Справа № 513/1783/14-ц
Провадження № 2/513/68/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року

Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., при секретарі Златіній О.І., за участю: прокурора Бойко Н.В., представника позивача Запорощенко В.О., представника органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області Димитренко І.А., відповідачки ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом виконавчого комітету Саратської селищної ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: прокурор Саратського району Одеської області, служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

В И Р І Ш И В:

11 грудня 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідачки, в якому зазначив, що родина ОСОБА_3 перебуває на обліку неблагополучних сімей селища Сарата у зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Після народження другої дитини відповідачка знаходилась у дитячому відділенні Саратської ЦРЛ разом з дітьми у зв'язку з відсутністю відповідних житлово-побутових умов проживання. Після закінчення ремонту (поклеєні нові шпалери, встановлені металопластикові вікна, вхідні двері, нова сантехніка, проведено опалення, тощо) в липні 2013 року ОСОБА_3 разом з дітьми була виписана з дитячого відділення. Квартира АДРЕСА_1, в якій мешкає відповідачка разом з дітьми, в даний час знаходиться в антисанітарному стані, повітря в кімнатах несвіже з різким запахом сечі, фекалій, брудної білизни, каналізації та сигаретного диму. Брудні речі розкидані, підлога дуже брудна, постільної білизни немає; посуд брудний, газова плита закопчена і забруднена залишками їжи. Діти постійно голодні, старша дитина ОСОБА_4 відстає як у фізичному так і в психічному розвитку, слабкий, хворобливий, потребує особистої уваги та виховання. Відповідачка часто залишає дітей саміх вдома зі сторонніми особами, які перебувають в стані алкогольного сп'яніння; не працює, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків; рішенням виконкому Саратської селищної ради від 30 вересня 2014 року вона була попереджена про обов'язок належного виконання батьківських обов'язків, але жодного результату ці заходи не надали. .

На думку позивача, умови проживання дітей разом з відповідачкою несуть безпосередню загрозу їх життю та здоров'ю. У зв'язку з чим, 11 листопада 2014 року під час чергової перевірки умов проживання дітей,

комісія виконавчого комітету Саратської селищної ради на місці вирішила негайно відібрати дітей у матері та направити їх до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської РДА , де вони і перебувають до тепершнього часу.

Посилаючись на ці обставини, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо двох її малолітніх дітей та стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання.

Під час розгляду справи прокурор вважав, що відсутні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав та просив ухвалити рішення про відібрання дітей без позбавлення відповідачки батьківських прав.

Представник позивача Запорощенко В.О. позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що відповідачку неодноразово відвідували комісії з метою встановлення матеріально-побутових умов її проживання. В квартирі проведений ремонт, але в даний час санітарний стан квартири незадовільний, не прибрано, розкидані брудні речі, посуд немитий. ОСОБА_3 кожен раз обіцяла прибрати, але все залишалось без змін. 11 листопада 2014 року представник позивача у складі комісії відвідала відповідачку за місцем її проживання з метою обстеження її житлово-побутових умов. Відповідачки вдома не було, молодший син ОСОБА_5 перебував у дитячому садку, а старший син ОСОБА_4 на час обстеження був хворий, застужений і знаходився вдома зі сторонніми людьми, які були у нетверезому стані. У зв'язку з чим

було прийнято рішення негайно відібрати дітей від матері, представники комісії забрали з дому ОСОБА_4, а потім пішли до дитячого садка, звідки забрали ОСОБА_5 і в той же день влаштували дітей у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації.

Відповідачка позов не визнала, заперечувала проти позбавлення її батьківських прав та відібрання дітей, посилаючись на те, що вона приділяє достатньо уваги вихованню дітей, влаштувала їх в дитячий садок, разом з дітьми виговляла сувеніри для дитячого садка. Комісіі Саратської селищної ради почали її відвідувати після скарг сусідки ОСОБА_8, з якою в неї склались неприязні відносини. Старший син ОСОБА_4 від народження відстає у фізичному розвитку, має поганий апетит та знижену вагу. Зазначила, що знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною, як одинока матір отримує державну соціальну допомогу на дітей в сумі 1500 гривень, цих коштів їй не вистачає. Самостійно влаштуватись на роботу їй не вдалося, а соціальні служби в цьому їй не допомогли. Жодної матеріальної допомоги від Саратської селищної ради або від Саратської райдержадміінстрації вона не отримувала. Стверджувала, що після відібрання дітей провела генеральне прибирання квартири, привела її у належний санітарний стан. Вважає, що не вчиняла щодо своїх дітей жодних протиправних дій і відсутні докази того, що умови проживання її дітей є справді небезпечними.

Представник служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації - Димитренко І.А., позов підтримала, просила його задовольнити, так як вважає, що для цього є всі підстави, передбачені СК України.

Представник центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області Ружицька Н.В. позов підтримала та пояснила, що 11 листопада 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поступлии до центру, діти були одягнені в чистий одяг, але у ОСОБА_4 було ОРВІ та педікульоз. При цьому медичних висновків, які б підтвердили наявність хвороб у ОСОБА_4 на час відібрання від матері, суду не надано. ОСОБА_4 відстає у психофізичному розвитку від своїх однолітків, мав вагу 12, 5 кг, має знижений апетитит, але в центрі його годують маленькими порціями і він почав набирати вагу; для свого віку він погано розмовляє. Психофізичний розвиток ОСОБА_5 відповідає його віку. За час перебування дітей в притулку відповідачка їх двічі відвідувала, часто телефонує, цікавиться їх справами та станом здоров'я, спілкується зі старшим сином по телефону.

Будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 20 лютого 2015 року представник центру не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов пітримала.

Суд не вислухав дітей з приводу позбавлення відповідачки батьківських прав, тому що у зв'язку з малолітнім віком вони не можуть висловити свою думку.

Заслухавши прокурора, представника позивача, представника служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, заперечення відповідачки, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_15, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Части 1, 2 ст.11, ст. 12, ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" встановлюють, що с

ім'я є природним середовищем для фізичного, духовного,

інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її

матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення

належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками. В

и

ховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за

виховання, навчання і розвиток дитини.

Держава надає батькам допомогу

у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає

права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів.

Д

іти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за

винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах

дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

В

ст. 164 СК України викладений вичерпний перелік підстав, при наявності яких, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав.. а саме: якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ст

8 .Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини визначає, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини

зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку

необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9

Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не

розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком

випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають

відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення

необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути

необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки

жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому

всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у

вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" зазначено, що якщо рішення про встановлення державної опіки над дітьми мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує . При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків потрібно з'ясувати, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. Той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням .

З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідачка є матір'ю малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26, 27).

Відомості про батька в актових записах про народженні дітей записані за вказівкою матері згідно ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 37, 38).

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що до 2015 року очолював сектор кримінальної міліції у справах дітей Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області, куди неодноразово надходили заяви сусідки відповідачки - ОСОБА_8 про те, що з квартири ОСОБА_3 їде сморід, там часто збираються люди і веселяться. В ході перевірки цих заяв щодо ОСОБА_3 були складені протоколи за ст.184 КУпАП і відповідачку суд двічі притягував до адміністративної відповідальності. 11 листопада 2014 року він був у складі комісії, яка перевіряла житлово-побутові умови відповідачки. Відповідачки вдома не було, з її старшим сином знаходились сторонні люди, а молодший син ОСОБА_5 був у дитячому садку. В квартирі панувала антисанітарія, всюди розкидані речі, в кухні немитий посуд. У зв'язку з чим, дітей відібрали у відповідачки і помістили до Тарутинського притулку.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона працює фахівцем з соціальної роботи Саратського РЦ СССДМ. З 2009 року знає ОСОБА_3 , яка перебувала під соціальним супроводженням, претензій до відповідачки у неї не було, в нетверезому стані свідок відповідачку не бачила. ОСОБА_3 прив'язана до своїх дітей, вона м'яка, довірлива людина, але дуже неорганізована та неохайна Про обставини відібрання дітей 11 листопада 2014 року свідок дала пояснення, аналогічні поясненням представника позивача.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона є сусідкою відповідачки, яку знає з дитинства. Близькі родичі відповідачки повмирали і вона самотужки виховує своїх дітей. Свідок неодноразово бувала вдома у відповідачки, яка проживає у трикімнатній квартирі з гарячою та холодною водою і каналізацією. В квартирі проведений ремонт, є необхідні меблі, але не завжди прибрано, бувають розкидані дитячі речі, немитий посуд. Відповідачка не вживає алкоголь та наркотики; доглядає своїх дітей, діти відвідують дитячий садок; одяг у дітей не новий, але чистий. Відповідачка готує дітям їжу та годує їх; вона дуже любить своїх дітей і виховує їх правильно, болісно переживає їх відсутність, не спить ночами, плаче.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона проживає в квартирі № 5 , в одному будинку з відповідачкою, яку знає з дитинства. Відповідачка добра, проста, чуйна людина. Іноді до відповідачки приходили в гості її кум та кума, але вони нікому не заважали, вели себе пристойно. Відповідачка веде нормальний спосіб життя, щоб заробити додаткові кошти не цурається жодної роботи; добре обходиться з дітьми, ніколи не б'є їх, правильно їх виховує. Діти прив'язані один до одного та до матері. Відповідачка неодноразово зверталась до свідка за допомогою у виготовленні сувенірів для дитячого садка. Ніякої загрози для життя та здров'я дітей в умовах їх проживання у відповідачки немає.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що коли відповідачка народила другу дитину, то 8 місяців разом з дітьми перебувала в дитячому відділенні Саратської ЦРЛ. За цей час свідок допомогла відповідачці зробити ремонт в квартирі: поставили металопластикові вікна, вхідні двері, поклеїли шпалери, замінили сантехніку. Після чого відповідачка з дітьми повернулась до квартири. Відповідачка не вживає спиртних напоїв, доглядає своїх дітей, влаштувала їх в дитсадок; добре до них ставиться і правильно виховує. Свідок вважає, що відсутні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що з 2009 року проживає в квартирі № 2 того ж будинку, де мешкає відповідачка. З квартири ОСОБА_3 постійно йшов сморід, про це вона говорила відповідачці, через що в них виникли неприязні відносини. Вона неодноразово зверталась в міліцію із заявами щодо ОСОБА_3 В квартирі ОСОБА_3 вона була один раз, коли туди випадково зайшла її дитина. Вона забрала дитину і одразу вийшла, але звернула увагу, що в квартирі було не прибрано і брудно. Після відібрання дітей у ОСОБА_3 компанії не збираються. ОСОБА_3 не погана людина, добра, відкрита, не підла, але , на думку свідка, вона мало що може дати своїм дітям.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що проживає по сусідству з відповідачкою, в квартирі № 1 того ж будинку. Їх будинок введений в експлуатацію в 1977 році і з того часу каналізацію не ремонтували, тому з квартири ОСОБА_3, яка розташована на першому поверсі, чутний запах каналізації. Вона часто бувала у відповідачки вдома, якщо не було прибрано, робила зауваження і відповідачка прибирала. ОСОБА_14 допомогла відповідачці відремонтувати квартиру та створити належні умови для утримання дітей . Відповідачка любить своїх дітей і добре до них ставиться. 24 вересня 2014 року вона (свідок), не читаючи, підписала акт обстеження житлово - побутових умов відповідачки. Після відібрання дітей відповідачка зробила генеральне прибирання своєї квартири.

Згідно довідки від 01 грудня 2014 року до складу сім'ї відповідачки входять сини ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.6).

З висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 17 листопада 2014 року вбачається, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є здоровими, привиті згідно віку (а.с. 94, 95).

Акти обстеження житлово-побутових умов відповідачки від 24 вересня 2014 року та від 11 листопада 2014 року підтверджують, що на час проведення перевірок в квартрі відповідачки було не прибрано та брудно, посуд немитий, речі розкидані. Із зазначеними актами ОСОБА_3 не була ознайомлена. (а.с.10, 16-17).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3 від 29 січня 2015 року відповідачка проживає в трикімнатній квартирі на першому поверсі двоповерхового будинку, має енерго та водопостачання, каналізацію, зовнішній стан задовільний, крани у ванній кімнаті та розетки відремонтовано. Квартира відповідає санітарним нормам, діти мають власну кімнату (а.с. 104).

Твердження представника позивача, представника служби у справах дітей Саратської РДА, пояснення свідків ОСОБА_10. ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про те, що матеріально-побутові умови проживання дітей з відповідачкою несуть безпосередню загрозу їх життю і здоров'ю і що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15; актом обстеження житлов-побутових умов відповідачки від 29 січня 2014 року, висновками про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дітей від 17 листопада 2014 року.

При цьому суд враховує, що не було зафіксовано жодного факту заподіяння шкоди дітям. Висновки про те, що відповідачка дітей не годує, не вдягає належним чином, а також часто залишає дітей самих грунтуються виключно на актах обстеження, складених представниками позивача та відповідних служб за результатами двох, несистематичних перевірок помешкання відповідачки (24 вересня 2014 року та 11 листопада 2014 року).

Суд також не може погодитися з висновком органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації від 02 грудня 2014 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, належним чином немотивований, не містить обґрунтування доцільності такого рішення (а.с.31-32).

Крім того, всупереч вимогам ч.3 ст.253 ЦПК України до зазанеченого висновку органу опіки та піклування не додано медичного висновку про стан здоров'я кожної дитини, про їх фізичний і розумовий розвиток. Замість медичного висновку надані витяги з історії розвитку дітей, підписані дільничним лікарем, які датовані 05 грудня 2014 року, тобто після надання органом опіки та піклування висновку від 02 грудня 2014 року

( а.с.40, 41).

Факт притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 та ч.2 ст.184 КУпАП не є законодавчо встановленою підставою для позбавлення відповідачки батьківськи прав ( а.с. 34, 36).

Посилання представника позивача, що родина ОСОБА_3 перебуває на обліку неблагополучних сімей селища Сарата у зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків жодними належними доказами не підтверджені; відсутні відомості, з якого часу, яким чином та на яких підставах сім'ю відповідачки взято на облік.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11, ч. 1,2 ст. 209, ст.212-215 ЦПК України, ст.164 Сімейного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

виконкому Саратської селищної ради Одеської області в задоволенні позову до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька