної інформації відносно позивача ОСОБА_2

Відповідно до Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендацій, що містяться у Резолюції 1165 (1998 року) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя, а також згідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в п.21 Постанови №1 від 27 лютого 2009 року його Пленуму " Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і ( або) користуються державними ресурсами, а також ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті.

У ст.ст.3,4,6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародних рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодились "виставити" себе на публічне політичне обговорення, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

На підставі викладеного, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивачів в апеляційній скарзі, що прокурор Довгинцівського району м. Кривого Рогу ОСОБА_5 поширював інформацію про особисте життя ОСОБА_2 Як убачається з тексту статей, вони стосувалися виключно професійної діяльності ОСОБА_2, як заступника голови виконкому Довгинцівської районної ради, та жодним чином не стосувалися особистого життя позивача.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується із висновками суду першої інтонації, про не доведення позивачем ОСОБА_4 своїх позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.2,3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як убачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме, яким чином та в чому виразились моральні переживання та страждання, та якими доказами вони підтверджені.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: / підпис/

Судді: / підписи/