Справа №2-1050/11 21.12.2015 21.12.2015 21.12.2015
Справа № 2-1050/11 Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №22-ц/784/3120/15 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

21 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Гордійчук С.С.,

з участю:

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2015 року про зупинення провадження у справі, постановлену в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

у с т а н о в и л а:

04 листопада 2008 року ОСОБА_3 предявила зазначений позов до ОСОБА_5, який обґрунтувала наступним.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19 березня 1988 року їй на праві приватної власності належить ? частина домоволодіння з відповідними надвірними спорудами та господарчими будовами, що розташована по вул. 4-а Слобідська, 120 в м. Миколаєві.

Власником інших ? частин названого домоволодіння є відповідач.

Загалом домоволодіння розташовано на неприватизованій земельній ділянці площею 374 м2, яка знаходиться у їх спільному користуванні.

Посилаючись на викладені обставини та на те, що між нею та відповідачкою постійно виникають конфлікти, щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, та неможливість дійти згоди самостійно, просила визначити порядок користування земельною ділянкою за судовим рішенням.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2014 року, позов задоволено, визначено порядок користування спільною земельною ділянкою згідно першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 17 березня 2014 року.

09 липня 2015 року ОСОБА_5 подала заяву про перегляд рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами.

На підтвердження таких обставин вона зазначала наступне.

Рішенням № 11 виконавчого комітету Заводської ради народних депутатів м. Миколаєва від 20 січня 1995 року за ОСОБА_3 були оформлені зведені тою обєкти самочинного будівництва.

У звязку з цим, рішення виконавчого комітету Заводської ради народних депутатів № 303 від 15 листопада 1996 року «Про зміну ідеальних часток у будинковласництві» було змінено розмір ідеальних часток співвласників, за ОСОБА_3 визнано право на 29/50 часток у будинку, а за ОСОБА_5 на 21/50 часток.

За таких обставин і був встановлений порядок користування спільною земельною ділянкою, попередніми судовими рішеннями.

Між тим, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2014 року, яка знаходиться на перегляді в Одеському апеляційному адміністративному суді, було скасовано рішення виконавчого комітету Заводської ради народних депутатів № 303 від 15 листопада 1996 року «Про зміну ідеальних часток у будинковласництві» в частині встановлення ідеальних часток по вул. 4-Слобідська, 120-А в м. Миколаєві, а постановою того ж суду від 24 грудня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року скасовано рішення № 11 виконавчого комітету Заводської ради народних депутатів м. Миколаєва від 20 січня 1995 року в частині оформлення за ОСОБА_3 самочинного будівництва.

Оскільки, обґрунтовуючи своє перше рішення по даній справі, Заводський районний суд м. Миколаєва, з чим погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, посилався на неможливість визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 2 експертизи, бо це, як на їх думку, призведе до порушення прав позивача і фактичного пошкодження конструкції будинку, самочинне будівництво якого на час розгляду справи було узаконене, то наявність вищезазначених постанов дає можливість для проведення нової судової будівельно-технічної експертизи для визначення порядку користування земельною ділянкою по ідеальним часткам.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2015 року заяву ОСОБА_5Т задоволено, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2014 року скасовано у звязку з нововиявленими обставинами.

11 серпня 2015 року ОСОБА_5 подала заяву про зупинення розгляду справи, до розгляду Одеським апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2014 року, оскільки її розгляд має суттєве значення для вирішення цього позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2015 року зазначену заяву задоволено, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням ухваленим Одеським апеляційним адміністративним судом по справі № 487/8385/14-а.

ОСОБА_3 оскаржила цю ухвалу, подавши на неї апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати у звязку з невідповідністю вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції скасувати, оскільки суд постановив її без додержання норм процесуального права.

Так, зупиняючи провадження у даній справі, районний суд вважав, що до вирішення справи, яка розглядається Одеським апеляційним адміністративним судом про скасування рішення виконавчого комітету Заводської ради народних депутатів № 303 від 15 листопада 1996 року «Про зміну ідеальних часток у будинковласництві» в частині встановлення ідеальних часток по вул. 4-Слобідська, 120-А в м. Миколаєві, вирішити її неможливо.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області з таким висновком суду 1 інстанції погодитися не може, вважає його помилковим, спричиненим розширеним тлумаченням норм цивільно-процесуального законодавства.

Дійсно, за п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, така підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі щодо вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям. Воно повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній чи такій іншій справі.

Вирішення питання про скасування рішення виконавчого комітету Заводської ради народних депутатів № 303 від 15 листопада 1996 року «Про зміну ідеальних часток у будинковласництві» в частині встановлення ідеальних часток по вул. 4-Слобідська, 120-А в м. Миколаєві та встановлення при цьому обставин, які є підставою цього позову та заперечень проти нього, не впливає на вирішення спору, предметом якого є визначення порядку користування спільною земельною ділянкою, оскільки питання щодо правового статусу зведених ОСОБА_3 без належного дозволу обєктів вже вирішено постановою Заводського районного суду м. Миколаєва суду від 24 грудня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року, якою скасовано рішення № 11 виконавчого комітету Заводської ради народних депутатів м. Миколаєва від 20 січня 1995 року в частині оформлення за ОСОБА_3 самочинного будівництва.

За такого, та з врахуванням розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в його постанові від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», щодо встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою у районного суду не було законних підстав для зупинення провадження у даній справі.

Так за названою постановою, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно.

Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить до цих об'єктів,проводиться пропорційно розміру первісних часток у спільній власності на даний будинок. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.

Від так, зміна ідеальних часток у звязку з узаконенням самочинного будівництва, після скасування рішення про це, ніяким чином не впливає на можливість визначення порядку користування спільною земельною ділянкою за первісними частками.

У матеріалах даної справи є достатньо інформації щодо прав та обовязків сторін для встановлення порядку користування земельною ділянкою.

За такого, у районного суду не було підстав для вчинення названої процесуальної дії, а тому оскаржена ухвала підлягає скасуванню з поверненням справи для її вирішення по суті до суду 1 інстанції.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2015 року про зупинення провадження у справіскасувати.

Цивільну справу повернути до того ж суду 1 інстанції для продовження її розгляду по суті.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Лисенко П.П.

Судді: Галущенко О.І.

ОСОБА_6