У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді Максимчук З.М.,

суддів: Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретаря судового засідання: Шептицької С.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "БМ Банк", ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 328 346 , 82 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ПАТ "БМ Банк" зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позову про солідарне стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції помилково зазначив, що позивач звернувся до суду зі спливом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання.

Покликаючись на ч.4 ст.559 ЦК України доводить, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання ________________________________________________________________________________Справа № 569/12515/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Денисюк П.Д.Провадження № 22-ц/787/293/2015 Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Зазначає, що настання строку виконання основного зобов»язання за кредитним договором № 10/17/220408 є 21 квітня 2018 року, відтак шестимісячний строк повинен обчислюватись саме з цієї дати.

Додатково зазначає, що не потрібно ототожнювати поняття «дострокове стягнення заборгованості», що має місце в даному випадку та «настання строку виконання основного зобов»язання», яким є 21 квітня 2018 року.

Просить змінити рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17.12.2014 р. в частині відмови ПАТ «БМ Банк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та задовільнити первісні позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вважає зазначене рішення не обґрунтованим в частині стягнення з нього неустойки /пені/ в розмірі 35 085,72 гривень за період з 22.04.2008 року по 16.06.2014 року та таким, що винесене з порушенням норм матеріального права, неповним з»ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Доводить, що при винесенні рішення судом першої інстанції не було враховано положення ч.2 ст.258 ЦК України, щодо застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/ в один рік.

Зазначає, що визнає пеню, нараховану за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду.

Просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з нього пені в розмірі 35085,72 гривень за період з 22.04.2008 року по 16.06.2014 року та стягнути з нього пеню в межах спеціальної позовної давності, визначеної ч.2 ст.258 ЦК України за один рік.

03.03.2015 року до апеляційного суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкликання апеляційної скарги /а.с. 224/.

Відповідно до ч.2 ст.300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді, а друга сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині.

Проте, на думку колегії суддів, вказана заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з тих підстав, що 28.01.2015 року колегією суддів постановлена ухвала про призначення справи до розгляду, розгляд справи в апеляційному суді вже розпочато.

В судове засідання апеляційного суду відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з»явилися, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не сповістили, тому колегія суддів рахує неявку відповідачів з неповажної причини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зобов"язання за основним договором не виконано, заборгованість за кредитним договором та процентам за користування кредитом не погашена, то відповідно дана заборгованість має бути стягнута з ОСОБА_1 Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувся з вимогою про стягнення заборгованості з поручителів після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання, тому в цій частині відмовив в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Судом установлено, що 22.04.2008 року між ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10/17/220408, за яким ОСОБА_1 мав повернути кредит в сумі 247 000,00 гривень не пізніше 21 квітня 2018 року.

В забезпечення виконання зобов"язань ОСОБА_1 по кредитному договору між ТОВ «БМ Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договори поруки № 10/17/220408/2 та №10/17/220408/3, за умовами яких поручитель поручався перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов»язання за кредитним договором, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

Відповідно до п.12 вищезазначених договорів поруки вбачається, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов»язань по кредитному договору боржником та поручителем /а.с. 9,10/.

Взяті на себе зобов"язання банк виконав в повному обсязі, відповідач належним чином умови договору не виконує, допустив заборгованість.

29.11.2013 року та 27.06.2014 року ПАТ «БМ Банк» надіслав основному боржнику ОСОБА_1 та поручителям ОСОБА_3, ОСОБА_2 вимогу про дострокове повне виконання зобов'язань за кредитним договором, в якому вимагав сплатити станом на 27.11.2013 року 297 599,65 гривень, з яких: строкова сума заборгованості по кредиту 158 550,29 гривень; прострочена сума заборгованості по кредиту - 64561,78 гривень; строкові проценти по кредиту - 2677,65 гривень; прострочені проценти по кредиту - 47484,24 гривень; пені за період з 22.04.2008 року по 26.11.2013 року - 24 225,69 гривень. А станом на 27.06.2014 року 328 346,82 гривень заборгованості за договором, у тому числі: строкова сума заборгованості за кредитом - 143897,99 гривень; прострочена сума заборгованості по кредиту - 79314,08 гривень; строкові проценти по кредиту - 1684,54 гривень; прострочені проценти по кредиту - 68364,49 гривень; пені - 35085,72 гривень (а.с.7).

Згідно з вимогами ПАТ «БМ Банк» відповідач та поручителі повинні сплатити в повному обсязі зазначену у вимозі суму не пізніше тридцяти днів з моменту отримання письмової вимоги.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинипозики, що залишилася, та сплати процентів.

Разом із тим за положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

У даному конкретному випадку судом першої інстанції правильно встановлено, що вимога до поручителів про дострокове погашення заборгованості у загальній сумі 297599,65 гривень у місячний строк з дня отримання вимоги була направлена поручителю 29.11.2013 року, а з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 банк звернувся лише у серпні 2014 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений відповідно до кредитного договору.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що зазначену вимогу банку він отримав 30.11.2013 року.

Представник банку в судовому засіданні пояснив, що відомості про дату отримання відповідачами вимоги банку про дострокове погашення кредиту в банку відсутні.

Установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений відповідно до кредитного договору, не пред'явив протягом шести місяців позову до поручителя про виконання зобов'язання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зобов'язання за договором поруки припинилися.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду в частині відмови в позові про стягнення заборгованості з поручителів відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі ПАТ «БМ Банку» не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення в цій частині не має, а доводи апеляційної скарги ПАТ «БМ Банку» є безпідставними.

Не заслуговують на увагу, на думку судової колегії, і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невірний розрахунок суми пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_1

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцямиперед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

У ч.3 ст.267 ЦК України передбачено правило, згідно з яким позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Така заява може бути належним чином оцінена судом лише у судовому засіданні при розгляді справи. Суд з власної ініціативи не має права звертати увагу на сплив позовної давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із зазначеною заявою до суду першої інстанції не звертався. Матеріали справи не містять і письмової заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів рахує, що доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права, яке би призвело до неправильного вирішення справи. Підстав для зміни судового рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» та ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: З.М.Максимчук

Судді: М.П.Григоренко

Ю.М.Рожин