Справа № 643/1612/15-ц
Номер провадження 4-с/643/18/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Славгородської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою, в якою з урахуванням наступних уточнень просить: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 (далі державний виконавець) по ненадісланню йому у встановлені законодавством строки копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 45798678 від 22.10.2014 року (далі Постанова від 22.10.2014 року) та виправленої нею 12.02.2015 року Постанови про звернення стягнення на дохід боржника від 29.01.2015 року (далі Постанова від 12.02.2015 року); визнати неправомірними дії державного виконавця по включенню до тексту Постанови від 29.01.2015 року (далі Постанова від 29.01.2015 року) незаконної вимоги по сплаті виконавчого збору у сумі 950,00 грн.; за фактом виявлених порушень Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем: відкриття виконавчого провадження за відсутності заяви стягувача, неповідомлення сторін про відкриття виконавчого провадження, свідомого внесення в офіційний документ ВП 45798678 Постанову від 29.01.2015 року незаконної вимоги по сплаті боржником виконавчого збору в сумі 950,00 грн., постановити окрему ухвалу.

В обґрунтування скарги зазначив, що вказані вище Постанови від 22.10.2014 року та від 12.02.2015 року йому як боржнику у виконавчому провадженні не були надіслані у строк, встановлений Законом України Про виконавче провадження. Так, наявний у матеріалах виконавчої справи конверт з штриховим кодом інформації 084, в якому згідно доводів державного виконавця йому направлялась Постанова від 22.10.2014 року, містить дані щодо направлення вказаної кореспонденції іншому адресату ОСОБА_4, який проживає за іншою адресою. Крім того, на відбитку печатки поштового відділення вказаного конверту міститься дата, в якій остання цифра року є затертою 25.10.201... року, яка є суботою, тобто неробочим днем. Інший відбиток печатки поштового відділення також містить дату із затертим роком 30.11.20..., яка у 2014 році є неділею, тобто також вихідним днем. Заявником було зроблено запит до відділення поштового зв'язку для уточнення інформації щодо надсилання йому вказаного вище поштового відправлення з номером 084. У відповіді за запит було зазначено, що вказане поштове відправлення в системі не зареєстроване, візуальна перевірка встановила, що в надходженні та врученні воно не значиться. Крім того, після звернення із скаргою до суду державний виконавець 12.02.2015 року виправила раніше винесену Постанову від 29.01.2015 року в частині виключення з тексту останньої вимоги про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 950,00 грн., проте вказана постанова на адресу боржника направлена також не була. Також в Постанові від 29.01.2015 року державним виконавцем зазначено незаконну вимогу про стягнення з нього виконавчого збору в розмірі 950,00 грн.

В судовому засіданні заявник, його представник скаргу та доводи, викладені в ній, підтримали в повному обсязі.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Крім того, надала письмові заперечення проти скарги. В обґрунтування заперечень зазначила, що нею було дотримано вимоги законодавства України щодо своєчасного надсилання боржнику винесених нею постанов. Так, нею було своєчасно здано до канцелярії Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції копію Постанови від 22.10.2014 року та супровідний лист до неї. Подальше направлення вказаної кореспонденції адресату виходить за межі її компетенції. Крім того, заперечувала проти розгляду по суті вимоги заявника щодо визнання неправомірною її бездіяльності щодо ненаправлення йому копії Постанови від 12.02.2015 року, зазначивши, що вказана вимога була додаткового заявлена заявником вже після відкриття провадження у справі. Також зазначила, що нею самостійно виправлено допущену описку щодо стягнення з заявника виконавчого збору в розмірі 950,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши надані докази, приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Дзержинському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 45798678, боржником у якому є заявник, стягувачем ОСОБА_3

22.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно наданої суду копії розписки, вказану постанову заявником ОСОБА_1 отримано 10.03.2015 року.

Заявником надано суду копію листа № 0704-627 від 20.04.2015 року за підписом начальника Поштампу-ЦПЗ № 1 Харківської дирекції, згідно якого провести перевірку порядку пересилання та вручення поштового відправлення № 084 не має можливості, т.я. на сайті Укрпошта поштове відправлення в системі не зареєстроване. При цьому представником заявника в судовому засіданні було зазначено, що при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження ним було встановлено, що саме вказаним поштовим відправленням йому направлялась Постанова від 22.10.2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналогічні положення містяться в п. 3.19., 3.20. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512,/5 від 02.04.2012 року (далі Інструкція).

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Державним виконавцем на підтвердження виконання ним свого обов'язку щодо надіслання заявнику копії Постанови від 22.10.2014 року надано суду витяг з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції Дзержинського ВДВС ХМУЮ за 2014 року, в якому під № 13687, дата реєстрації 22.10.2014 року, зазначена постанова про відкриття, виконавець ОСОБА_2, адресати - сторони.

Проте з даних вказаного витягу суд позбавлений можливості встановити номер виконавчого провадження, в якому було прийнято постанову, а також конкретних адресатів, яким вказана постанова була направлена.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів, які б дозволили суду встановити факт своєчасного направлення заявнику державним виконавцем Постанови від 22.10.2014 року.

При цьому суд враховує, що судом державному виконавцю надавалась можливість надати суду докази на підтвердження своєчасного направлення заявнику копії вказаної постанови та відкладався розгляд справи, проте такі докази суду надано не було.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності доводи заявника та державного виконавця, а також надані ними докази, суд вважає обґрунтованими доводи скарги щодо несвоєчасного направлення заявнику копії Постанови від 22.10.2014 року.

Оцінюючи доводи державного виконавця щодо відсутності підстав для розгляду по суті вимоги заявника щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця по ненадісланню боржнику виправленої нею Постанови від 12.02.2015 року, яка була додаткового заявлена ОСОБА_1, суд керується ст. 3 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, ст. 383 ЦПК України, згідно якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, а також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право кожного на розгляд його справи судом.

Як вбачається з письмових заперечень на скаргу від 14.05.2015 року, у вказаних запереченнях державний виконавець підтвердила, що у зв'язку із технічними помилками, що були допущені під час складання Постанови від 29.01.2015 року, а саме зазначенні в мотивувальній частині постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 950,00 грн., нею до вказаної постанови 12.02.2015 року були внесені відповідні виправлення та за окремим супровідним листом від 12.02.2015 року, копія постанови була передана до підприємства КП МІЦ.

Будь-яких доказів того, що постанова про виправлення описки від 12.02.2015 року була направлена заявнику, який є боржником у виконавчому провадженні, матеріали справи не містять.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності доводи заявника та державного виконавця, а також надані ними докази, суд вважає обґрунтованими доводи скарги щодо несвоєчасного направлення заявнику копії Постанови від 12.02.2015 року.

Оцінюючи доводи заявника щодо неправомірного включення державним виконавцем до тексту Постанови від 29.01.2015 року вимоги про сплату виконавчого збору в сумі 950,00 грн., суд керується наступним.

Згідно п. 1.5.1. вказаної вище Інструкції, постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене; б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови.

Таким чином, прийняте рішення державного виконавця згідно вказаної Інструкції зазначається в резолютивній частині постанови.

Як вбачається з оскаржуваної Постанови від 29.01.2015 року, у мотивувальній частині вказаної постанови державним виконавцем дійсно зазначено на необхідності утримання з боржника виконавчого збору в розмірі 950,00 грн. Проте в резолютивній частині вказаної Постанови відсутнє зазначення про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 950,00 грн.

Таким чином, резолютивна частина Постанови від 29.01.2015 року не містить рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 950,00 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем не приймалось рішення про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 950,00 грн., в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення скарги в цій частині відсутні.

Вирішуючи питання щодо постановлення судом окремої ухвали, суд керується наступним.

Згідно ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Таким чином, постановлення окремої ухвали є правом суду та з огляду на положення ЦПК України не може бути предметом вимог заявника, які ним заявляються в порядку, передбаченому Розділом 7 вказаного Кодексу. Крім того, суд враховує, що згідно положень Розділу 7 ЦПК України належним способом захисту прав і свобод заявника є постановлення судом ухвали за наслідками розгляду його скарги на дії державного виконавця, в якій судом зазначається на виявлені порушення закону з боку державного виконавця. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали з питань, які були предметом скарги та вирішені судом по суті під час розгляду даної цивільної справи. Щодо доводів заявника про відкриття виконавчого провадження за відсутності заяви стягувача, то заявником не заявлялась окрема вимога щодо визнання неправомірними дій державного виконавця в цій частині, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави надавати оцінку вказаним доводам заявника.

Керуючись ст. 208-210, 383, 386, 387 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо ненадіслання ОСОБА_1 у строки, встановлені Законом України Про виконавче провадження, копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2014

та копії постанови від 12.02.2015 року про внесення виправлень до постанови від 29.01.2015 року, винесених у виконавчому провадженні 45798678.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було винесено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Крівцов Д.А.