Справа № 604/806/15-ц
Провадження № 2/604/270/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10 липня 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2014 року. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач проживає окремо, кошти на утримання дитини надає нерегулярно, отримує постійний дохід, а тому просить стягнути з нього в її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів щомісячно з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Під час судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, вказавши, що на даний час ОСОБА_2 не працює, а тому просить стягнути із нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн щомісячно.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, не повідомивши про причину неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Сторони ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (прізвище до одруження Федорейко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 27 лютого 2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 104175, видане відділом державної РАЦС реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 8.

Під час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження І-ИД № 208172.

Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у звязку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоч не має постійного місця роботи. Судом не встановлено, а відповідачем не подано ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітнього сина.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоровя дитини, тієї обставини, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, слід задовольнити шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 10 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 10,15,30, 60, 212, 213, 215, 224, 225,226,228,294,367 ЦПК України, ст. ст. 180, 183,184, 191 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя сел.. Підволочиськ вул.Надзбручанська,136, Підволочиського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, 17 жовтня 2014 народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 10 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 243,60 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте Підволочиським районним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий