АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1414/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів:Переверзєвої Н.І., Юзюка О.М.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/ 1414 /15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант - Центр" м. Хмельницький на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю „Октант - центр" про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

В серпні 2013 році ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ЗАТ «Октант», правонаступником якого є ТОВ «Октант-Центр» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтуванні вимог позивачка вказувала, що 02 серпня 2008 року між нею та ЗАТ «Октант» було укладено договір про дольову участь у житловому будівництві та внесено повністю кошти у сумі 370 417,50 грн., за умовами якого, відповідач зобов'язаний був передати їй у власність нерухоме майно площею 48,9 м2, яке розташоване на 4 поверсі багатоповерхового будинку по АДРЕСА_1, не пізніше 1 кварталу 2009 року. При цьому, відповідно до п.3.3 вищевказаного договору, ЗАТ «Октант» гарантувало наявність всіх необхідних дозволів та відповідної документації, які необхідні для будівництва об'єкта за цим договором, а також і те, що при укладенні цього договору дотримані вимоги діючого законодавства, що регулюють питання залучення коштів фізичних осіб. Проте відповідач своїх зобов'язань визначених договором не виконав. Однією з причин затягування будівництва стала відсутність необхідної дозвільної документації на зайняття під будівництво земельної ділянки по АДРЕСА_1. Факт самовільного

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Салоїд Н.М. Справа №22ц/792/ 1414 /15

Доповідач -Кізюн О.Ю. Категорія № 19

зайняття відповідачем земельної ділянки за вказаною адресою встановлено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2011 року, про яке позивачу стало відомо лише у грудні 2012 року. Тому позивачка просила стягнути з ЗАТ «Октант» моральну шкоду у розмірі 370 417, 50 грн. 50 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17 жовтня 2013 року замінено відповідача - закрите акціонерне товариство «Октант» на товариство з обмеженою відповідальністю «Октант-Центр».

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Октант-центр» на користь ОСОБА_2 370 417, 50 грн. моральної шкоди.

В своїй апеляційній скарзі ТзОВ «Октант-Центр» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 відмовити. Апелянт посилається не те, що рішення суду винесено із порушенням норм процесуального та матеріального права. Всі докази, що були надані їх представником залишились поза увагою суду та не були враховані при винесенні рішення у справі. Суд дійшов помилкового висновку про те, що однією із причин затягування будівництва згідно укладеного договору між ними та ОСОБА_2 про дольове інвестування у житлове будівництво №4-ГЕ-7'9 від 02 серпня 2007 року стала відсутність необхідної дозвільної документації, що підтверджується рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2011 року по справі №14/10/8/1298. Однак рішення господарського суду Хмельницької області від 09.09.2011 року скасовано постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2012 року, копію якого долучено до матеріалів справи. Також судом при винесенні рішення не взято до уваги доводи ТОВ «Октант-центр» з приводу не доведеності розміру моральної шкоди. Крім того, не відповідає вимогам закону висновок суду про те, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не є грошовою вимогою в розумінні приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апелянт також вважає, що позивач пропустила строк звернення до суду.

Представник апелянта ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, представник позивача ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів визнає, що рішення суду першої інстанції цим вимогам закону відповідає.

Судом встановлено і ці обставини ніким не оспорюються, що 02 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Октант» (правонаступник ТОВ „Октант -Центр") та ОСОБА_2 був укладений договір про дольове інвестування у житлове будівництво № 4-ГЕ-7'9. За умовами цього договору відповідач зобов'язаний був збудувати і передати у власність позивача нерухоме майно площею 48,9 м2, що розташоване на 4 поверсі багатоповерхового будинку по АДРЕСА_1 у м. Хмельницькому, не пізніше 1 кварталу 2009 року (а.с.3-4,т.1)

На виконання умов цього договору позивачем ОСОБА_2 станом на 28 грудня 2007 року проінвестовано 48,9 кв. м. нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 і загальна сума проінвестованих коштів становить 370 417, 50 грн., що дорівнює 100% загальної вартості відповідно до договору (а. с. 176, т.1)

Згідно з п.3.3 договору про дольове інвестування у житлове будівництво від 02 серпня 2007 року №4-ГЕ-7'9 підприємство гарантує наявність усіх необхідних дозволів та відповідної документації, які необхідні для будівництва об'єкта за цим договором, а також те, що при укладенні цього договору дотримані вимоги чинного законодавства, що регулюють питання залучення коштів фізичних осіб.

Пунктом 5.7 цього договору передбачено, що у випадках порушення підприємством гарантій, передбачених п.3.3, воно зобов'язане відшкодувати клієнту збитки та моральну шкоду у розмірі, не меншому за розмір внесених клієнтом за цим договором коштів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що будь які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, визначаються як самовільне зайняття земельної ділянки.

Таким чином, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Судом першої інстанції об'єктивно встановлено, що відповідач приступив до будівництва по АДРЕСА_1 за відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що призвело до порушення строків будівництва та прийняття об'єкта інвестування в експлуатацію, та порушення гарантій, передбачених п.3.3 договору.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність та доведеність позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду першої інстанції спростовуються наступним.

Обставини щодо самовільного використання відповідачем земельної ділянки під будівництво по АДРЕСА_1 встановлено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2012 року у справі №14/10/8/1298, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.01.2013 року, і яким частково задоволено позов заступника прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, а саме стягнуто з ТОВ „Октант -Центр" на користь Хмельницької міської ради 19 951,85 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки (а.с.163-167, 144-149, т.1)

Зокрема, означеними судовими рішеннями встановлено, що Державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій області 27.05.2009 року та 03.07.2009 року проводилися перевірки дотримання вимог земельного законодавства по АДРЕСА_1, і двічі складалися акти, про самовільне зайняття ЗАТ „Октант" земельної ділянки площею 0,2616 га. під будівництво багатоквартирного житлового будинку. На підставі цих актів на ім'я директора ЗАТ „Октант" вносилися приписи та складалися протоколи про адміністративне правопорушення, а також розраховано шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,2616 по АДРЕСА_1 у розмірі 19 951 грн. 85 коп.

Означені судові рішення були ухвалені господарськими судами при новому розгляді після скасування Вищим господарським судом України 05.07.2012 року рішення господарського суду Хмельницької області від 09.09.2011 року та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2011 року у справі №14/10/8/1298, і надані представником відповідача суду першої інстанції для доручення до матеріалів цивільної справи (а.с.160-162,т.1)

Та обставина, що суд першої інстанції в обгрунтування своїх висновків посилався на скасоване рішення господарського суду Хмельницької області від 09.09.2011 року, яким було встановлено такі ж самі обставини щодо самовільного використання ЗАТ „Октант" земельної ділянки під будівництво по вул. Подільській,58, на думку колегії суддів не є підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про застосування строків позовної давності, оскільки відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України заява сторони у спорі про застосування позовної давності може бути зроблена лише до винесення судом рішення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність обгрунтування позивачем розміру морального відшкодування спростовуються вищенаведеним обставинами щодо порушення відповідачем зобов'язань за договором, зокрема вимог п.3.3 договору, та положеннями п. 5.7 цього договору, яким встановлено, що у випадках порушення підприємством гарантій, передбачених п.3.3, воно зобов'язане відшкодувати клієнту збитки та моральну шкоду у розмірі, не меншому за розмір внесених клієнтом за цим договором коштів.

Тобто сторонами при укладенні договору було погоджено мінімальний розмір морального відшкодування у випадку порушення підприємством п. 3.3 Договору. Як убачається з матеріалів справи розмір морального відшкодування визначений позивачкою відповідає розміру внесених нею коштів за договором на будівництво.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування у вирішенні даної справи положень статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант - Центр" м. Хмельницький відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Кізюн