АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Шерівська Ю.А.

за участю: представника апелянта ОСОБА_1 та представника ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилалось на те, що 03.04.2007 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 3371, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді відкличної поновлюваної кредитної лінії з остаточним терміном повернення не пізніше 02.04.2010 року із сумую ліміту, розмір якого не більше 200000 грн. для поповнення обігових коштів зі сплатою 22% річних за користування кредитом. Для забезпечення повернення кредиту між ПАТ «Брокбізнесбанк» і ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 1275 від 01.09.2008 року, за яким боржник передав в іпотеку земельну ділянку площею 13200 кв.м., що розташований у с. Рижа Путильського району Чернівецької області та № 358 від 05.04.2007 року, майновим поручителем за яким виступила ОСОБА_4, яка передала в іпотеку належний їй житловий будинок, загальною площею 129,40 кв.м., що розташований по вул. Гірська, 1 «в» с. Киселиці Путильського району Чернівецької області, та земельну ділянку площею 0,2487 га, яка розташована по вул. Гірська с. Киселиці Путильського району Чернівецької області. Починаючи з 2008 року ОСОБА_3 не виконував належним чином взятих на себе зобовязань щодо сплати кредиту та відсотків, не відповідав на претензійні листи, які

____________________________________________________________________

справа № 22-ц/794/954/15р. Головуючий у І інстанції Дідух Д.В.

категорія: 27 Доповідач Лисак І.Н.

направлялись банком з метою досудового врегулювання спору. Саме тому станом на 30.09.2014 року його заборгованість по кредитному договору № 3371 від 03.04.2007 року складає 157502,76 грн., що і просило стягнути із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення ПАТ «Брокбізнесбанк».

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 157502,76 грн., судовий збір в розмірі 1575,03 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вищезазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Брокбізнесбанк» в повному обсязі. Вважає, що судом неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, не в повному обсязі зясовані обставин, що мають значення по справі. Зазначає, що судом невірно застосовано вимоги чинного законодавства, які регулюють позовну давність, посилаючись на ст.ст. 257, 261, 263, 264 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Розрізняють загальну і спеціальну позовну давність. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність може бути скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, наприклад позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України).

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

В силу ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Брокбізнесбанк» 31.05.2010 року звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу про вчинення виконавчого напису на суму 410997,76 грн. на підставі якого ВДВС Путильського РУЮ було відкрито виконавче провадження від 13.07.2010 року, яке в січні 2014 року було закінчене. Після чого дізнався, що залишок боргу складає 157502,76 грн. і тому звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції не вірно встановлено, що ПАТ «Брокбізнесбанк» не втратив строк позовної давності звернення з позовом до суду, оскільки строк погашення кредиту закінчився 02.04.2010 року, а ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся в суд із позовом в лютому 2015 року, тобто за межами строку, встановленого законом для звернення до суду з вимогою про захист цивільного права.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначені причини пропуску позовної давності є поважними, оскільки наявність виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з позичальника за тим самим договором кредиту у разі, якщо на момент розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. З цих підстав й не підлягає задоволенню клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності, оскільки вищезазначені обставини не є поважними.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, рішення рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог до ОСОБА_3 у звязку із збігом строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, ПАТ «Брокбізнесбанк», в якому введено ліквідаційну процедуру на підставі рішення НБУ від 10.06.2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та на підставі рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11.06.2014 року «Про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк», на даний період звільняється від сплати судового збору. Згідно п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

В силу ч.4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Саме тому необхідно стягнути із держави на користь ОСОБА_3 2362,51 грн. понесених судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Брокбізнесбанк» у звязку із спливом позовної давності.

Стягнути із держави на користь ОСОБА_3 2362,54 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді