Справа № 190/993/15-ц
Провадження №2/190/474/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді Резніченка М.С.,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

23.06.2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 18.10.2013 р., на дві земельні ділянки для введення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4977 га за кадастровим номером :01:003:0228, та площею 3,5791 га за кадастровим номером :01:0303:0229, які розташовані на території Богдано-Надеждівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що 18.10.2013 р. померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить дві земельні ділянки для введення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4977 га за кадастровим номером :01:003:0228, та площею 3,5791 га за кадастровим номером :01:0303:0229, які розташовані на території Богдано-Надеждівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області. Відповідач ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на її користь, а вона в установлений шестимісячний строк у грудні 2014 р. звернулася до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову, оскільки у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 17.08.2011 р. зазначено площу земельної ділянки 7,240 га, кадастровий номер :01:003:0124, а у Державному акті на право власності на нерухоме майно від 01.04.2013 р. №№ 1846324, 1846416, площа вищевказаної земельної ділянки 3,4977 га та 3,5791 га, кадастрові номери :01:003:0228, :01:0303:0229, що унеможливлює ідентифікувати земельну ділянку, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину за заповітом та Державному акті на право власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та пояснив, що відмовився від спадщини на користь сестри ОСОБА_2, не претендує ні на яке майно, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4.

Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 18 жовтня 2013 р. у Заводському районі м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 371 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до складу якого входять земельні ділянки площею 3,4977 га (кадастровий номер :01:003:0228), та площею 3,5791 га (кадастровий номер :01:0303:0229), які розташовані на території Богдано-Надеждівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 24-25).

Листом державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори від 19.12.2014 р. ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 відмовлено. Нотаріусом встановлено, що у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 17.08.2011 р. зазначено площу земельної ділянки 7,240 га (кадастровий номер :01:003:0124) (а.с. 11), а у Державному акті на право власності на нерухоме майно від 01.04.2013 р. №№ 1846324, 1846416, площа вищевказаної земельної ділянки значиться 3,4977 га та 3,5791 га (кадастрові номери :01:003:0228, :01:0303:0229) (а.с. 24, 25). Крім того, державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ще з тих причин, що неможливо ідентифікувати земельну ділянку, вказану в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 17.08.2011 р. та у Державному акті на право власності на нерухоме майно від 01.04.2013 р. № 1846324, 1846416. Однак судом встановлено, що власником земельних ділянок, що визначено у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є ОСОБА_4, яка померла 18.10.2013 р.. У витягах з технічної документації про грошову оцінку земельних ділянок також йдеться, що власником (користувачем) земельних ділянок є саме ОСОБА_4 (а.с. 26, 27).

Виходячи з наведеного, зважаючи, що відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив, що він відмовляється від спадщини на користь позивача, заяву про прийняття цієї спадщини у встановлений законодавством строк до нотаріального органу не подав, спадкова справа не відкривалася, суд вважає доцільним визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 3,4977 га (кадастровий номер :01:003:0228) та площею 3,5791 га (кадастровий номер :01:0303:0229), які розташовані на території Богдано-Надеждівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, належні на підставі Державного акту на право власності на нерухоме майно від 01.04.2013 р. № 1846324, 1846416 ОСОБА_4.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на земельні ділянки площею 3,4977 гектар (кадастровий номер :01:003:0228) та площею 3,5791 гектар (кадастровий номер :01:0303:0229), розташовані на території Богдано-Надеждівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 18 жовтня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16 липня 2015 року.

Суддя М.С.Резніченко