Єдиний унікальний номер 725/559/15-ц
Номер провадження 2/725/104/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

за участю прокурора Мамбергер Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом прокурора м. Чернівці в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, тертя особа Чернівецька міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном шляхом приведення приміщення в попередній стан та звільнення світлового колодязя загального користування, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року прокурор м. Чернівці в інтересах позивачів звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі будинку та вікно кухні вказаної квартири виходить у світловий колодязь, який розташований між житловими будинками №12 та №14, денне освітлення кухні можливе виключно за рахунок вказаного вікна.

При цьому, зазначав, що над належною позивачам квартирою знаходиться квартира №3, власником якої на даний час є ОСОБА_3, в якій колишнім власником зазначеної квартири, ОСОБА_4, здійснено самочинне переобладнання та прибудова до вказаної квартири шляхом перенесення внутрішніх перегородок та встановлення перекриття в світловому колодязі, де була влаштована парна, а згодом комора.

Також вказував на те, що на момент вчинення ОСОБА_4 вказаної самовільної прибудови у квартирі позивачів мешкала мати ОСОБА_1 ОСОБА_5, яка неодноразово зверталась безпосередньо до ОСОБА_4 з вимогою усунути їй перешкоди у користуванні квартирою, оскільки здійснена нею добудова перекриває доступ денного світла в приміщення кухні, проте ОСОБА_4 жодним чином на такі звернення не реагувала, а тому ОСОБА_5 була змушена неодноразово писати листи в різні інстанції по даному факту.

Зокрема, 6 червня 2007 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за наслідками звернення ОСОБА_5 до суду, було ухвалене рішення про знесення самочинного будівництва, проте вказане рішення не виконано у звязку із досягненням між ОСОБА_4 та Першотравневою районною радою м. Чернівці згоди, за наслідками якої 21.05.2008 року райрадою прийнято рішення №56/6, яким дозволено МБТІ внести відповідні зміни в інвентарну справу на квартиру № 3 в частині узаконення самочинно зведеного перекриття.

Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_1 прийняла спадщину на належну її матері квартиру та почала постійно проживати разом із донькою ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_6 за вказаною адресою. Проте належним чином користуватись власністю вони не мають можливості, оскільки добудова до належної відповідачу квартири повністю перекриває денне освітлення кухні, що призводить до підвищення рівня вологості в приміщенні, у звязку з чим вони також почали звертатися із скаргами в різні державні органи з метою захисту своїх прав.

За результатами отриманих відповідей на їх звернення, їм стало відомо, що питання узаконення перепланування квартири № 3 в будинку № 12 на вул. Смаль-Стоцького, розглянуто 04.07.2007 року на засіданні міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Першотравневої районної ради у м. Чернівці та на підставі рекомендацій міжвідомчої комісії п. 2.3 рішення виконавчого комітету Першотравневої районної у місті ради від 21.05.2008 року № 56/5 міському комунальному бюро технічної інвентаризації дозволено внести відповідні зміни в інвентарну справу квартири № 3 на вул. Смаль-Стоцького, 12, де проживає гр. ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що експлуатація вказаної квартири після перепланування відповідно до техдокументації. погодженої на засіданні міжвідомчої комісії (протокол № 111 від 04.07.2007 року), технічно можлива.

Разом з тим, в подальшому, на підставі акту Чернівецької обласної СЕС від 25.10.2011 року та висновку експерта СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» від 10.11.2011 року, відповідно до яких визначено, що добудова до квартири №3 повністю перекрила доступ денного світла в приміщення квартири №1, крім того згідно ДБН В 2.2-15-2005, не допускається розміщення у житлових будинках лазень і саун, Першотравневою районною радою м. Чернівці за результатами комісійного виїзду на місце прийнято рішення внести зміни в п. 2.3 рішення ВК Першотравневої районної ради у м. Чернівці від 21.05.2008 року №56/6 в частині виключення з тексту другого абзацу вказаного підпункту слів «парної 3,2 кв. м.», зобовязано ОСОБА_4 демонтувати перекриття світлового карману, на площі якого влаштовано парну до 01.05.2012 року.

Проте, демонтування перекриття світлового карману, на площі якого влаштовано парну до 01.05.2012 року не відбулось, у звязку із чим позивачі звернуися до суду з відповідним позовом, за наслідками розгляду якого, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07.11.2013 року, частково скасованим рішенням Апеляційного суду м. Чернівці від 13 травня 2014 року, визнано незаконним та скасовано п. 2.3 рішення Першотравневої районної ради м. Чернівці від 21.05.2008 року №56/6 «Про розгляд заяв громадян щодо поліпшення житлових умов, індивідуальне будівництво на території району» щодо надання дозволу міському комунальному бюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни в інвентарну справу квартири №3 на вул. Смаль-Стоцького, 12, а також п. 1.4 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №92/3 від 14.02.2012 року «Про погодження здійснених перепланувань та зміну правовстановлюючих документів на квартири, житлові будинки, внесення змін в п. 1.26 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 26.04.2011 року №259/7» щодо погодження здійсненого ОСОБА_4 перепланування квартири №3 в житловому будинку №12 по вул. Смаль-Стоцького та зміни правовстановлюючого документу на свідоцтво про право власності.

Тому, вважаючи, що на даний момент, власником квартири №3 є відповідач, а наявна у світловому колодязі добудована комора до належної йому на праві власності квартири збудована самочинно та з порушенням норм законодавства й відповідно без відповідних дозвільних документів, й відповідно чинить позивачам перешкоди у користуванні їх власністю, просив зобовязати ОСОБА_3 привести за власний рахунок приміщення квартири АДРЕСА_2 в попередній стан (відновлення попереднього планування квартири) згідно з технічними характеристиками квартири, які існували до здійснення самочинного перепланування, та та звільнити світловий колодязь загального користування, а також визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру №3), виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 лютого 2012 року (реєстр. №36448370) в частині права власності на комору (добудоване приміщення розміром 3,2 кв.м.), покласти судові витрати на відповідача.

В судовому засіданні прокурор та позивачі позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що правову оцінку спірним правовідносинам надано рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 13.05.2014 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014 року, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 лютого 2012 року та зобовязання власника квартири АДРЕСА_3 за власний рахунок знести самочинно зведене перекриття в світловому колодязі будинку та відновити планування квартири до попереднього стану відмовлено. У звязку з чим в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник третьої особи Чернівецької міської ради в судовому засіданні вирішення спору залишив на розсуд суду, оскільки права Чернівецької міської ради в даному випадку не порушенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.

В подальшому, в ході розгляду справи, прокурором подано заяву, яка підтримана ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про відмову в частині позовних вимог про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно (квартиру №3), виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 лютого 2012 року (реєстр. №36448370) в частині права власності на комору (добудоване приміщення розміром 3,2 кв.м.), яка ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 липня 2015 року прийнята та провадження в цій частині позовних вимог закрито.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, позивачів, представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, а також матеріали витребуваних за клопотанням сторін справ №725/770/13-ц та 725/1856/13-ц, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно положень ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира АДРЕСА_4 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 успадкувала ? частини квартири АДРЕСА_5 (а.с. 19, 20).

Таким чином, на момент розгляду справи вищевказана квартира належить на праві власності позивачам.

Також судом встановлено, що квартира АДРЕСА_6 на підставі договору дарування від 25 грудня 2012 року належить відповідачу ОСОБА_3, а до укладення даного договору вказана квартира належала на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 58,59).

При цьому, як встановлено судом, колишній власник квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_4 у 2002 році здійснила будівництво добудови до квартири, а саме у світловому колодязі, розташованому між будинками №№ 13 та 14, здійснила будівництво перекриття світлового колодязя, на якому влаштувала парну, а згодом комору, що підтверджується копіями технічних поспртів на квартиру, наданими позивачеми станом на 1987 рік, 2006 рік, з якого убачаються відомості про наявність приміщення площею 3,20 кв.м обладнаного під парну та станом на 2013 рік, де дане приміщення переобладнано у комору.

Зокрема, відповідно до технічного паспорта на квартиру №3 у житловому будинку №12 по вул. Смаль-Стоцького в м.Чернівці, виготовленого станом на 17 вересня 2013 року, остання складається з двох житлових кімнат площею 22,8 кв. м., 21,1 кв. м., кухні - 9,1 кв. м., санвузла - 10,7 кв. м., коридору - 3, 10 кв.м, передпокою площею 13,90 кв.м., комори площею 3,20 кв. м., та комори площею 1,7 кв. м. (а.с. 25-27).

Крім того, як убачається з матеріалів спраив, даний факт також встановлено судовими рішення судів першої та апеляційної інстанцій й відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 неодноразово зверталась до Першотравневої районної ради м. Чернівці, а також до суду з приводу самочинного будівництва перекриття світлового колодязя в житловому будинку № 12 по вул. Смаль-Стоцького у м. Чернівці власником кварири № 3 вказаного будинку.

Так, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 6 червня 2007 року задоволено позов виконавчого комітету Першотравневої районної ради в м. Чернівці про знесення самочинно зведеного перекриття в світловому колодязі та приведення приміщення світлового колодязя до попереднього стану, зобовязаано власника ОСОБА_4 за власний рахунок знести вказане самочинно зведене перекриття.

Разом з тим, вказане рішення суду ОСОБА_4 не виконано у звязку із досягненням між нею та Першотравневою районною радою м. Чернівці згоди й відповідно рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної ради в м. Чернівці від 21 травня 2008 року № 56/6 «Про розгляд заяв громадян щодо поліпшення житлових умов, індивідуальне будівництво на території району та внесення змін в раніше прийняті рішення» , п. 2.3 вказаного рішення дозволено МКБТІ внести відповідані зміни в інвентарну справу квартири № 3, де проживає ОСОБА_4 у звязку із тим, що експлуатація вказаної кварири після перепланування відповідно техдокументації, погодженої на засіданні міжвідомчої комісії (протокол № 111 від 4 липня 2007 року) технічно можлива. Приіщення парної розміром 3,2 кв.м відповідно змінено на комору токаого розміру та видано свідоцтво про право власності на квартиру з урахуванням даного свідоцтва на імя ОСОБА_4

Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом в інтересах позивачів, прокурор посилався на те, що перепланування квартири є самочинним, порушує права позивачів на вільне володіння та користування належною їм на праві власності квартирою, оскільки внаслідок здійснення самочинної прибудови до квартири відповідача перекриття з облаштуванням комори за рахунок частини світлового колодязя зазначеного будинку відбулося повне закриття потрапляння прямого сонячного світла до належної їм квартири, а тому квартира відповідача має бути приведена в попередній стан шляхом його зобовязання дійснити відновлення попереднього планування квартири згідно з технічними характеристиками квартири, які існували до здійснення самочинного перепланування, а також звільнити світловий колодязь загального користування .

Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен мажє право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За правилами, передбаченими ст. ст. 319, 328, 386, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Крім того, відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

При цьому, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якого закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників ), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Частина 2 ст. 383 ЦК України передбачає, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру) зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів.

При цьому, умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень визначено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, відповідно до яким переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів та лоджій власниками квартир, наймачами й орендарями може проводитися лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку.

Зокрема, відповідно до п.п. 1.4.1., 1.4.4. вказаних вище Правил, переобладнання і перепланування жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Пунктом 1.4.5 цих Правил встановлено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Крім того, згідно положень вищенаведених Правил, під переплануванням слід розуміти перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування або переустаткування тамбурів, прибудов балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що власник квартири має право робити зміни в квартирі, тобто перепланування та переобладнання за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав, обмеження інтересів власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку. При цьому, здійснення змін у квартирі проводиться при наявності проектів та з дозволу виконкому відповідної місцевої ради депутатів, а також за згодою інших громадян, які проживають у будинку.

При цьому, нормативними правовими актами також визначено і переобладнання, які не належать до самочинного будівництва і, відповідно, не потребують дозволу на їх проведення.

Так, згідно з п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10 липня 2001 р. за N 582/5773, не є самочинним будівництвом, зокрема: для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень, влаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; демонтування або влаштування шаф, антресолей, комор; перестановка інженерного та сантехнічного обладнання в межах призначених приміщень; засклення балконів та лоджій, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України; тощо.

Отже, для переобладнання, перепланування, перебудови чи добудови належного на праві власності нерухомого майна, крім переобладнань, які не вважаються самочинним будівництвом, його власнику достатньо попередньо звернутися до органу місцевого самоврядування за одержанням дозволу на проведення конкретних робіт і в разі отримання відмови оскаржити її до суду.

При цьому, в пункті 1.4.6. цих же Правил зазначено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобовязаний за свій рахунок провести це приміщення до попереднього стану.

Згідно ст. 189 ЖК України визначено, що особи, винні у порушенні правил користування приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових клітин, ліфтів, під'їздів, прибудинкової території несуть кримінальну, адміністративну та іншу відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно ст.190 ЖК України громадяни, які заподіяли шкоду жилим приміщенням, інженерному обладнанню, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду (привести у попередній стан).

Разом з тим, як вставнолено судом, при проведенні перепланування в квартирі № 3 була відсутня згода колишнього власника квартири № 1 ОСОБА_7 на її перепланування, а також вставнолено відсутність проектів та дозволів виконачого комітету відповідної міської радиди на проведення такого перепланування.

Зокрема, як вставнолено судом, на підставі протоколу комісійного розгляду звернення ОСОБА_8 з приводу погіршення житлових умов внаслідок виконаного перепланування в квартирі АДРЕСА_7 з облаштуванням парної за рахунок світлового колодязя загального користування зазначеного будинку від 16 грудня 2011 року, 15 лютого 2012 року Першотравнева районна рада у м. Чернівці прийняла рішення за № 26/2 «Про внесення змін в раніше прийняті рішення виконавчого комітету Першотравневої районної ради у м. Чернівці», якими вирішила, що у звязку із конфліктною ситуацією, яка склалась між мешканцями квартир № 1 та № 3 вказаного будинку внаслідок часткового перекриття світлового карману (влаштування парної сухого пару) при переплануванні квартири № 3 та затемнення приміщення кухні нище розташованої квартири № 1 внести зміни в п. 2.3 рішення виконавчого комітету Першотравневої районної ради у м. чернівці від 21 травня 2008 року № 56/6, яким дозволено МКБТІ внести відповідні зміни в інвентарну справу квартири № 3 після виконання перепланування в частині виключення з тексту другого абзацу вказаного підпункту слів «парної 3,2 кв.м», зобовязано ОСОБА_4 демонтувати перекриття світлового каналу на площі якого розташовано парну в термін до 1 травня 2012 року.

Проте відповідно до заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 9 липня 2013 року, яке набрало законної сили, вказаний п. 1.2 вищевказаного рішення Першотравневої райради визнано незаконним та скасовано.

Крім того, як встановлено судом, в подальшому, з урахуванням п. 2.3 рішення Першотравневої районної ради м. Чернівці від 21 травня 2008 року № 56/6 , пунктом 1.4 рішення виконачого комітету Чернівецької міської ради № 92/3 від 14 лютого 2012 року погоджено здійснення перепланування у квартирі № 3, загальною площею 85,60 кв.м, в тому числі житловою площею 43,90 кв.м та доручено змінити наявні правовстановлюючі документи ОСОБА_4 на вказау квартиру на свідоцтво про право власності та саме на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 92/3 від 14 лютого 2012 року, виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 лютого 2012 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру, з урахуванням проведеного перепланування, яке було зареєстровано 13 квітня 2012 року в ЧКОБТІ.

В подальшому, ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 25 грудня 2012 року, посвідченого нотаріального, належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_8 подарувала ОСОБА_3

Разом з тим, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 листопада 2013 року, ураховуючи те, що п. 2.3 рішення Першотравневої районної ради м. Чернівці від 21 травня 2008 року № 56/6 було прийнято без врахування фактичних обставин та його прийняття перешкоджає можливості реалізації позивачами свого права на користування та розпорядження своєю власністю, було визнано незаконним та скасовано. Також даним судоим рішення визано незаконним та скасовано п. 1.4 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 2/ 3 від 14 лютого 2012 року «Про погодження здійснення перепланування та зміну правовстановлюючих документів на квартру, житлові будинки, внесення змін в п. 1.26 рішення виконачого комітету Чернівецької міської ради від 26 квітня 2011 року № 259/7 «щодо погодження здійсненого ОСОБА_4 перепланування квартири № 3 в житловому будинку № 12 по вул. Смаль-Стоцького у м. чернівці та зміни правовстановлюючого документу на свідоцтво про право власності» (а.с. 64-68).

Крім того, вищевказане рішення суду в частині визнання незаконним та скасування вище оскаржених пунктів 2.3 рішення Першотравневої районної ради м. Чернівці від 21 травня 2008 року № 56/6 та п. 1.4 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 2/ 3 від 14 лютого 2012 року рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 13 травня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 214 року залишено без змін ( а.с. 69- 84).

Також вказаними судовими рішеннями вставнолено, що до укладення договору дарування від 25.12.2012 року, квартира АДРЕСА_9 належала на праві власності ОСОБА_3, яка у 2002 року добудувала до квартири приміщення-парну шляхом перекриття світлового колодязя між будинками №12 та №14 за вказаною адресою. При проведення такого перепланування квартири була відсутня згода попереднього власника квартири №1 у вказаному будинку ОСОБА_5, крім того були відсутні відповідні проекти та дозволи виконкому відповідної місцевої ради депутатів.

Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Чернівці від 13.05.2014 року встановлено, що на перекриття у світловому колодязі між будинками №12 та №14 по вул. Смаль-Стоцького в м. Чернівці було добудовано приміщення розміром 3,2 кв.м., яке значиться як комора і належить власнику квартири ОСОБА_3 й відповідно в розумінні положень ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про те, що дозволу на проведення будівельних робіт колишньому власнику квартири № 3 не надавалось, а рішення, якими фактично проведено перепланування квартири з будівництвом у світлому колодязі перекриття, на якому згідно технічного паспорту на квартиру № 3 розташована комора плошею 3,2 кв.м визнані недійсними та скасовані, тому здійснене перепланування квартири є самочинним, оскільки здійснено без затвердженої в установленому порядку проектно-дозвільної документації з огляду на те, що переобладнання або перепланування законодавством передбачене лише після отримання дозволу на такі роботи, незалежно від того, чи буде воно здійснюватись з порушенням капітальних несучих стін, конструкцій або без них.

За таких обставин, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4, як колишній власник квартири, у порушення вимог ст. ст. 319, 383 ЦК України, при реконструкції своєї квартири взагалі без будь-якого попередження власників сусідніх квартир та без отримання їх згоди самовільно перекрив світловий колодязь будинку, що відповідно до ст. 382 ЦК України є загальною сумісною власністю всіх мешканців будинку й відповідно прибудова до кварири № 3 з облаштуванням згідно технічного паспорта комори площею 3,2 кв.м за рахунок частини світлового колодязя здійснена колишнім власником квартири ОСОБА_4 самочинно.

При цьому, судом також вставнолено, що існування спірної комори порушує права позивачів на вільнее володіння, користування та розпорядження належною їм на праві власності квартирою № 1 у будинку № 12 по вул. Смаль-Стоцького у м. Чернівці з огляду на наступне.

Так, згідно акту перевірки дотримання санітарного законодавства від 25 жовтня 2011 року, складеного Держаною санітарно-епідеміологічною службою України встановлено, що добудова до квартири № 3 в світловому колодязі майже повністю перекрила доступ денного світла в приміщення квартири № 1. З підвалу в приміщення квартири попадає сморід (а.с. 33).

Крім того, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №1135 від 10.11.2011 року встановлено, що влаштована бетонна плита перекриває світловий карман залишивши світловий проріз розміром 1,96 м х 0,56 м., закривши промені світла, які попадали в приміщення квартири № 1. що знаходиться на І поверсі даного будинку, освітлення квартири № 1 житлового будинку № 12 в м. Чернівці в основному приміщення кухні відбувалось через світловий карман. який знаходиться між житловими будинками № 12 і № 14. Внаслідок добудови бані сухого жару на III поверсі будинку № 12 по вул. Смаль-Стоцького в м. Чернівці доступ денного світла з приміщення квартири № 1 повністю перекрито, про що свідчить акт перевірки складений Чернівецькою обл. CEC від 25.10.2011 року (а/с 35-42).

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №14007 від 3 березня 2014 року, проведеної на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 23 січня 2014 року, вставнолено, що норматива тривалість внсоляії 2, 5 год відповідно до ДСП № 173-96 «Державні стандартні правила планування та забудови неселених пунктів» - забезпечується в період з 22 березня до 22 вересня у приміщенні 1-12 (кімната) площею 22,40 кв.м . Інсоляція квартири АДРЕСА_10 відповідає нормативам Державних будівельних норм. Тривалість інсоляції приміщень 1-10 (вання кімната) площею 8,90 кв.м. , 1-11 (передпокій) площею 23,20 кв.м, 1-14 (кухня) площею 5,50 кв.м рівна нулю ( менша нормативної), пряме сонячне проміння не потрапляє до вказаних приміщень.

Коефіцієнти природного освітлення (КПЩ) в приміщеннях 1-11 (передпокій) площею 23,20 кв.м та 1-14 (кухня) площею 5, 50 кв.м відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу проведення дослідження освітленості робочого місця житових приміщень АДРЕСА_11 від 21 січня 2014 року, виконаного ДУ «ЧОЛЦДСЕСУ» становить нуль, що менше мінімально необхідних 0,5 % для житлових кімнат, віталень, спалень та кухонь житлових будинків згідно ДБН В 2.5-28-2006 «Природне і штучне освітлення», а отже не відповідає вставноленим нормам. КПО для приміщення 1-10 (вання кімната) площею 8,90 кв.м не нормується.

Крім того, дослідженням приміщень квартири № 1 та світлового колодязя будинку № 12 по вул. Смаль-Стоцького у м. Чернівц вставнолено, що споруджене у світловому колодязі в рівні третього поверху приміщення запобігає потраплянню прямого сонячного проміння та взагалі доступу природного освітлення в приміщення 1-10 (вання кімната) площею 8,90 кв.м, 1-11 (передпокій) площею 23,20 кв.м, 1-14 (кухня) площею 5,50 кв.м квартири № 1, що порушує п. 3.6 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Також вставнолено, що експертом не проводилось дослідження вказаних приміщень перед спорудженням приміщення в світловому колодязі, тому не можна достовірно стверджувати про забезпечення нормативів природного освітлення на той момент. Проте конструкція світлового колодязя по всій висоті будівлі з покриттям із світлопроникного матеріалу дозволяє констатувати, що пряме сонячне проміння потрапляло через віконні прорізи до приміщення 1-10 (вання кімната), 1-11 (передпокій), 1-144 (кухня) квартири № 1, рівно як коефіцієнт пррироднього освітлення був вищим до спорудження в просторі колодязя приміщення в рівні третього поверху, вхід до якого здійснюється з квартири № 3 досліджуваного будинку.

При цьому, в ході проведення експертизи, експертом було вставлено навність неприємного запаху, вологого, спертого повітря у прострі світлового колодязя, що забезпечує сприятливі умови для життєдіяльності паразитуючих тварин та комах. За таких умо неможливе провітрювання приміщень через стулки вікон чи кватирки, необхідного згідно з п. 3.6 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Висновком експерта також вставнолено, що прміення квартири № 3 , що зведене в ході перепланування у прострі світлового колодязя, перешкоджає інсоляції та потраплянню природного освітлення, і свіжого повітря до приміщень квартир № 1 та № 2 досліджуваного будинку, що здійснювались через віконні прорізи в світловому колодязі, що порушує п. 3.4, 3.6 та 3.10 ДБН в. 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Крім того, згідно висновку експерта знесення приміщення, влаштованого в рівні третього поверху в просторі світлового колодязя є можливим без наативного впливу на несучі конструкції будинку, без утворення штраб, прогнозованих у звіті про результати визначення технічної можливості і наявності умов для демонтування конструкцій перекриттів і стіни, що сформували приміщення кладової квартири № 3 в частині простору світлового колодязя житлового будинку по вул. Смаль-Стоцького, 12 у м. Чернівці, виконаному Чернівецьким філіалом інституту «НДІпроектреконструкція» та пошкодження перекриття над кухнею та кладовою квартири № 1 першого поверху, що розташовані в обємі світлового колодязя, за умови якісонї організації роботи. Рішення з організації будівництва обєкта та технології виконання робіт розробляються відповідними підрядними та проектно-кошторисними організаціями у проектах організації робіт та проектах виконання робіт відповідно ( а.с. 43-56).

При цьому, згідно експертного будівельно-технічного дослідження від 10 листопада 2011 року № 1135, вставнолено, що влаштована бетонна плита перекриває світловий карман залишивши світловий проріз розміром 1,96 м Х0,56 м., закривши промені сонця , які попадали в приміщення квартири № 1 , що знаходиться на першому поверсі даного будинку. Освітлення квартири № 1 житлового будинку № 12 по вул. Смаль-Стоцького у м. Чернівці в основному приміщенні кухні 1-14 відбувалося через світловий карман, який знаходиться між житловими будинками №№12 і 14. Внаслідок добудови бані сухого жару на третьому поверсі будинку № 12 по вул. Смаль-Стоцького в м. Чернівці доступ денного світла в приміщення квартири № 1 повністю перекрито, про що також свідчить акт перевірки Чернівецької облСЕС від 25 жовтня 2011 року ( а.с. 33-42).

Так, відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України).

За вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( 2 ст. 59 ЦПК України)

При цьому, відповідачем в розумінні положень ст. ст. 10,60 ЦПК Украхни не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що здійснене перепланування в належній йому на праві власності квартири здійснено з дотриманням вимог закону та з отриманням відповідних дозволів, а також не доведено того факту, що проведене перепланування квартири з будівництвом у світлому колодязі перекриття, на якому згідно технічного паспорту на квартиру № 3, розташована комора плошею 3,2 кв.м. не порушує прав позивачів на вільне користування належною їм на праві власності квартирою.

Також відповідачем не надано доказів існування можливості перебудови здійсненого самочинного перепланування квартири відповідно до проекту або відповідно до норм та правил, визначених державними правилами та санітарними нормами.

Крім того, як убачається з розяснень, які містяться в п. 24 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов'язання здійснити перебудову.

При цьму, як встановлено судом, відповідач відмовляється у добровільному порядку здійснити перебудову самочинного перепланування квартири, що підтверджується поясненнями його представника, наданими в ході розгляду справи, а також не скористався відповідно до вимог ст.ст. 10, 143 ЦПК України своїм право на призначення у справі судово-будівельної експертизи з метою доведення факту технічної можливості здійснення перебудови чи неможливості здійснення такої перебудови через наявність негативного впливу при здійсненні перебудови чи її знесенні на загальний стан будинку.

За таких обставин, ураховуючи те, що добудова до квартири АДРЕСА_12 була здійснена без наявності відповідних проектів, дозволів органу місцевого самоврядування, а також без погодження з власниками інших квартир у зазначеному будинку, у тому числі позивачів, а тому є самочинним будівництвом, при цьому, чинне законодавство не визнає самочинне будівництво об'єктом правового захисту, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, ураховуючи вищенаведене, а також існування спору між сторонами щодо спірної самочинної добудови (комори) до квартири, належної на праві власності відповідачу, наявність судових рішень, в яких встановленні обставини щодо порушення прав позивачів такою добудовою та про які було відомо відповідачу, а також наявність порушення прав позивачів на момент розгляду справи, суд приходить до висновку, що відповідачем вчиняються дії, які свідчать про небажання усунути перешкоди позивачам в користуванні їх власністю будь-яким можливим способом, зокрема шляхом перебудови чи знесення зазначеної комори, тому позов прокурора підлягає задоволенню та відповідача ОСОБА_9 як власника квартири слід зобовязати привести приміщення квартири до попереднього стану, який існував до внесення відповідних зміни в інвентарну справу квартири №3 на вул. Смаль-Стоцького, 12 без врахування комори площею 3,20 кв.м. згідно з її технічними характеристиками станом на 1987 рік та звільнення світлового колодязя загального користування шляхом демонтажу перекриття.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9,41,55,124 Конституції України, п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, ст.ст. 15, 16, 319, 382, 383, 391 ЦК України , ст. 152, 189, 190 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11,42, 56, 57, 58, 60, 61, 64, 79, 88, 212 - 218, 294, 349 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною їм на праві власності квартирою шляхом зобовязання ОСОБА_3 за власний рахунок привести приміщення квартири АДРЕСА_12 в попередній стан (відновлення попереднього планування квартири згідно технічного паспорту станом на 1987 рік, а саме до проведення відповідного перепланування та будівництва комори площею 3, 2 кв.м.) та звільнення світлового колодязя загального користування, шляхом демонтування добудованої комори, площею 3.2 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало