Справа № 529/275/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Новака Д. І.

при секретарі Бурлига Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі вказують на те , що їхня нині покійна мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_3 , яка складається з 1 кімнати житловою площею 10,1 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (3) площею 10,1 кв.м., коридор (1) площею 6,4 кв.м., кухня (2) площею 10,5 кв.м. , всього загальною площею 27,0 кв.м., житловою 10,1 кв.м.

Зазначають , що за життя їх мати подала письмову заяву до відповідача про передачу їй у приватну власність вказану квариру у порядку приватизації, однак на день її смерті рішення про приватизацію цієї квартири відповідачем остаточне прийняте не було і свідоцтво про право власності на вказану квартиру на ім"я їх матері не було видане у зв"язку зі смертю останньої, хоч вказана квартира є спадковим майном.

Вказують, що через це нотконторою їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю квартиру.

Посилаючись на ці обставини позивачі звернулися з позовом до суду та просять визнати за ними право власності на це нерухоме майно у порядку спадкування в рівних частинах як за спадкоємцями першої черги.

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони у встановлений законом строк подали в нотконтору заяви про прийняття спадщини після смерті матері та частково оформили цю спадщину , отримавши відповідні свідоцтва про спадщину на земельну ділянку (пай).

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити з обставин, викладених у позовній заяві та у судовому засіданні.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з"явилися, а у своїх письмових заявах до суду вказали, що просять розглянути справу по суті без їх участі, а позов задоволити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши наявні докази, суд вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки відповідача по справі / а.с. № 11/ видно, що до дня своєї смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована одна у АДРЕСА_1, яка є комунальною власністю відповідача по справі.

З копії заяви ОСОБА_3 на ім"я відповідача про приватизацію вказаної вище квартири, а також довідки відповідача від 30.03.2015 року , наданих позивачами, вбачається, що вказану заяву нині померла ОСОБА_3 щодо приватизації квартири подала за свого життя відповідачу 06 березня 2013 року. При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року , згідно рішення № 14 від 06.03.2013 року виконкому Чапаєвської сільської ради Диканського району було надано дозвіл на оформлення передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_1, на підставі якого нині померла мати позивачів розпочала оформлення спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на це нерухоме майно, яке не підписано і оформлення якого не було завершене по причині смерті спадкодавця.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що з дня подачі ОСОБА_3 заяви відповідачу і до дня її смерті остаточне рішення щодо приватизації квартири, в якій вона проживала, не було прийняте, хоч з дня подачі нею заяви пройшло більше 30 днів.

Згідно ч. 4 ст. 5 ЗУ " Про приватизацію державного житлового фонду" право на приватизацію державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно проживають у квартирі.

Відповідно до ст.ст 1, 3, 8 вказаного закону приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймається не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квртирі, відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Виходячи з того, що нині померла ОСОБА_3 за свого життя висловила свою волю на приватизацію займаної нею квартири, в якій постійно проживала, шляхом подачі відповідної письмової заяви відповідачу 06 березня 2013 року, остаточне рішення яким щодо передачі їй цієї квартири у приватну власність після закінчення місячного строку з дня її одержання не прийнято, а ця заявниця у листопаді 2013 року померла, то відповідно до положень п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 № Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України у справі № 6-121 цс 13, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Відповідно до ст.ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи, що позивачі як рідні дочки ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги після її смерті, в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері, в склад якої входить і їх право на отримання в порядку спадкування права власності на спірну квартиру у рівних частках, то відповідно до положень ст.ст. 392,1296 ЦК України за кожною з позивачок слід визнати в порядку спадкування право власності на зазначену квартиру у рівних частинах як за спадкоємцями першої черги за законом.

Керуючись ст.ст. 392,1216, 1220, 1268,1270,1296 ЦК України, ст.ст.10,11,60, 212,213,215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності за кожною з них на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, яка складається з 1 кімнати житловою площею 10,1 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (3) площею 10,1 кв.м., коридор (1) площею 6,4 кв.м., кухня (2) площею 10,5 кв.м. , всього загальною площею 27,0 кв.м., житловою 10,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: