Справа № 182/7300/15-ц
Провадження № 2/0182/3878/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.12.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

ОСОБА_3 - її мати. Їй на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Тельмана, 50 в с.Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.04.1996 року за реєстром № 1-1755 та посвідченого нотаріусом І-ї Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та земельна ділянка, площею 5,020 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV - ДП № 055105 від 28 грудня 2001 року. Так як вказане свідоцтво про право на спадщину за законом було зареєстровано та посвідчено у нотаріуса. мати вважала, що цього достатньо і це є правовстановлюючий документ. 04 січня 2011 року мати померла. На день смерті матері залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Тельмана, 50 в с.Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області, та земельна ділянка, площею 5,020 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради. Ще за життя 22 серпня 2001 року мати склала заповіт, посвідчений виконкомом Новоіванівської сільської ради за № 91, в якому зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і що за законом матиме право, заповіла їй - доньці ОСОБА_1. У встановлений законом строк вона звернулась до Першої нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті матері. Стосовно земельної ділянки їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій відносно будинку в зв'язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 29.04.1996 року за реєстром № 1-1755 та посвідченого нотаріусом І - Нікопольською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 відсутня реєстрація МБТІ м.Нікополя. Для вирішення цього питання їй було запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Спадщину після смерті матері фактично прийняла вона. Згідно довідки № 49 від 31 березня 1995 року, виданої Новоіванівскою сільською радою, її мати ОСОБА_3 є головою колгоспного двору у с.Новоіванівка по вул.Тельмана, 50 Нікопольського району Дніпропетровської області після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 31.12.1993 року а/з № 2. Відповідач по справі - її рідний брат - проти прийняття нею спадкового майна після смерті матері не заперечує. Інвентарна вартість за технічним станом на 21.08.2015 року та з урахуванням діючих коефіцієнтів на 2015 рік складає 125 607 грн. За таких обставин звернулась до суду.

В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 мати позивачки (а.с.8). ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Тельмана, 50 в с.Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.04.1996 року за реєстром № 1-1755 та посвідченого нотаріусом І-ї Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (а.с.10, 13-16), та земельна ділянка, площею 5,020 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV - ДП № 055105 від 28.12.2001 року (а.с.11). 04.01.2011 року мати позивачки померла (а.с.9). На день смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Тельмана, 50 в с.Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області, та земельна ділянка, площею 5,020 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради. Ще за життя 22.08.2001 року мати позивачки склала заповіт, посвідчений виконкомом Новоіванівської сільської ради за № 91, в якому все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і що за законом вона матиме право, заповіла позивачці по справі ОСОБА_1 (а.с.17, 21). У встановлений законом строк позивачка звернулась до Першої нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті матері. Стосовно земельної ділянки їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.12), але було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій відносно будинку в зв'язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 29.04.1996 року за реєстровим № 1-1755 та посвідченого нотаріусом І - Нікопольською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 відсутня реєстрація МБТІ м.Нікополя (а.с.23). Для вирішення цього питання позивачці було запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Спадщину після смерті матері фактично прийняла позивачка. Згідно довідки № 49 від 31 березня 1995 року, виданої Новоіванівською сільською радою, ОСОБА_3 є головою колгоспного двору у с.Новоіванівка по вул.Тельмана, 50 Нікопольського району Дніпропетровської області після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 31.12.1993 року а/з № 2 (а.с.20). Відповідач по справі - рідний брат позивачки - проти прийняття нею спадкового майна після смерті матері не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст..3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Тельмана, 50 в с.Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області, та складається з житлового будинку (літ.„А), загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 129,4 кв.м.; літньої кухні (літ.„Б); вбиральні (літ.„В); сараю (літ.„Г); спорудження № 1-4, І; у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 04 січня 2011 року.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6