Справа № 212/7543/15-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Інформаційно-аналітичного тижневика «Пульс:новини, факти, коментарі» про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В;

До Жовтневого районного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Інформаційно-аналітичного тижневика «Пульс:новини, факти, коментарі» про захист ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації .

Разом із позовною заявою ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони інформаційно-аналітичному тижневику «Пульс:новини, факти, коментарі» , до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили, розміщувати, публікувати або оприлюднювати в іншій спосіб в своїх щотижневих виданнях будь-які статті, публікації та відомості, які стосуються та/або в яких міститься ( згадується) інформація про ОСОБА_3 ( фпн. НОМЕР_1, місце проживання : 50000, м. Кривий Ріг, вул. Дунайська, буд.7) та/або обставини його життя та діяльності.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України (далі ЦПК) заява про забезпечення позову розглядається у день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з розяснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як і ст. 34 Конституції України передбачає, що кожна людина має право на свободу виявлення поглядів, змістом чого є свобода дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Однак, як відзначив Європейський суд з прав людини, таке право в демократичному суспільстві не може бути абсолютним, через що зазначені статті надають Державі певну свободу розсуду втрутитися у здійснення цього права задля. Зокрема, і захисту здоров'я і моралі, для захисту репутації або прав інших людей, коли таке втручання здійснюється на підставі та в порядку визначеному законом.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до практики Європейського суду журналіст зобовязаний передавати інформацію та ідеї щодо політичних питань та інших, що становлять суспільний інтерес.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони інформаційно-аналітичному тижневику «Пульс:новини, факти, коментарі», до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили, розміщувати, публікувати або оприлюднювати в іншій спосіб в своїх щотижневих виданнях будь-які статті, публікації та відомості, які стосуються та/або в яких міститься ( згадується) інформація про ОСОБА_3 буде на думку суду певним видом цензури.

Таким чином, обставина, на яку позивач послався на обґрунтування наявності підстав для забезпечення позову, не є поважною у розумінні пункту 1 ч. 2 ст. 151 ЦПК причиною, у звязку із якою потрібно забезпечити позов.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І. Б. Чайкін