Справа № 761/1389/15-ц
Провадження № 6/761/207/2015
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Попів Р.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попів Р.І. звернувся із поданням, в якому просив: тимчасово відмовити у виїзді за кордон громадянина України - ОСОБА_2, до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Московського районного суду м. Харкова. Зазначає, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень ДВС України перебуває виконавчий лист № 2-7674/2010 від 16.03.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 15 890 793 грн. 11 коп. Боржнику було встановлено строк на самостійне виконання рішення суду, проте рішення суду не виконане, заборгованість навіть частково не погашена. Боржник не вчиняє жодних дій для її погашення, що трактується не інакше, як ухилення від погашення існуючої заборгованості та виконання рішення суду. За таких обставин, а також враховуючи значну суму заборгованості, захист прав та інтересів стягувача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення. До відділу надійшло клопотання стягувача про звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України у якому зазначено, що борг не повернуто, рішення суду не виконується, а тому є підставою для обмеження боржника до виконання зобов'язань покладених на нього виконавчим листом № 2-7674/2010 від 16.03.2011 року.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, в своєму поданні зазначив, щоб розглядати без участі представника відділу примусового виконання рішень ДВС України.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

На виконанні Відділу примусового виконання рішень ДВС України перебуває виконавчий лист № 2-7674/2010 від 16.03.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 15 890 793 грн. 11 коп.

30.01.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на самостійне виконання рішення суду, копію постанови направлено сторонам.

Приписами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»(зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон, державний виконавець в якості доказів надав копію виконавчого листа № 2-4794/11 від 01.06.2011 року та постанову про відкриття виконавчого провадження по справі від 10.06.2011 року, проте не надав жодних доказів, які свідчили б про проведення виконавчих дій та ухиляння боржника від виконання рішення суду.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у зв'язку із його необґрунтованістю, оскільки сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань не є свідченням того, що останній ухиляється від їх виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст.377-1, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Попів Р.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документу - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків або якщо її не скасовано після розгляду справи в Апеляційному суді м. Києва.

Суддя: