Справа № 361/655/14-ц
Провадження № 2/361/12/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про стягнення із спадкоємців заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення із спадкоємців заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 17 березня 2008 року позивач надав ОСОБА_4 у позику грошові кошти у розмірі 20 000 дол. США, які позичальник зобов'язувався повернути не пізніше 01 листопада 2008 року, про що склав відповідну розписку.

Також 14 травня 2010 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_4 кошти у сумі 20 000 дол. США, які позивальник зобов'язувався повернути не пізніше 14 травня 2011 року, про що склав розписку.

В обумовлений строк ОСОБА_4 грошові кошти позивачу не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 40 000 дол. США, що за курсом Національного Банку України станом на 16 січня 2014 року складає 319 720 грн. 00 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями останнього є його дружина - ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3

У відповідності до встановлених ст. 1281 ЦК України вимог позивач як кредитор у зобов'язанні пред'явив свої вимоги до спадкоємців ОСОБА_4 шляхом направлення претензії від 25 червня 2013 року за місцем відкриття спадщини - до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області.

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1 просив стягнути зі спадкоємців позичальника - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 319 720 грн. 00 коп., а також судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 08 квітня 2014 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, оскільки остання відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на користь матері - ОСОБА_2

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 319 720 грн. 00 коп. підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що за даними розписками сплинув трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України. За дійсної наявності боргових зобов'язань про порушення своїх прав за першою розпискою, що була складена 17.03.2008 року з терміном повернення боргу 01.11.2008 року, визначеним у розписці, позивач дізнався після настання терміну повернення боргу, тобто 02.11.2008 року, проте чомусь не заявляючи претензій у 2010 році він начебто знову надає у борг ОСОБА_4 грошові кошти у такому ж розмірі з терміном повернення їх через рік. Термін повернення за другою розпискою сплинув 14.05.2011 року, проте позивач з невідомих причин за життя позичальника жодних претензій щодо повернення боргу не пред'являв. Висновком судово-почеркознавчої експертизи не підтверджено той факт, що рукописний текст у наданих на експертизу розписках виконано особисто позичальником ОСОБА_4 Представник відповідача вказувала, що розписки складені були не ОСОБА_4, жодних боргових зобов'язань перед позивачем у спадкодавця не було, про вказані розписки та про жодні зобов'язання дружина спадкодавця не знала, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 26 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 44).

11 квітня 2013 року Броварською міською нотаріальною конторою відкрито спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_4

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області звернулася відповідач ОСОБА_2 (а.с. 43).

Інший спадкоємець ОСОБА_2 - його дочка ОСОБА_3 відмовилася від належної їй за законом частини спадкового майна на користь матері, про що подала до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області 11 квітня 2013 року відповідну заяву, що зареєстрована за № 506 (а.с. 51).

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що 04.07.2013 року ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори претензію у порядку ст. 1281 ЦК України на підставі розписки від 17 березня 2008 року, за змістом якої ОСОБА_4 позичив для себе гроші у ОСОБА_1 у розмірі 20 000 дол. США та зобов'язувався повернути їх не пізніше 01 листопада 2008 року; та на підставі розписки від 14 травня 2010 року, за змістом якої ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_1 20 000 доларів США на один рік.

На підставі вказаних розписок ОСОБА_1 і звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За правилами ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

В судовому засіданні з'ясовано, що за життя ОСОБА_4 позивач не направляв йому жодних претензій щодо повернення боргових коштів, не звертався й з відповідними вимогами до суду. Будь-яких допустимих інших доказів щодо укладення договорів позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 крім розписок, у яких навіть не зазначено будь - яких інших особистих даних крім прізвища, ім'я та по - батькові позичальника, суду не надано.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України).

Ст. 10 ЦПК України закріплено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім встановлених законом випадків. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У П. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 роз'яснено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Також у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-79цс-14 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Висновком судової-почеркознавчої експертиз № 2340/02 від 11 листопада 2014 року не виявилося можливим вирішити питання про те, чи виконано підписи та рукописний текст у розписках від 17 березня 2008 року та 14 травня 2010 року самим ОСОБА_4 Тому достовірність боргових документів є сумнівною.

Зважаючи на все вищевикладене, всебічно та повно оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи те, що згідно з основними принципами, закладеними у Конституції України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не доведено той факт, що розписки складені 17 березня 2008 року та 14 травня 2010 року дійсно власноручно ОСОБА_4, а також те, що ОСОБА_1 не обґрунтував підстав, з яких не пред'являв вимоги до позивальника у встановлені борговими документами строки, а саме за першою розпискою - після 01 листопада 2008 року, за другою - після 14 травня 2011 року, й пред'явив вимоги лише після його смерті до спадкоємців позичальника, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про стягнення із спадкоємців заборгованості за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пухна