Справа № 752/6997/15-ц
Провадження № 2/752/3696/15
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Калініченко Л.С., при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

заявники звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва із спільною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві.

У шлюбі мають дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви заявники зазначають про те, що між ними фактично припинені шлюбні відносини і вони бажають розірвати шлюб.

Заявники вказують на те, що між ними укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини, вони досягли згоди про проживання сина разом із матір'ю.

В судовому засідання заявники підтримали свою заяву, просили задовольнити її. Вказали на те, що з березня 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують.

Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявників підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що подружжям 04.06.2010 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 539 (а.с.3).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного.

Спільне господарство подружжям не ведеться.

За спільною домовленістю заявників дитина проживає та надалі буде проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Спору про місце проживання, утримання та виховання дитини між заявниками немає, що підтверджується договором про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, укладеним між заявниками 22.04.2015 року.

Згідно з ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 109 Сімейного кодексу України та статтями 10, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 539, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя