Справа №473/5827/14-ц 23.03.2015 23.03.2015 23.03.2015
Провадження №22-ц/784/678/15
Провадження №22-ц/784/678/15 Головуючий суду 1-й інстанції - Ротар М.М.
Категорія 25 Доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

23 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання - Кудрою В.М.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2015 року за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановила:

16 грудня 2014 року МТСБУ пред'явило до суду зазначений позов, який обґрунтувало наступним.

06 вересня 2011 року о 15 год.30 хв. ОСОБА_3 в м. Миколаєві в районі виїзду з прилеглої території супермаркету «Епіцентр» по проспекту Жовтневому, 234 В, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці свого маневру, допустив зіткнення з автомобілем «Шеврове» реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті зазначеного ОСОБА_4 спричинена шкода, завдана пошкодженням автомобіля.

Позивач вказував, що 21 грудня 2011 року він виплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 7 217 грн. 51 коп., яке складається з витрат на відновлювальний ремонт автомобіля. Також за рахунок МТСБУ було здійснено оплату послуг аварійного комісара, залученого для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків в розмірі 669 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3, внаслідок дій якого сталась дорожньо-транспортна пригода, не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач просив в порядку регресу стягнути з відповідача на його користь 7 217 грн. 51 коп. в рахунок виплати страхового відшкодування та 669 грн. - послуг аварійного комісара, витрати на правову допомогу у сумі 1 500 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2015 року позов МТСБУ задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 7 217 грн. 51 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відмовлено у задоволенні інших позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та безпідставне не застосування за його заявою наслідків спливу позовної давності, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги МТСБУ, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та позовна давність не є пропущеною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно пп. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2011 року о 15 год.30 хв. ОСОБА_3 в м. Миколаєві в районі виїзду з прилеглої території супермаркету «Епіцентр» по проспекту Жовтневому, 234 В, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Шеврове» реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

В результаті зазначеного ОСОБА_4 спричинена шкода, завдана пошкодженням автомобіля.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2011 року за порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.6).

Розмір завданих ОСОБА_4 збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку спеціаліста № 247 від 30 вересня 2011 року склав 10 906 грн. 04 коп. (а.с.9-21).

Відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/6470055 зі строком дії з 28 серпня 2011 року до 23 серпня 2012 року відповідальність ОСОБА_4 застрахована ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (а.с.5).

Відповідальність ОСОБА_3 застрахована не була.

08 листопада 2011 року ОСОБА_4 звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 11 090 горн. 36 коп. (а.с.3).

Згідно з наказом від 20 грудня 2011 року № 3455, довідкою № 1 від 06 грудня 2011 року та платіжним дорученням № 0410001 від 23 грудня 2011 року МТСБУ виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 7 217 грн. 51 коп. на ремонт автомобіля (а.с.4, 7-8).

Встановивши зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову МТСБУ, оскільки виплативши страхове відшкодування ОСОБА_4, позивач набув право подання регресного позову до відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про наявність у даному випадку відносин суброгації, а не регресу та наявності підстав для застосування позовної давності, є необґрунтованими, оскільки не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Застосування до спірних правовідносин зазначених положень є неможливим, оскільки МТСБУ не є страховиком та немає договірних правовідносин не з ОСОБА_4, не з ОСОБА_3

Отже, позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності, який становить три роки від дня виплати страхового відшкодування (ч.6 ст.261 ЦК України та п.п.11, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Так, ОСОБА_4 страхове відшкодування сплачено позивачем 23 грудня 2011 року, а до суду він звернувся 16 грудня 2014 року.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, а тому згідно ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевірялось.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: