КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1696/13-ц
Провадження № 2/488/46/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.02.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О., Волинській Я.І.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

та представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року позивач звернулася до суду із даним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, та 1/2 частину автомобіля ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_6, який помер 04.01.2012 року в м. Миколаєві.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що після смерті її батька - ОСОБА_6, відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки ЗАЗ 110307, номерний знак 77043НІ.

Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її брат, відповідач по даній справі ОСОБА_5

У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7 з метою оформлення спадщини, однак листом від 12.12.2012 року нотаріус повідомила позивача про наявність ще одного спадкоємця, який також прийняв у встановлений законом строк спадщину, і частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно надати нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивачка не має можливості надати такі документи нотаріусу, оскільки вони знаходяться у відповідача, якій відмовляється надати їх позивачу або нотаріусу. Більш того, відповідач заволодів спадковою квартирою та не допускає до неї позивача.

Тому через неможливість в позасудовому порядку вирішити спір позивач звернулася до суду.

Позивачка та її представник у судовому засіданні вимоги, викладені у позові, підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала посилаючись на те, що спадкодавець залишив заповіт на ім'я відповідача - ОСОБА_5, згідно якого заповів останньому все належне йому майно, проте нотаріус за місцем відкриття спадщини повідомив ОСОБА_5 про відсутність посвідченого заповіту. З метою отримання відповідної інформації він звернувся до Державного нотаріального архіву Миколаївської області і до Управління, однак останні повідомили, що за даними Спадкового реєстру відомостей про заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_6 у період з 1985 2000 рік державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами не посвідчувався та було рекомендовано повторно звернутися до нотаріального архіву та до нотаріуса, який завів спадкову справу після смерті батька, для пошуку заповіту за більш вузькими параметрами та за даними паперових носіїв. В результаті рекомендованих дій ОСОБА_5 не вдалося відшукати відомостей про заповіт, тому він звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій начальника ГУЮ у Миколаївській області неправомірними й зобов'язання проведення повної перевірки щодо з'ясування посвідчення державними нотаріальними конторами, приватними нотаріусами заповіту ОСОБА_6 Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2013 року в задоволені позову ОСОБА_5 було відмовлено.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина третя статті 10 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 04 січня 2012 року в м. Миколаєві помер батько сторін по даній справі ОСОБА_6 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, що належала останньому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду від 08.09.1993 р. (а.с.13), та автомобіля марки ЗАЗ 110307, номерний знак 77043НІ, що належав спадкодавцю на підставі довідки рахунку серії МОЛ № 816726 від 06.03.2003 року (а.с.14).

Із копії спадкової справи № 2/2012, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6, вбачається, що у матеріалах даної спадкової справи відсутні відомості про наявність заповіту спадкодавця.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Сторони по справі є спадкоємцями першої черги за законом, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, проте позивачка ОСОБА_2 не має можливості в позасудовому порядку оформити спадщину на належну їй 1/2 частину спадкового майна, оскільки відповідач ОСОБА_5 утримує у себе правовстановлюючі документи на спадкове майно.

В свою чергу відповідач ОСОБА_5 стверджує, що його батько при житті залишив заповіт, яким заповів усе спадкове майно лише йому, проте на підтвердження цього він не надав суду жодного належного та допустимого доказу. За таких обставин суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав свій обов'язок щодо доказування, що передбачений ч.3 ст. 10 ЦПК України.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивачки належить стягнути з відповідача сплачений нею при подачі позову судовий збір у розмірі 458 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, та на 1/2 частину автомобіля марки ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_6, який помер 04.01.2012 року в м. Миколаєві.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 458 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Селіщева