АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Заводян К.І., Бреславського О.Г.

секретаря Давньої Я.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Юзьківа Миколи Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради в особі Чернівецького міського голови про визнання розпорядження незаконним частково та скасування за апеляційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 січня 2015 року,

встановила:

ОСОБА_3 у грудні 2014 року звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради в особі Чернівецького міського голови про визнання розпорядження незаконним частково та скасування.

Зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 травня 2014 року визнано незаконним розпорядження секретаря Чернівецької міської ради від 24 грудня 2013 року №903-к та поновлено його на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» з 31 грудня 2013 року.

16 грудня 2014 року Чернівецьким міським головою було видано розпорядження №1032-к про поновлення його на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» з 1 січня 2014 року.

№ 22ц-1373 2014 рік Головуючий у І інстанції Дідух Д.В.

Категорія: 51 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Проте п.4 розпорядження передбачено набрання ним чинності після виходу з відпустки ОСОБА_4

Вважаючи, що розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року не відповідає вимогам закону щодо виконання рішення про поновлення на роботі, ОСОБА_3 просив визнати п.4 розпорядження

Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року незаконним та скасувати, допустити його негайно до виконання обов'язків на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1».

Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, просив визнати незаконною вступну частину розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року в частині визначення підставою для поновлення на роботі виконавчого листа Шевчнеківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2014 року №727/3357, виключивши таке посилання.

Вказував, що ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 6 січня 2015 року виконавчий лист №727/3357, виданий Шевченківським районним судом м.Чернівці 18 листопада 2014 року, є таким, що не підлягає виконанню.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_5 винесено постанову від 2 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження.

На виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 травня 2014 року про поновлення його на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» видано виконавчий лист 2 вересня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 січня 2015 року позов задоволено частково, постановлено визнати вступну частину розпорядження Чернівецького міського голови №1032 від 16 грудня 2014 року в частині підстави поновлення на роботі виконавчого листа від 18 листопада 2014 року №727/3357, пункт 4 розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року незаконними, а в решті відмовлено.

Чернівецька міська рада в апеляцйній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 січня 2015 року в частині визнання вступної частини розпорядження Чернівецького міського голови №1032 від 16 грудня 2014 року щодо підстави поновлення на роботі виконавчого листа від 18 листопада 2014 року №727/3357, пункту 4 розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року незаконними скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення норм

матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Чернівецької міської ради підлягає відхиленню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року на виконання виконавчого листа Шевченківського райсуду м. Чернівці від 18 листопада 2014 року №727/3357 поновлено ОСОБА_3 на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» з 1 січня 2014 року.

Пунктом 4 розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року передбачено, що розпорядження набирає чинності після виходу з відпустки ОСОБА_4

Частиною 5 ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 травня 2014 року розпорядження секретаря Чернівецької міської ради від 24 грудня 2013 року № 903-к визнано незаконним та поновлено ОСОБА_3 на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок № 1» з 31 грудня 2013 року.

Поновлення на роботі - це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов'язками, які мали місце до звільнення; здійснення оплати всього часу вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням; поновлення безперервного стажу роботи, у тому числі стажу для відпустки та поновлення у всіх правах за цією посадою (отримання надбавок тощо).

Відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України, п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір,

підлягає негайному виконанню.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження», Відповідно до ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ (з наступними змінами і доповненнями) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз ч.5 ст.235 КЗпП України та ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави вважати, що рішення суду вказує на обов'язок, а не право роботодавця не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення поновити на роботі незаконно звільненого працівника.

Крім того, згідно до п. 8.2.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), після фактичного допущення працівника до роботи складається акт про виконання рішення, виконавче провадження підлягає закінченню.

Таким чином виконання судового рішення про поновлення працівника на роботі вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

У правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду України від 15 лютого 2012 року у цивільній справі №6-8497вов10, зазначено, що згідно із ч.1 ст.77 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акта органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. За положеннями ст.24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Таким чином трудові відносини виникають між працівником і роботодавцем як з моменту укладення трудового договору, так і з моменту видання наказу (розпорядження)

про поновлення на роботі або з моменту фактичного допущення до роботи.

Отже, п.4 розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року суперечить наведеним вимогам щодо негайного виконання

судового рішення про поновлення на роботі.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неправильне застосування положень п.6 ч.1 ст.40 та ч.3 ст.40 КЗпП України.

Заперечуючи проти позову, Чернівецька міська рада посилалася на те, що виконанню рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 травня 2014 року має передувати звільнення ОСОБА_4, який займає посаду головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1», за п.6 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно з п.6 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Відповідно наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що видання розпорядження Чернівецьким міським головою №1032-к від 16 грудня 2014 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» з 1 січня 2014 року не пов»язано з наступним звільненням ОСОБА_4

Твердження Чернівецької міської ради на перебування ОСОБА_4 у відпустці фактично зводяться до обставин дотримання вимог закону при звільненні ОСОБА_4, що перешкоджають виконанню судового рішення.

Натомість, за змістом розпорядження Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року питання про звільнення ОСОБА_4

не вирішувалося.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що підставою поновлення ОСОБА_3 на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» є рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 травня 2014 року.

За змістом ч.1 ст.17 Закон України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Частиною 1ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Отже, виконавчий лист є виконавчим документом, який видається стягувачеві за його заявою, та подається останнім до відповідного відділу державної виконавчої служби для проведення примусового виконання рішення суду.

У даному разі зазначення у розпорядженні Чернівецького міського голови №1032-к від 16 грудня 2014 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2014 року №727/3357 зводиться до примусового виконання судового рішення.

Не заслуговують на увагу доводи Чернівецької міської ради про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із п.1 с.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції /адміністративною справою/ відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб»єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв»язку з вимогою ОСОБА_3 визнати розпорядження голови Чернівецької міської ради №1032-к від 16 грудня 2014 року про поновлення його на посаді головного лікаря Комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок № 1».

За таких обставин розпорядження голови Чернівецької обласної ради є правовідносинами між органом управління майном комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок № 1» та працівником з трудового договору, а не реалізацією владних повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 не пов»язані з оскарженням рішень /нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії/, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень, тому зазначений спір не є адміністративним.

Ураховуючи наведене судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: