У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОстапчукаД. О., Касьяна О. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа - Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк», про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на приписи ст. ст. 12, 13 Закону України «Про іпотеку», просила визнати недійсним договір іпотеки від 06 травня 2008 року № ДІ-00-94/08, укладений між нею та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г. І. та зареєстрований в реєстрі за № 1933; зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати нотаріусу Дудці Г. І. письмову заяву про вилучення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою належного їй нерухомого майна; зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати нотаріусу Дудці Г. І. письмову заяву про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відомостей про зняття заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до вказаного іпотечного договору; зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати до державної виконавчої служби Черкаського РУЮ заяву про зупинення виконавчого провадження з відчуженням житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташованої за цією ж адресою, що належить їй на праві приватної власності та заяву про зупинення виселення її та всіх осіб, зареєстрованих у вказаному будинку.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 21 липня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» (далі - ВАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 174, згідно з умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 12 тис. доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними у розмірі 13,5 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 20 липня 2011 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання умов вказаного договору між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки № 174/ZI, згідно з умовами якого вона передала в іпотеку банку житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташовану за цією ж адресою, що належить їй на праві приватної власності.

06 травня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 00-94/08, згідно з умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 174 тис. грн, а позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними у розмірі 16,9 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 05 травня 2020 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання умов вказаного договору між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки № ДІ-00-94/08, згідно з умовами якого вона передала в іпотеку банку житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташовану за цією ж адресою, що належить їй на праві приватної власності.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2012 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2476 га, розташовану за цією ж адресою, та встановлено спосіб реалізації вказаного нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Із витягів з Державного реєстру іпотек № 18435913 та № 18435841 від 06 травня 2008 року вбачається, що на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1, інформація про будь-які обтяження на вказане майно відсутня.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що на момент укладання договору іпотеки від 06 травня 2008 року № ДІ-00-94/08 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 будь-яких обмежень щодо іпотечного майна не існувало.

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що передачею іпотечного майна в подвійну іпотеку порушуються права ОСОБА_4 яквласника цього майна - безпідставні, оскільки договори іпотеки внаслідок порушення вимог ст. ст. 12, 13 Закону України «Про іпотеку» через передачу іпотечного майна в наступну іпотеку можуть бути оспорені лише кредитором за договором, який було укладено раніше. При цьому вважати, що права іпотекодавця через укладання декількох договорів іпотеки порушуються - підстав немає.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В. О. Савченко