У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державне підприємство «Експертиза дорожнього сервісу», про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтованого виходив із того, що позивачем не доведено наявність заборгованості по заробітній платі, у тій сумі, що вказана в позовних вимогах, та позов пред'явлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за належну виплату заробітної плати, а тому враховуючи норми чинного законодавства та докази, що містяться в матеріалах справи, та дійшов правильного висновку, що Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) не є належним відповідачем за цими позивними вимогами та, враховуючи викладене, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору, - Державне підприємство «Експертиза дорожнього сервісу», про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна