справа № 208/8529/15-ц
№ провадження 4-с/208/90/15
УХВАЛА

30 листопада 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі:

головуючого, судді: Ричка С.О.,

при секретарі: Щербацевич Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою: ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», зацікавлена особа: ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції щодо винесення постанови про відмову у відкритті провадження від 26.10.2015 року ВП № 49134289 по примусовому виконанню виконавчого листа № 208/6583/14, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із скаргою до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просить суд визнати Постанову ВП № 49134289 від 26.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на їх користь збитків в розмірі 2793,54 грн., судового збору 243,60 грн. неправомірною та скасувати її; зобовязати Заводський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області усунути порушення та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 208/6583/14 від 31.10.2014 року, вжити дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» по виконанню рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.10.2015 року державним виконавцем Мартиненко С.В. Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області винесено Постанову ВП № 49134289 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа). В даній Постанові державним виконавцем зазначено про те, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер платника податків боржника та паспортні данні. На підставі цих обставин державним виконавцем було винесено оскаржувану Постанову. Заявник вважає, що винесена Постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує права Заявника, прийнята безпідставно, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Як вбачається із виконавчого листа № 208/6583/14 від 31.10.2014 року, що є виконавчим документом, - останній відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в ньому зазначені всі обов'язкові дані, що відомі Суду та Стягувачу, які мають бути вказані у виконавчому документі, а саме: повне найменування та ім'я стягувана і боржника, їх місцезнаходження та місце проживання.

Також додатково вказані інші відомості, що відомі суду, зокрема, ідентифікаційний код стягувача як юридичної особи, рахунок стягувача.

Цих даних достатньо для відкриття виконавчого провадження та здійснення початкових заходів примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконавчий лист, як того вимагає ст. 103, 369 ЦПК, виданий на підставі та на виконання рішення та повністю відповідає його резолютивній частині.

У свою чергу, діючий Цивільний процесуальний кодекс України не містить вимоги відносно обов'язкової наявності коду ІПН боржника як передумови судового захисту порушеного права.

Відсутність у виконавчому документі коду ІПН боржника дійсно ускладнює виконання судового рішення, впливає на остаточний результат щодо погашення боргу, але ж і не унеможливлює його примусове виконання, тобто не позбавляє цілком державного виконавця можливості здійснювати заходи примусового виконання рішення.

При буквальному підході до зазначеної проблеми опосередковано виправдовується ситуація споживання населенням комунальних послуг та масового уникнення сплати за них, за умови приховування боржниками даних ІПН.

У процесі винесення постанови державний виконавець формально підійшов до виконання своїх посадових обов'язків. Так, відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" - державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. За статтею 6 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

При винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець навіть не намагався здійснювати заходи примусового виконання рішення. Так, частина 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» регламентує загальний порядок примусового виконання рішення, що передбачає надання боржникові 7 днів для самостійного виконання рішення після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після закінчення зазначеного строку державний виконавець розпочинає примусове виконання. При винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець знехтував зазначеною вимогою. Хоча, не виключено, що боржник міг виконати рішення або укласти графік про погашення заборгованості саме у визначений для самостійного виконання строк, навіть для того, щоб уникнути стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» з метою захисту інтересів стягувана державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб... необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Зазначеним правом, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», не скористався державний виконавець.

Отже, застосування державним виконавцем п. 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» є неправомірним та безпідставним.

В ст. 1 Конституції України вказано, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, державний виконавець, при винесенні оскаржуваної Постанови, діяв всупереч положенням Конституції України та ЗУ «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування вказаної Постанови.

Відповідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляду як заявник. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються загальними судами за участю заінтересованих осіб державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В оскаржуваній Постанові зазначено, що остання може бути оскаржена в встановленому Законом порядку в 10-денний строк з моменту її одержання.

Постанову Заявник отримав 11.11.2015 року, а тому має право подати скаргу до 23.11.2015 р. включно. З матеріалів справи вбачається, що заявник подав скаргу своєчасно, а саме 12.11.2015 року.

Таким чином, дії державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 26 жовтня 2015 року з виконання виконавчого листу № 208/6583/14, виданого 26 травня 2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - є неправомірними та підлягають скасуванню із зобовязанням Заводський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листу № 208/6583/14, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 26 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь скаржника заборгованості за відшкодування донарахування збитків по акту порушення ПКЕЕН в розмірі 3037,14 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», зацікавлена особа: ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції щодо винесення постанови про відмову у відкритті провадження від 26.10.2015 року ВП № 49134289 по примусовому виконанню виконавчого листа № 208/6583/14 - задовольнити.

Постанову державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 26 жовтня 2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 208/6583/14, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 26 травня 2015 року - скасувати.

Зобовязати Заводський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме: відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 208/6583/14, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 26 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь скаржника заборгованості за відшкодування донарахування збитків по акту порушення ПКЕЕН в розмірі 3037,14 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 5-денний термін з дня її проголошення.

Суддя Ричка С. О.