АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Гребенюк В.В.
№ 22-ц/796/5154/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Свіци Оксани Анатоліївни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії.

В апеляційній скарзі представник Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва просить скасувати вказане рішення суду. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що сума надміру виплачених ОСОБА_2 коштів у розмірі 3647,87 грн. за період з 01 січня 2010 року по 31 серпня 2014 року є виключно переплатою, яка утворилась внаслідок виникнення рахункової (технічної) помилки, отже на ці кошти не поширюється заборона статті 1215 ЦК України.

В судове засідання представник Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Загальний розмір пенсії ОСОБА_2 станом на 01 жовтня 2014 року встановлено у розмірі 1 691 грн. 07 коп., що не заперечувалось сторонами.

Посилаючись на те, що за період з 01 січня 2010 року по 31 серпня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва ОСОБА_2 було надмірно виплачено кошти у розмірі 3647,87 грн., 24 вересня 2014 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення даних коштів Вказана вимога була отримана ОСОБА_2 27 вересня 2014 року (а. с.4, 5).

04 грудня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 надміру сплачених сум.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, оскільки позовні вимоги були заявлені зі спливом позовної давності.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було неправильно застосовано положення норм матеріального права та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга сталі 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд в рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Суд вправі відмовити в задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності лише у тому разі, коли позов є доведеним.

Відмовляючи в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва за спивом позовної давності, судом першої інстанції не було вирішено питання доведеність або недоведеність позовних вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва свої вимоги обґрунтовувало положеннями ст. ст. 1212, 1215 ЦК України,

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Положення ст. 1215 ЦК України мають застосовуватися з урахуванням положень ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою.

Відповідно до даної норми суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надмірна сплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку ОСОБА_2 Також в справі відсутні докази того, що при нарахуванні пенсії відповідачу мала місце рахункова (технічна) помилка.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції мав відмовити в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва за недоведеністю, а не за спливом позовної давності.

Помилкове рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м.Києва з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Свіци Оксани Анатоліївни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва, задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 02 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді