Справа № 308/3402/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою. Посилається на те, що 16 липня 2011 року між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. До шлюбу він проживав разом зі своєю матірю ОСОБА_4 в квартирі за адресою: м. Ужгород, вул. 8 Березня, 31/27, яка належала йому та його матері на праві спільної сумісної власності. Після укладення шлюбу в квартиру до них з матірю вселилася його дружина, яка зареєструвала своє місце проживання за цією ж адресою. 13 травня 2012 року його мати померла. Ним було успадкована за матірю її частка на їхню з нею спільну квартиру. Таким чином, він став єдиним власником квартири за адресою: м. Ужгород, вул. 8 Березня, 31/27. 09 березня 2013 року між ним та відповідачкою було розірвано шлюб і відразу після розлучення відповідачка виселилася з його квартири, зняття реєстрації місця проживання з адреси його квартири не здійснила. Відповідачка більше року не користується його квартирою, постійно не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ним з відповідачкою не укладалося жодних домовленостей про продовження права користування його житлом. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: м. Ужгород, вул. 8 Березня, 31/27.

Позивач в судове засідання не зявився. Його адвокат подав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його та позивача відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі, а тому суд розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-7).

В квартирі також значиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується письмовим повідомленням відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області від 28.04.2015 р. за № 4653 (а.с. 13).

Відповідачка проживала в зазначеній квартирі разом з позивачем ОСОБА_1 та перебувала з ним у шлюбі, який між ними 09.03.2013 р. було розірвано і з 09.03.2013 р. по даний час ОСОБА_2 у квартирі не проживає, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу та довідкою виданою КП ЖРЕР № 8 (а.с. 8, 9).

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом відповідачка не проживає у належній позивачеві квартирі АДРЕСА_1 понад один рік і будь-яких поважних причин, які б перешкоджали їй проживати у даній квартирі не наведено, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування квартирою, що належить позивачеві.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 243.6 грн. сплаченого судового збору.

Тому, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.