Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1782423,97 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позову посилались на те, що 28.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 170000 доларів США на строк до 28.02.2024 року із сплатою 11,2% річних за користування кредитом.

В якості забезпечення зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №183837 від 28.02.2008 року, згідно якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобовязань, що виникли із договору про надання споживчого кредиту НОМЕР_1 від 28.02.2008 року, у повному обсязі як існуючих на теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, значених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» змінює AT «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, та AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2014 року задоволено позов ПАТ «Дельта Банк». Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1782423,97 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення скасувати, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 28.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 при застосуванні ануїтетної схеми погашення, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 170000 доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності на строк з 28.02.2008 року по 28.02.2024 року із сплатою 11,2% річних за користування кредитом.

Додатком №1 до зазначеного договору було визначено графік платежів та сукупну вартість кредиту (а.с.13-19).

Того ж дня між сторонами було укладено додаткову угоду№3 до договору про надання споживчого кредиту №0, якою було погоджено графік платежів, визначено сукупну вартість кредиту, тарифи банку та процентну ставку.

В якості забезпечення кредиту між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №183837 від 28.02.2008 року, згідно якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_2 зобовязань, що виникли із договору про надання споживчого кредиту №0 від 28.02.2008 року у повному обсязі, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбаченими умовами основного договору.

Відповідно до п.1.4 договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, та АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №3799 (а.с.32,33) та актом прийому передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, складеного 17.01.2012 року (а.с.31).

З матеріалів справи також видно, що ПАТ «Дельта Банк» зверталося із досудовими вимогами на адресу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про необхідність погашення суми боргу (а.с.29,30), однак зобовязання не було виконано належним чином, в результаті чого станом на 07.12.2012 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 1782423,97 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі - 1322341,14 грн., з яких прострочена заборгованість складає - 155112,24 грн.; суми заборгованості по відсоткам в розмірі - 460082,83 грн., з яких прострочена заборгованість складає - 153070,19 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ч.1 ст.530 ЦК України встановлює, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 нього Кодексу.

Відповідно до ч.1ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ч.1 т.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а відповідно до ч.2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що зобовязання мають виконуватися належним чином та у передбачений законом строк, і неналежне виконання зобовязання дає підстави для дострокового стягнення коштів у судовому порядку.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, ґрунтується на законі, однак повністю погодитися із висновком суду в частині стягнення суми заборгованості по відсоткам з відповідачів в обсязі, визначеному судом, неможна, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 1782423,97 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі - 1322341,14 грн., з яких прострочена заборгованість складає - 155112,24 грн.; суми заборгованості по відсоткам в розмірі - 460082,83 грн., з яких прострочена заборгованість складає - 153070,19 грн., що відповідає наданої ПАТ «Дельта Банк» довідці (а.с.28), проте судом в мотивувальній частині помилково зазначено, що сума заборгованості по відсоткам складає 383722,98 грн., з яких прострочена заборгованість складає - 153070,19 грн., хоча загальна сума боргу визначена вірно, тому рішення в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що справу в останньому засіданні розглянуто без належного сповіщення відповідача про час та місце слухання справи, що позбавило його права на подання та отримання доказів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, у цій справі висновки суду відповідають вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів переходу прав у зобовязанні відносно вимог до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 спростовуються матеріалами справи, а саме: договором купівлі продажу, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2011 року, а також актом передачі новому кредитору кредитної справи ОСОБА_2

Відповідно до п.2.3 нотаріально посвідченого договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами (а.с.32-33) права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця, та з урахуванням інших зобовязань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобовязання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги про наявність права не погашати борг новому кредитору не ґрунтуються на законі.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2, ОСОБА_3, хоча шляхом невірного зазначення суми заборгованості по відсоткам в мотивувальній частині та без визначення її складових частин в резолютивній частині, тому рішення підлягає зміні в цій частині, в решті залишенню без змін, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.304,п.3ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2014 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1782423,97 грн., яка складається з: тіла кредиту в розмірі - 1322341,14 грн., заборгованості по відсотках в розмірі - 460082,83 грн., в решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: