Справа № 447/749/15 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/4147/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Щербай В.П.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника Більченської сільської ради- Каліновської Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Більченська сільська рада Миколаївського району Львівської області, Відділ державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, про усунення перешкод в користуванні доїздом до свого житлового будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні доїздом до свого житлового будинку відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що стічні води з господарства відповідача відводяться на громадську дорогу, а це призводить до того, що на господарстві позивача постійний запах нечистот, дорога, що веде до його будинку, розмивається, на ній постійно утворюється болото, що створює для нього значні незручності в користуванні. Неодноразові звернення до відповідачки з проханням та вимогами припинити таку протиправну поведінку не дали результату, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 квітня 2011 року, яким відповідачку зобовязано забезпечити відведення стічних вод від громадської дороги не виконано.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_3, представника Більченської сільської ради- Каліновської Л.П. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Захист прав у порядку цивільного судочинства - це передбачені законом способи охорони, цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власних порушеного права повинен довести наявність у нього такого права і може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України, а також визначається спеціальними законами, які регулюють конкретні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей ( затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо ).

Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею певних дій, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом першої інстанції суперечки між сторонами щодо користування спільним проїздом та усунення перешкод у його користуванні виникають на протязі тривалого періоду часу, у звязку з чим ОСОБА_2 неодноразово звертався в Більченську сільську раду та до Миколаївського районного суду Львівської області.

Згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17.01.2011 року зобовязано ОСОБА_3 забезпечити водовідведення стічних вод з її господарства від громадської дороги, яка являє собою проїзд до господарства ОСОБА_2

Як вбачається із акта державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ Львівської області від 23.05.2013 року, рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17.01.2011 року виконано (а.с.13).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що посилання позивача у справі ОСОБА_2 на невиконання вказаного рішення суду і на докази, які підтверджують його невиконання, а саме на акт державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ Львівської області від 23.05.2013 року та рішення сесії Більченської сільської ради №420 від 20.06.2013 року, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, вказаними актом та рішенням саме підтверджено факт виконання ОСОБА_3 рішення суду від 17.01.2011 року.

Також, позивач ОСОБА_2 не скористався цим наданим йому правом та не довів суду, в який саме спосіб чиняться йому перешкоди у користуванні доїздом до його житлового будинку, що порушує його права, та жодних доказів та підтвердження даних позовних вимог суду не надав. Посилання позивача на створення незручностей через запах нечистот та створення болота на дорозі, суд не взяв до уваги, оскільки такі не підтвердженні жодними доказами у справі.

Зважаючи на наведене колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не доведено в чому полягає порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, з врахуванням положень ст.212 ЦПК України дав належну оцінку доводам позивача та наданим ним доказам, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_4