Справа № 663/910/15-ц
Провадження № 2/663/417/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Пухальського С.В.,

при секретарях Безердян І.О., Замятіній В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 по визнання недійсним договору купівлі-продажу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 11.12.2014 року помер його рідний брат ОСОБА_1 В установлений законом термін позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Враховуючи, що документи на спадкове майно у виді квартири за адресою: АДРЕСА_1 знаходились у відповідача, він повідомив її про необхідність їх вручення нотаріусу. Зі слів відповідача йому стало відомо, що брат продав їй вказану квартиру незадовго до смерті. Зазначив, що брат хворів, проте усвідомлював, що відбувається, тому за пів року до смерті відмовив відповідачці у продажу квартири. Він міг писати, читати, все розумів, оскільки позивач з ним спілкувався, тому вважав, що той не міг продати квартиру, так як цього не бажав. З огляду наведеного позивач, посилаючись на ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, вважаючи, що укладення його братом договору-купівлі продажу, належної йому квартири не відповідало його внутрішній волі і його волевиявлення не було вільним, просив визнати договір купівлі продажу від 25.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недійсним.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні, незважаючи на розяснення судом щодо уточнення підстав для визнання договору недійсним, наполягав на задоволенні заявлених вимог з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні заявленого позову з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.11.2014 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Скадовського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_5 та зареєстрованого за реєстровим № 1007, ОСОБА_1 продав квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_2 У звязку з поганим зором Продавця текст договору прочитано нотаріусом у голос та схвалено ОСОБА_1 За дорученням ОСОБА_1Г та у його присутності та в присутності нотаріуса договір підписаний ОСОБА_6 (а.с. 22).

11.12.2014 року ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 197040 від 17.03.2015 року (а.с. 3).

Відповідно до п. 1 глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядку), дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону України «Про нотаріат», що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та розяснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту розяснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п. 5 глави 9 Порядку, якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка приватний нотаріус ОСОБА_5 пояснила, що 25.11.2014 року вона посвідчувала договір купівлі продажу квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, це відбувалось в будинку № 90 по вул. Карла Лібкнехта в м. Скадовську, куди її запросили сторони договору й де на той час проживав продавець квартири. Вона встановила особу продавця ОСОБА_1, він був у нормальному стані, задавала різні питання, на які він чітко відповідав, єдине сказав, що він хворіє і погано себе почуває, тому й попросив, щоб вона приїхала за місцем його проживання. Впевнившись, що ОСОБА_1 розуміє значення своїх дій, вона запитала в нього, чому той продає квартиру, розяснила, що можна укласти договір дарування чи довічного утримання, скласти заповіт, тощо. Але той наполягав на укладенні договору купівлі продажу, так як він отримав за квартиру гроші. Того ж дня вона повернулася в нотаріальну контору роздрукувала договір купівлі-продажу квартири й приїхала за місцем проживання ОСОБА_1 В будинку, крім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була ОСОБА_6, ОСОБА_1 сказав, що це його сестра і він їй довіряє. Вона пропонувала запросити когось із сусідів чи знайомих, але ОСОБА_1 наполягав, щоб була присутня тільки ОСОБА_6 В момент укладення договору ОСОБА_1 повідомив, що погано бачить і сказав, щоб договір підписала ОСОБА_6 Вона (нотаріус) зачитала вголос договір купівлі-продажу сторони підписалися, при цьому, за ОСОБА_1 з вищенаведених причин, за його дорученням підписалася ОСОБА_6 Жодних зауважень в сторін договору не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 двоюрідна сестра померлого ОСОБА_1 пояснила, що останні роки свого життя ОСОБА_1 проживав у своєї тітки ОСОБА_2 в будинку № 90 по вул. Карла Лібкнехта в м. Скадовську. Він хворів, але був повністю в адекватному стані, сам пересувався, міг писати. Памятає, що близько за півроку до смерті він їздив до нотаріуса і цікавився про можливі варіанти розпорядження, належною йому квартирою. В день укладення договору купівлі-продажу вона була в будинку. Нотаріус запропонувала запросити когось із сусідів, але ОСОБА_1 сказав навіщо когось звати, якщо є вона (ОСОБА_6М.) і він їй довіряє. Нотаріус прочитала вголос договір купівлі-продажу, запитала чи отримав він кошти, на що він сказав, що отримав і хоче щоб було укладено саме договір купівлі-продажу квартири. Також він сказав, що погано бачить де підписувати і сказав, щоб вона (ОСОБА_6М.) підписала за нього договір, знову ж таки нотаріус запропонувала запросити когось із сусідів і він сказав, що є ОСОБА_6, тому нікого не потрібно запрошувати. В подальшому вона поставила підпис в договорі, жодних зауважень ні в кого не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57, 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання на момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Враховуючи наведені норми закону, фактично встановлені обставини справи, а також оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо та їх достатність в сукупності, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено належними та допустимими доказами того, що укладення ОСОБА_1 оспорюваного договору купівлі-продажу, не відповідало його внутрішній волі і його волевиявлення не було вільним, у звязку з чим приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Посилання представника позивача на те, що в день укладення договору купівлі-продажу померлий ОСОБА_1 особисто підписував заяву про державну реєстрацію прав та обтяжень (а.с. 66), що на його думку, ставить під сумнів неможливості підписання ним оспорюваного договору, є необґрунтованими та не доводять тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.В. Пухальський

Повний текст рішення виготовлено 14 серпня 2015 року