Провадження №2/761/9229/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Осаулова А.А.
при секретарі: Вольда М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
У вересні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь ну утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30 % частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини у віці від 3 до 18 років, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В подальшому позивач подала заяву через канцелярію суду, відповідно до якої уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача стягнути 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини у віці від 3 до 18 років, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.03.2010р. між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Станом на дату звернення до суду із вказаним позовом шлюб між сторонами розірвано не було. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, проживає окремо. Дитина проживає з позивачем. У зв'язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з'явився, поважності причин неявки до суду не повідомив, заперечення на позов не подавав.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2010 року (а.с. 7).
За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, актовий запис № 145 (а.с.8).
Відповідно до вказаного свідоцтва про народження відповідач є рідним батьком ОСОБА_4.
Відповідач з Позивачем та дітьми не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу.
За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - 02 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 243,60 грн.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 13, 180, 182, 185, 192 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 82, 88, 179, 208, 209, 212, 215, 218, 243, 294, 296 ЦПК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, і.п.н. - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, і.п.н. - НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - 02 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, і.п.н. - НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі - 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: