АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3345/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1464/К/15 суддя Щеняєва І.Б.
Категорія - 50 (І) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Братіщевої Л.А., Савіної Г.О.

при секретарі: Петренко К.І.

за участі: відповідача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2015 року по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року та мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, проте відповідач такої допомоги не надає. У зв'язку з чим, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь та на її утримання аліменти, в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дружини - ОСОБА_2, аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно стягнення починаючи з 07.05.2015 року і до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. В іншій частині в позові відмовлено. Також стягнуто з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на корить ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/12 частини від його заробітної плати (доходу). Вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не звернув уваги на те, що з нього вже стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, те, що він є студентом вищого навчального закладу заочного відділення на контрактній основі, а також той факт, що його батько є інвалідом ІІ групи і також потребує матеріальної допомоги, яку він повинен надавати.

В письмових запереченнях проти апеляційної скарги ОСОБА_2, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2015 року, просила апеляційну скаргу відхилити, залишивши без змін оскаржуване рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог, при цьому прийняв до уваги той факт, що відповідач навчається у вищому навчальному закладі та його батько є інвалідом ІІ групи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.09.2013 року (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження сторони по справі мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3). Відповідач проживає окремо від ОСОБА_2, та їх спільної дитини, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, остання знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Інших аліментних зобов'язань, окрім тих, що стягнуті за рішенням суду на утримання спільної з позивачкою дитини, відповідач не має, є працездатною особою та працює.

У відповідності до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Так, в розумінні вказаної норми права ОСОБА_1 повинен утримувати ОСОБА_2 до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, оскільки доводиться їм чоловіком та батьком відповідно, працює, отримує заробітну плату і має можливість надавати матерілаьну допомогу. Крім того, зазначена вимога закону не містить застережень щодо врахування матеріального становища отримувача аліментів.

Відтак, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, щодо неврахування судом першої інстанції зазначених обставин справи.

Крім того, відповідно ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків. Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з відповідача вже стягнуто за рішенням суду аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, при цьому оскаржуваним рішення суду з відповідача стягнуто аліменти на дружину в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, що разом становить: 5/12, про будь-які інші аліментні платежі, які б стягувались з відповідача, останній суду не зазначив.

Таким чином, оскільки загальний розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання дитини та дружини не перевищує 50 відсотків від його заробітної плати, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо розміру стягнутих аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від його заробітку, таким що відповідає вимогам закону.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: