Провадження №2/761/2395/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 30 грудня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона із Відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Вказує, що вони із Відповідачем мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Дитина), яка після розірвання шлюбу проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, Відповідач сплачує аліменти на Дитину у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 28 березня 2014 року. Зауважує, що на час пред'явлення цього позову, розмір аліментів складає 386 грн. Крім того, також зауважує, що Дитина має певні хронічні захворювання та знаходиться на диспансерному обліку у районній поліклініці за місцем проживання, потребує регулярних обстежень та підтримуючих курсів лікування. Вказує, що зі свого боку вона прикладає усіх зусиль для забезпечення потреб Дитини у її лікуванні та профілактичних закладах для запобігання розвитку та загострення наявних хронічних хвороб, зокрема, зауважує, що у травні 2014 року нею було придбано для Дитини дві пари окулярів зі складними рецептурними лінзами для постійного ношення на суму 4 880 грн. Оскільки Відповідач є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, має рухоме та нерухоме майно, достатнє матеріальне становище, інші особи, які б знаходилися на утриманні останнього, відсутні, просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь 2 440 грн., понесених нею, у зв'язку із хворобою Дитини.

У судовому засіданні Позивач позов підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Просив суд ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що підприємницькою діяльністю він не займається та тим, що доходи Позивача перевищують його доходи, тому на його думку, Позивач не потребує стягнення із нього вказаних коштів. Крім того, також зауважив, що згідно судового рішення, із нього вже стягуються додаткові витрати на Дитину і, що Позивач придбала вказані лінзи для Дитини без узгодження із ним. На його думку, потреби у придбанні вказаних лінз, зважаючи на їх вартість, не було і, що він обрав би більш дешеві. Зауважив, що його дохід в місяць складає 1 350 грн. і, що він утримується завдяки дружині, з якою уклав щасливий шлюб.

Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період із 17 липня 1999 року по 31 серпня 2004 року (а.с. 9, 11).

Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокиївського районного управління юстиції міста Києва, ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 11 листопада 2000 року зроблено відповідний актовий запис за № 211. ЇЇ батьком є Відповідач, матір'ю - Позивач (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві від 27 листопада 2007 року, шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 471 (а.с. 11).

Згідно рішення Подільського районного суду м. Києва 29 травня 2014 року, із Відповідача на користь Позивача присуджено аліменти на Дитину у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 28 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-15).

Як вбачається із матеріалів справи, 06 травня та 20 травня 2014 року, Позивачем сплачено кошти у розмірі 1 550 грн. та 3 330 грн., відповідно, для придбання окулярів та лінз для Дитини, рекомендованих згідно медичних висновків (а.с. 16-18).

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до Статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, за змістом статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Дитина знаходиться на утриманні Позивача. Крім того, Відповідач сплачує аліменти на Дитину, згідно судового рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, за змістом частин 1 та 2 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідач, заперечуючи щодо задоволення позову, вказаним принципом змагальності не скористався, будь-яких доказів суду не подавав.

Крім того, виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом в ході розгляду справи, приймаючи до уваги ту обставину, що Відповідач працює, доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, до суду не подавав, щодо стану свого здоров'я суд також не проінформував, зважаючи, в першу чергу, на інтереси дитини, суд знаходить необхідним позов задовольнити та стягнути із Відповідача на користь Позивача половину понесених нею додаткових витрат, пов'язаних із лікуванням Дитини у розмірі 2 440 грн.

Доводи Відповідача в частині щодо того, що лінзи та окуляри придбано Позивачем за надмірно високою ціною, суд до уваги не приймає, оскільки вказана позиція Відповідача, як батька, не узгоджується із принципом якнайкращого забезпечення інтересів Дитини, у тому числі і в частині щодо її лікування.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 00 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 2 683 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі Статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, статті 51 Конституції України, статей 180, 182, 185 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 440 (дві тисячі чотириста сорок) гривень та судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього підлягає до стягнення 2 683 (дві тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва, якщо його не буде скасовано.

СУДДЯ :