АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-515/2010 Головуючий суддя І інстанції Курганникова О.А.
Провадження № 22-ц/790/4309/15 Суддя доповідач Пилипчук Н. П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Даниленко В.М.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року по справі за позовом ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року позовні вимоги ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» задоволені в повному обсязі, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 264 930 грн. 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ВАТ «ОСОБА_2 Аваль». Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що докази, що були надані позивачем на підтвердження правильності та обґрунтованості розрахунку суми заборгованості, були неналежними та недостатніми. Вказує, що сума заборгованості за відсотками неправильно нарахована позивачем.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, не заперечується сторонами, що між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та ОСОБА_1 14 березня 2008 року укладено Генеральну кредитну угоду №07-01-57-08 та, у відповідності до Угоди, кредитний договір № 010-2/07-01-0231-08, відповідно до якого ОСОБА_1 були надані кошти у розмірі 400 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 13, 75 % річних з кінцевим терміном повернення 14 березня 2018 року.

Поручителем за належне виконання зазначених кредитних зобов*язань ОСОБА_1 виступив ОСОБА_3 відповідно до договору поруки №07-01-57/2-08 від 14 березня 2008 року, в п. 1.2. якого зазначено, що поручитель приймає на себе зобовязання у повному обсязі, як солідарний боржник, нести відповідальність перед кредитором у випадку невиконання ОСОБА_1 зобовязань повернення кредиту та сплати процентів, передбачених генеральною кредитною угодою №07-01-57-08 та кредитним договором № 010-2/07-01-0231-08 від 14 березня 2008 року, а також відшкодування збитків.

Станом на 14 липня 2009 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складалась із суми заборгованості по кредиту 394781,14 доларів США, суми заборгованості за відсотками 31034,36 доларів США, пені за порушення строку погашення кредиту 72,63 доларів США, пені за порушення строку погашення відсотків 1134,17 грн., загалом 428221,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.07.2009 року становить 3 264 930 грн. 40 коп.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно ч. 1 ч. З ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів належних йому.

Представником ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції заявлялося клопотання про призначення судової економічної експертизи. Обгрунтовуючи таке клопотання представник відповідача зазначив, що проценти, всуперечь умовам договору нараховувались позивачем декілька разів на місяць.

Між тим, із розрахунку позивача (а.с. 262 -265) вбачається, що проценти хоча подекуди і нараховувались декілька разів протягом одного місяця, проте, це було викликано зміною протягом місяця суми заборгованості за тілом кредиту у зв*язку із частковим погашенням заборгованості; в таких випадках проценти нараховувались за різні періоди одного місяця з огляду на поточну заборгованість за тілом кредиту за такий період. Із розрахунку наданого позивачем не встановлено випадків подвійного нарахування процентів за договором за один і той самий період.

Інших доводів на спростування розрахунків позивача відповідачі не навели, власних розрахунків суду не надали.

Судовою колегією перевірені розрахунки позивача (а.с. 263, 265), з якими колегія погоджується, оскільки вони відповідають умовам договору, не спростовані відповідачами.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 309, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді