Справа № 473/494/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої: судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Таборівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6. За життя останній склав заповіт, який був посвідчений 05.12.2006 року секретарем виконавчого комітету Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Згідно даного заповіту він заповів, зокрема, позивачу право на земельну частку (пай), що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла в передбаченому законом порядку. Проте, нотаріус відмовляє їй в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна за заповітом.

Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. У заяві на адресу суду просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області помер ОСОБА_6 (а.с.7 ).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли:

· земельна ділянка, загальною площею 6,30 га (складається з земельної ділянки НОМЕР_1, площею, 4,22 га, земельної ділянки НОМЕР_2, площею 1,38 га, земельної ділянки НОМЕР_3, площею 0,08 га, земельної ділянки НОМЕР_4, площею 0,16 га, земельної ділянки НОМЕР_5, площею 0,46 га) що знаходиться в межах території Таборівської сільради Вознесенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна померлому, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_6, виданий 19.07.2004 року на підставі розпорядження Вознесенської РДА від 15.04.2004р. №2200-р, реєстраційний № 99;

· земельна ділянка, площею 0,25 га та призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1, належна спадкодавцю відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_7, виданого 14.12.2009 року реєстраційний номер 60;

· земельна ділянка, площею 0,0685 га та призначена ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1, належна спадкодавцю відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_8, виданого 14.12.2009 року реєстраційний номер 61 (а.с. 8, 11, 27,28, 29, 30, 41).

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, який був посвідчений 05.12.2006 року секретарем виконавчого комітету Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (а.с.10).

Згідно даного заповіту останній заповів все належне йому майно, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_2, відповідачу ОСОБА_5 Тоді як майновий пай, а також земельну частку (пай), належну йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_6 заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Як вбачається з повідомлення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори за № 179/01-09 від 12.02.2015 року спадщину після смерті вказаної особи прийняли ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 - спадкоємці за заповітом (а.с. 24).

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_6 та її прийняли в передбаченому законом порядку або претендують на неї, судом не виявлено.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Другої державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на визначену їй в заповіті частку земельної ділянки. Проте, нотаріусом у вчиненні вказаної нотаріальної дії було відмовлено, в зв'язку з неможливістю встановити склад спадкового майна за заповітом (а.с.9).

У тлумаченні вищевказаного заповіту позивачу було відмовлено, відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.11.2014 року. Дане рішення набрало законної сили (а.с.43).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець за життя дійсно мав у власності земельну ділянку, площею 6,30 га, розташовану в межах території Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Обумовлена земельна ділянка була набута спадкодавцем відповідно до розпорядження Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області за № 220 - р від 15.04.2004 року в порядку Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (а.с.27,28).

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як передбачено ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на ? частку спадкового майна в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 224-228, 233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Таборівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку земельної ділянки, загальною площею 6,30 га (складається з земельної ділянки НОМЕР_1, площею, 4,22 га, кадастровий номер НОМЕР_9, земельної ділянки НОМЕР_2, площею 1,38 га, кадастровий номер НОМЕР_13, земельної ділянки НОМЕР_3, площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_10, земельної ділянки НОМЕР_4, площею 0,16 га, кадастровий номер НОМЕР_12, земельної ділянки НОМЕР_5, площею 0,46 га, кадастровий номер НОМЕР_11), що знаходиться в межах території Таборівської сільради Вознесенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лузан