Справа № 127/1726/15-ц
Провадження № 2/127/1783/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору відділу РАЦС Вінницького міського управління юстиції про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору відділу РАЦС Вінницького міського управління юстиції про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Позов мотивовано тим, що позивач в 2001 році в Німеччині познайомився з відповідачкою ОСОБА_4, між ними виникли стосунки і вони стали проживати разом однією сім'єю як жінка та чоловік, в цивільному шлюбі. У зв'язку з вагітністю ОСОБА_4 сторони змушені були повернутись до України і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5. Позивач продовжував їздити на заробітки за межі країни, щоб заробляти гроші на утримання дружини, доньки, будівництва будинку для сім'ї. До 2009 року останні проживали разом, доки відповідачка не виїхала за кордон разом з дочкою і вже звідти повідомила, що розриває шлюбні відносини. За період цивільного шлюбу сторони побудували двох - поверховий будинок в АДРЕСА_1, на земельній ділянці яка належить матері відповідачки. Під час звернення до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, ОСОБА_1 дізнався, що в запереченнях по справі ОСОБА_4 вказала, що він не є батьком ОСОБА_5 Дане і стало підставою для звернення, просив суд визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5, зобов'язати відділ РАЦС Вінницького міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позові, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та також просив суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимог не визнав, надав суду письмові заперечення, зазначивши, що позивач по справі не є батьком ОСОБА_5, відповідачка в 2002 року приїхала в Україну з Німеччини на 7 - му місяці вагітності від іншого чоловіка. З 2009 року ОСОБА_4 проживала з її нинішнім чоловіком - ОСОБА_6, з яким 25.11.2010 року уклала шлюб і в тому ж році разом із дочкою виїхала на постійне місце проживання до Канади, де і проживає по даний час. Також просить суд застосувати до даних спірних відносин строки давності звернення до суду.

Третя особа до суду не з»явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути дану справу у їх відсутність, при вирішенні спору покладаються на думку суду.

Суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність, на підставі наявних у справі документів.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.10.2002 року, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця, мати - ОСОБА_4, відомості про батька дитини були записані зі слів матері у відповідності до вимог ст. 135 СК України, а саме: ОСОБА_8 (а.с.3,34).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.11.2010 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 25.11.2010 року (а.с. 35).

Згідно до довідки № 823 від 20.08.2014 року Квартального комітету «Слов'янка» в будинку по АДРЕСА_1, були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_5, будь - які інші особи без реєстрації не проживали (а.с. 36).

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2015 року, в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_10 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту спільного будівництва та вселення відмовлено (а.с. 67-68).

Ухвалою суду від 06.05.2015 року по справі було призначено генотипоскопічну експертизу (а.с. 76).

14.08.2015 року на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про залишення ухвали від 06.05.2015 року без розгляду в зв'язку з неявкою ОСОБА_4 та дитини ОСОБА_5 в установу для відбору зразків.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Пленум верховного Суду України в п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до 01.01.2004 року, необхідно застосувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Дані обставини відображені також в Правовому висновку Верховного суду України у справі про визнання батьківства та стягнення аліментів №6-20цс15 від 25.02.2015р.

Згідно до ч.3 ст. 53 КпШС України при встановлені батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства позивачем та матір'ю дитини, до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують батьківство позивача.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства позивача і матері дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, що з достовірністю підтверджують батьківство позивача.

Відповідно до статей 57 - 59 ЦПК України доказами визнання батьківства можуть бути листи, анкети, заяви позивача та інші фактичні дані, які з достовірністю підтверджують факт його батьківства. Заперечуючи проти позову відповідачка послалась на те, що достовірних доказів батьківства позивача не має, однією сім'єю вони не проживали.

З фотокартки, наданої суду вбачається, що при народженні відповідачкою ОСОБА_4 доньки ОСОБА_5 та виписки їх з роддому, ОСОБА_1 присутнім не був ( а.с.37).

Свідок ОСОБА_12 суду зазначила, що вона працює лікарем. Вона є знайомою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Остання в неї консультувалась з приводу вагітності. А коли свідок приїздила до своїх родичів до Німеччини і їх не було дома, то вона залишалась у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 певний час проживати. Останні проживали однією родиною. На той час ОСОБА_4 була вагітна і їй достоменно було відомо, що батьком дитини є ОСОБА_1

Суд критично оцінює покази даного свідка, які не знайшли свого підтвердження під час судового слідства.

Відповідно до ст.ст. 212 - 214 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскільки підставою для встановлення судом батьківства є наявність передбачених ст. 53 КпШС України обставин, відмова від проходження експертизи відповідачкою за відсутності жодної із цих обставин не може спричинити встановлення судом батьківства.

Крім того, є рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2015 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_10 про встановлення факту проживання однією сім'єю, факту спільного будівництва та вселення, рішення суду набрало законної сили 07.02.2015 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема даним рішенням суду було встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не було доведено факт проживання однією сім»єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу, а також відсутність батьківських правовідносин, які б виникли у позивача ( відсутність матеріальної допомоги, піклування, бажання спілкуватись, турботи, спільного виховання тощо), які б слугували підставами для встановлення батьківства.

Звертаючись до суду з позовом про визнання батьківства в січні 2015року, позивач не зазначив які ж ним за 13 років були вчинені дії щодо визнання батьківства.

Беручи до уваги положення ст. 7 СК України, за яким регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, а дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановленні Конституцією України, Конвенцією про права дитини та враховуючи інтереси дитини, яка тривалий час проживає за кордодом в повноцінній сім»ї, суд прийшов до висновку, що позивач не довів у судовому засіданні своїх батьківських відносин до дитини та визнання ним дитини своєю донькою.

Виходячи з того, що позивач звертаючись до суду обгрунтовував свої позовні вимоги у відповідності до положень ст. 128 СК України, а також те, що для вимог про визнання батьківства строк давності не встановлено, суд до даних правовідносин не застосовував строки давності при зверненні позивача до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору відділу РАЦС Вінницького міського управління юстиції про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду.

Суддя: