Ухвала

іменем україни

14 вересня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 3 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 369 грн. 16 коп. Розподілено судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 12 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 3 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявниці.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 неподаною, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що заявниця у передбачений законом строк не усунула недоліків скарги. При цьому, твердження заявниці про те, що вона усунула недоліки апеляційної скарги та сплатила судовий збір є необґрунтованими, оскільки сам по собі факт сплати судового збору, без надіслання оригіналу квитанції на адресу суду не може свідчити про виконання вимог ухвали. Разом з тим, відповідно до вимог ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 3 липня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук