Провадження № 2/202/1900/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Калиновський Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 27.02.2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 005 Є/V-M, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 150000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 25.02.2013 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» та ОСОБА_2 договорів поруки. Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 03.08.2012 року у розмірі 103338,70 доларів США, яка складається з: 89185,58 доларів США - заборгованість за кредитом, 8715,03 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 487,41 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 4919,40 доларів США - штраф (процентна складова). Просили стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 005 Є/V-M від 27.02.2008 року у розмірі 102087,14 доларів США , що еквівалентно 815986,22 грн. та судові витрати по справі, та стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися. . Причину неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 005 Є/V-M від 27.02.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 150000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 25.02.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 005 Є/V-M від 27.02.2008 року були укладені договори поруки: між позивачем та ОСОБА_2 від 27.02.2008 року та між позивачем та ПАТ «Акцент-Банк» № 167 від 20.10.2010 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно п. 2.3.1. кредитного договору № 005 Є/V-M від 27.02.2008 року банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому банк за 20 днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки направляє позичальникові письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки.

З розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається , що банк з 01.02.2009 року в односторонньому порядку змінив розмір процентної ставки за кредитним договором з 15,00% до 21,00% про що боржник та поручитель повідомлені не були.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги не підтверджуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 553, ЦК України, ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 212-215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко