АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

при секретарі: Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

треті особи: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежна страхова компанія», ОСОБА_4,

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В позовній заяві позивач посилався на те, що 18 жовтня 2013 року о 15-00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Фольксваген Пассат" д.н. НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі в м. Кременчуці на перехресті вул. Хорольська-Щорса, допустив зіткнення, не надавши дорогу автомобілю «УАЗ», д.н.з НОМЕР_2, який належний позивачу на праві власності, у наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 8 376, 28 грн., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. та повернення сплачених судових витрат. Вважає, що саме відповідач повинен відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням у розмірі 13 842, 30 грн. та вартістю відновлювального ремонту у сумі 22 018, 58 грн., а також просить стягнути кошти на його користь за пошкодження номерних знаків 200 грн. та проведене автотоварознавче дослідження в сумі 450 грн.

Зазначає, що йому також заподіяно і моральну шкоду: внаслідок ушкодження автомобіля переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час (а саме: протягом року) користуватися майном за його прямим призначенням, порушенням нормальних життєвих зв'язків, певним ударом престижу. Змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин. Відповідач сплатити вартість відновлювального ремонту у добровільному порядку відмовляється, чим змушує здійснювати додаткові заходи щодо відновлення порушених прав, зокрема, звертатися за правовою допомогою, до експерта щодо визначення розміру відновлювального ремонту, до суду з позовною заявою. Зухвала поведінка відповідача принижує та змушує переживати душевні страждання, вимушений в цій ситуації просити відповідача відновити майно. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 10 000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, який його оскаржив, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю, оскільки вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2013 року о 15-00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Фольксваген Пассат" д.н. НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі в м. Кременчуці на перехресті вул. Хорольська-Щорса, допустив зіткнення, не надавши дорогу автомобілю «УАЗ», д.н.з НОМЕР_2, у наслідок чого належний ОСОБА_2 на праві власності автомобіль, отримав механічні пошкодження.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу.

З укладеного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС №7009515 строком дії з 04.10.2013 року по 17.10.2014 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія».

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №188 від 25.06.2014 року , наданого позивачем, слідує, що вартість матеріального збитку автомобіля «УАЗ», д.н.з НОМЕР_2 складає 12 193, 87 грн., вартість відновлювальною ремонту автомобіля складає 22018, 58 грн.

Матеріальний збиток розрахований наступним чином: 22 018,58 грн. (вартість відновлювального ремонту) * (1-0,628) (коефіцієнт фізичного зносу) = 12 193,87 грн.

Страхова компанія ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія" сплатила на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 13 842,30 грн.

Враховуючи, що страхова компанія ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» сплатила на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 13 842,30 грн., що перекриває матеріальний збиток, розрахований в порядку визначеному законом (12 193,87 грн.), оскільки розмір проведеної страхової виплати (13 842,30 грн.) більше розміру визначеного позивачем матеріального збитку (12 193,87 грн.), місцевий суд прийшов до вірного висновку, що підстав для стягнення з ОСОБА_3 різниці в розмірі 8 176,28 грн., яку позивач розраховує як різницю між відновлювальним ремонтом (22 018,58 грн.) та проведеною страховою виплатою (13 842,30 грн.) відсутні.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що вартість матеріального збитку є реальними збитками та визначається як сума вартості відновлювального ремонту (22 018,58 грн.) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (0,628) та складає суму 12 193,87 грн., яка в повному (навіть більшому) розмірі сплачена страховою компанією ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія".

Оскільки підстави для задоволення позову у частині стягнення матеріальних збитків відсутні, суд першої інстанції також вірно визначив, що не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача вартості проведеної позивачем експертизи в розмірі 450 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює навність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 60, ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_2 не було надано належних і допустимих доказів понесення ним витрат на заміну номерного знаку.

Слід звернути увагу, що згідно накладної від 25.11.2013 року (а.с. 51) за номерний знак вартістю 200 грн. сплачено ОСОБА_4, третьою особою по справі, а не позивачем.

Отже, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову у цій частині, а доводи апеляційної скарги щодо необхідності стягнення коштів за номерний знак не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 має сплатити на його користь різницю між визначеною експертним дослідженням вартістю відновлювального ремонту автомобіля і сумою сплаченою ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія", тобто 8176, 28 грн.

Так, за змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до п.1.4. п.п. "д" Методики, Методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

З висновку про розмір матеріальної шкоди №188 від 25.06.2014 року обрахована вартість матеріального збитку - 12 193,87 грн., вартість відновлювального ремонту - 22 018,58 грн., розмір втрати товарної вартості - 0 грн.

Таким чином, матеріальний збиток повинен розраховуватись наступним чином: 22 018,58 грн. (вартість відновлювального ремонту) * (1-0,628) (коефіцієнт фізичного зносу) = 12 193,87 грн.

Такі ж висновки викладені у Постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-49цс14 від 04.06.2014 року, яка є обов'язковою для застосування судами в силу ст. 360-7 ЦПК України.

Також, із роз'яснень, викладених у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вбачається, що у випадку якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Проте, колегія суддів не може погодитися із рішенням суду у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 у своєму позові зазначив, що в результаті ДТП, внаслідок ушкодження автомобіля переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час (а саме: протягом року) користуватися майном за її прямим призначенням, порушенням нормальних життєвих зв'язків, певним ударом престижу, розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 10 000 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України - моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пп. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що пошкодженням майна позивача була заподіяна моральна шкода, оскільки пошкодження автомобіля призвело до душевних страждань ОСОБА_2 зокрема, втрати ним душевної рівноваги, психологічного дискомфорту.

При цьому із урахуванням принципів справедливості та виваженості, а також виходячи з засад добросовісності та розумності, колегія суддів приходить до висновку, що сума спричиненої моральної шкоди, з урахуванням обставин справи, характеру і ступеня вини ОСОБА_3, та зібраним по справі доказам у їх сукупності, підлягає відшкодуванню у розмірі 1 500 грн.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди - скасуванню, з ухваленням в цій частині нового про часткове задоволення позовних вимог.

У іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст. 88 цього Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір, у розмірі 36,54 грн. сплачений за подання позову і 18, 27 грн. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, пропорційно до задоволених позовних вимог

Керуючись ст. 303, п.3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2015 року - в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1500 грн. моральної шкоди та 36 грн. 54 коп. судового збору сплаченого за подання позову і 18 грн. 27 коп. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, пропорційно до задоволених позовних вимог, а всього 1554 грн. 81 коп.

У іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.В. Прядкіна