Справа № 348/861/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1965/2015
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
У Х В А Л А

01 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Ідея Банк» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Богородчанського районного суду від 21 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Богородчанського районного суду від 21 липня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 Визнано незаконним наказ голови правління ПАТ «Ідея Банк» від 30 березня 2015 року №55 а-з «Про звільнення», поновлено її з 30 березня 2015 року на посаді старшого спеціаліста з обслуговування клієнтів Надвірнянського відділення №4 ПАТ «Ідея Банк».

Не погоджуючись з даним рішенням ПАТ «Ідея Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважаючи, що згода профкому на звільнення позивача з роботи відсутня, суд не прийняв до уваги роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року щодо зупинення провадження у справі та звернення до профспілкового органу про надання згоди на звільнення працівника.

Вислухавши доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у даній справі слід зупинити з таких підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із пояснень свідка ОСОБА_3, голови профкому ПАТ «Ідея Банк», про те, що позивача про розгляд подання належним чином повідомлено не було, присутніми на засіданні 11 березня 2015 року були тільки двоє членів профспілки, з іншими двома питання вирішувалося в телефонному режимі, фактичні обставини, що послужили підставою звільнення не перевірялись, в тому числі і щодо переважного права позивача перед іншими працівниками на залишення на роботі. Відтак, прийшов до висновку, що згода профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_2 з роботи є неналежно отриманою, а отже відсутня.

За змістом статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно виборний орган цієї первинної профспілкової організації розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Відповідні положення містяться також і в ст. 39 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності».

За змістом частини 9 статті 43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Такі ж положення містяться і в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», якими аналогічно передбачено вирішення спору про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення.

Враховуючи вищенаведені обставини, пояснення сторін та свідка ОСОБА_3 колегія суддів приходить до висновку, що надання згоди профспілкового органу ПАТ «Ідея Банк» від 11 березня 2015 року на звільнення ОСОБА_2 відбулося із порушенням статті 43 КЗпП України і така згода не має юридичного значення.

Відтак, провадження у справі слід зупинити, надавши профспілковому комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Ідея Банк» термін до 30 вересня 2015 року вирішити питання щодо дачі згоди (чи відмову у дачі згоди) на звільнення ОСОБА_2 з роботи у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Керуючись ст. 43 КЗпП України, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Надати профспілковому комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Ідея Банк» термін до 30 вересня 2015 року вирішити питання щодо дачі згоди (чи відмову у дачі згоди) на звільнення ОСОБА_2 з роботи у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Ідея Банк» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі на час вирішення даного питання зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук