Справа № 686/2986/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики від 03 листопада 2014 року, трьох процентів річних посилаючись на те, що передала у позику 40 000 грн. 00 коп. з поверненням не пізніше 30 грудня 2014 року, від повернення коштів відповідач відмовляється. Тому вимушена звернутися до суду про стягнення боргу.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Відповідач в судове засідання з'явилася та визнала позовні вимоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачем написано розписку та складено договір позики від 03 листопада 2014 року про позику у розмірі 40 000 гривень з зазначенням строку їх повернення до 30 грудня 2014 року. Відповідач у визначений строк зобов'язання не виконав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою та підписаним договором позики.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за розпискою.

Суд вважає, що позивач має право на повернення основного боргу у розмірі 40 000 грн., 3% річних за користування коштами у розмірі 134,79 грн., та збитків завданих інфляцією у розмірі 1 240 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості підлягає до стягнення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн.00 коп., три відсотки річних у розмірі 134 грн. 79 коп., збитків завданих інфляцією у розмірі 1 240 грн., 00 коп. та судовий збір у розмірі 413 грн., 75 коп., а всього стягнути 41 788 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн. 54 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя С. Стефанишин