АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/1030/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2058/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Федорової Н.О.,

суддів Корніюк А.П., Матковської Л.О.,

при секретарі Бондарі О.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

24 липня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що 9 листопада 2009 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0911/0001Г. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав останньому кредит у розмірі 191050 грн.

Для забезпечення виконання умов кредитного договору 9 листопада 2009 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки № 0911/0001Г.

Через неналежне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість перед банком у розмірі 432609 грн. 40 коп.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до відповідача та до нього, як поручителя, з пропозицією списати частину заборгованості, при умові, якщо ними буде сплачено певну суму. На виконання зазначеного, він сплатив 115969 грн. 73 коп. Після цього йому було видано довідку про відсутність заборгованості за вказаним договором.

ОСОБА_3 відмовляється добровільно повернути сплачену ним суму коштів.

А тому, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 115969 грн. 73 коп.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 115969 грн. 73 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/2058/15

Суддя-доповідач ОСОБА_6 Категорія № 19, 27

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України ОСОБА_4 не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Так, не надано доказів про оплату саме позивачем заборгованості у розмірі 115969 грн. 73 коп. за кредитним договором, оскільки у квитанціях, наявних у матеріалах справи, не вказано прізвище та ініціали платника.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1І заперечив проти задоволення апеляційної скарги, яку вважає безпідставною, а рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що 9 листопада 2009 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0911/0001Г. Відповідно до п.п. А.2., А.7. даного договору кредит було надано на споживчі цілі у розмірі 191050 грн. під 30 % річних (а.с. 6-8).

На забезпечення виконання умов даного грошового зобовязання 9 листопада 2009 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 0911/0001Г (а.с. 5).

Пунктом 1. договору поруки від 9 листопада 2009 року передбачено, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_3 своїх зобовязань за кредитним договором № 0911/0001Г, згідно якого кредитор надав боржнику кредит 191050 грн. основного боргу, а боржник зобовязався повернути кредит в строк відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 9 листопада 2011 року сплачувати за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно кредитного договору, а також графіка погашення кредиту, відсотків, наведеному в додатку № 1 до кредитного договору, відсотки у розмірі 30 % річних, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати винагороди, штрафи, пеню та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі.

Відповідно до п. 2. поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Крім того, у договорі поруки сторони визначили, що у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 4.). У випадку невиконання боржником якого-небудь обовязку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє за адресою поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обовязку(ів) (п. 5.).

При цьому сторони встановили, що до поручителя, який виконав обовязки боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобовязань боржника перед кредитором за кредитним договором (п. 8.).

Через неналежне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість перед банком у розмірі 432609 грн. 40 коп.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до боржника та поручителя, з пропозицією списати частину заборгованості, при умові, якщо ними буде сплачено певну суму.

На виконання зазначеного та з метою уникнення штрафних санкцій, ОСОБА_4 сплатив 115969 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором № 0911/0001Г, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3

6 липня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було видано довідки за № 392383243 та № 640293966 відповідно, про відсутність у них заборгованості за договором № 0911/0001Г (а.с. 13, 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Отже, нормами цивільного права гарантоване право поручителя на отримання в порядку регресу грошових коштів, сплачених на підставі договору поруки.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та вимоги закону, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 115969 грн. 73 коп., які останній сплатив на виконання кредитного договору № 0911/0001Г, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не надав доказів про оплату саме ним заборгованості у розмірі 115969 грн. 73 коп. за кредитним договором, оскільки у квитанціях, наявних у матеріалах справи, не вказано прізвище та ініціали платника, не заслуговують на увагу та спростовуються повідомленням Публічного акціонерного товариства Комерційним банк «ПриватБанк» № 20.1.0.0/2-20151120/0852 від 9 грудня 2015 року, відповідно до якого платіж надійшов від позивача через касу ПАТ КБ «ПриватБанк» 6610, Хмельницька філія, відділення «Зарічанське».

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова