Ухвала

іменем україни

03 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Заводського районного м. Миколаєва від

27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від

13 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа - Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., третя особа - Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 05 березня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 824 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 01 серпня 2006 року між ним та Акціонерним комерційним банком «Райффайзен Банк Аваль». Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням ч. 1 ст. 590 ЦК України, ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» та положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки звернення стягнення на нерухоме майно можливе тільки за рішенням суду. На підставі вищевказаного, позивач просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Заводського районного м. Миколаєва від 27 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від

13 травня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від

05 березня 2012 року № 824.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2015 року від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшла касаційна скарга на рішення Заводського районного м. Миколаєва від

27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від

13 травня 2015 року з клопотанням про поновлення строку на оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку є поважними.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керуючись ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», дійшов вірного висновку про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не у повній мірі пересвідчився, що подані документи підтверджували безспірність заборгованості позивача, оскільки виконавчий напис та розрахунок заборгованості, поданий ТОВ «ОТП Факторинг Україна», містять різний строк, за який проводиться стягнення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні судові рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» строк на касаційне оскарження рішення Заводського районного

м. Миколаєва від 27 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 13 травня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Заводського районного м. Миколаєва від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа - Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П. Євграфова