Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4392/15-ц Головуючий у 1-й інст. Снігір В. М.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає разом з нею, а відповідач, маючи можливість матеріально утримувати її, ухиляється від цього обов'язку.

З огляду на вищезазначене, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 600 грн. щомісячно.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2015 року й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу). При цьому, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на ту обставину, що суд не врахував його матеріальний стан. Наявна в матеріалах справи заява про визнання ним позову не відповідає дійсності, оскільки він підписав стандартний бланк, вважаючи, що дає згоду на стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини заробітку, а не в сумі 600 грн.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та зауважив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини, проте, з огляду на свій матеріальний стан, визначений судом розмір аліментів є занадто значним для нього. На даний час він не працює, єдиним джерелом його доходів є підсобне господарство та тимчасові підробітки. Не маючи можливості влаштуватись на роботу із достатнім рівнем оплати праці, він з лютого 2015 року перебуває на обліку у центрі зайнятості.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2006 року та є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наявна в матеріалах справи довідка, видана КВЖРЕП №4 м. Коростеня 9 лютого 2015 року за №66, свідчить про те, що дитина проживає разом з позивачкою.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

За правилами ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі.

Проте, визначаючи розмір аліментів, суд неповно з'ясував обставини у справі, зокрема, не дослідив докази на підтвердження спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу у сумі 600 грн. щомісячно.

Так, надана апелянтом довідка від 21 липня 2015 року містить інформацію про те, що він з 2 лютого 2015 року перебуває на обліку у державному центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю ( а.с.39).

Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у визначеному судом розмірі.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, а також виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що на користь позивачки слід стягувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно на утримання дочки.

Прийшовши до висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції в резолютивній частині рішенні зазначив, що визначений ним розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не узгоджується з вимогами ст. 184 СК України.

З огляду на вищезазначене, рішення в частині стягнення аліментів слід змінити, виклавши абзаци перший та другий резолютивної частини у новій редакції.

В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року в частині стягнення аліментів змінити, виклавши абзаци перший та другий резолютивної частини в новій редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн. (чотириста гривень) щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року й до повноліття дитини».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: