Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Харечко С.П.,

при секретарі Сич І.І.,

з участю представника позивача Максимчук В.М.,

з участю відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом Комунального закладу «Острозький психоневрологічний інтернат» в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Перша Рівненська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

в с т а н о в и в:

Представник КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат» звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Перша Рівненська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-40 від 18 лютого 2014 року видане державним нотаріусом Пуховою Н.Ю. Першої Рівненської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства загального захворювання з хронічним психічним розладом. ОСОБА_4 проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з рідним братом ОСОБА_6 Будинок за адресою АДРЕСА_1 був фактично прийнятий ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в спадщину після смерті батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, однак своїх спадкових прав вони належним чином не оформили. Рішенням Рівненського міського суду від 21 грудня 2007 року ОСОБА_4 визнана недієздатною. З 20 жовтня 2011 року ОСОБА_4 перебуває у КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат», відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2013 року опікуном ОСОБА_4 призначено КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат». ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 помер. 18 лютого 2014 року Першою Рівненською державною нотаріальною конторою було видано ОСОБА_2 - дружині покійного ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1. Вважає, що такими діями відповідача були порушені спадкові права ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_7

Представник позивача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував, просив позов задовольнити. Суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності представника позивача.

У судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги визнали, не заперечували щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_7, братом ОСОБА_6, сестрою ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1.

Будинок за адресою АДРЕСА_1, належав на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого Ровенським міським відділом комунального господарства 3 травня 1963 року на підставі рішення виконкому Ровенської міської ради від 25 квітня 1963 року № 824, зареєстровано в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі том 25, стор. 67, позиція 3301, який належав ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якої за заповітом була її дочка ОСОБА_11, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_7, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6

ОСОБА_6 перебував з 02 липня 2010 року у шлюбі з ОСОБА_2, яка після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 звернулась до Першої Рівненської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, в якій вказала, що спадкове майно складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та що інших спадкоємців немає.

18 лютого 2014 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом та успадкувала жилий будинок та навідні будівлі та споруди, що примикають до нього.

У зв'язку із видачею вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом були порушені права ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_7

Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 21 грудня 2007 року ОСОБА_4, визнана недієздатною, над нею встановлено опіку та призначено ОСОБА_12 її опікуном.

Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 вересня 2013 року, ОСОБА_12 звільнена від повноважень опікуна відносно ОСОБА_4 З даного рішення вбачається, що ОСОБА_4 з 20.10.2011 року постійно перебуває та проживає в КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат» і знаходиться на повному державному утриманні.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2013 року встановлено опіку над ОСОБА_4, призначивши її опікуном КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат».

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

На день смерті матері ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4,яка була неповнолітньою, ОСОБА_9, ОСОБА_6 проживали разом з нею в АДРЕСА_1, їх реєстрація за вищевказаною адресою вбачається з будинкової книжки розпочатої 03.04.1959 року, отже вони прийняли спадщину, яка складалась з нерухомого майна - будинку в АДРЕСА_1 в рівних частках - по 1/3.

Після смерті сестри ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 успадкували її 1/3 частки будинку і відповідно їхня частка будинку стала становити по ?.

ОСОБА_6 за життя розпочав оформлення спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_7, однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав у зв'язку із смертю.

На час смерті брата ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4 вже була визнана судом недієздатною та перебувала у КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат», тому не могла самостійно управляти належним їй майном, в силу ч. 3 ст. 41 ЦК України, правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

На момент реєстрації шлюбу 02 липня 2010 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_4 проживала у будинку в АДРЕСА_1, відтак відповідачу достовірно було відомо про наявність ще одного спадкоємця після смерті ОСОБА_7

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1301 ЦК Україн и, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до абз. 3 п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Таким чином, у зв'язку із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом 18 лютого 2014 року на ім'я ОСОБА_2 порушено спадкові права ОСОБА_4, тому його слід визнати недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 лютого 2014 року на ім'я ОСОБА_2, вартість спадкового майна становить 213511, 00 грн., таким чином вартість ? спадкового майна - 106 755, 5 грн., відповідно розмір судового збору за вимогу майнового характеру становить 1067 грн. 5 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Комунального закладу «Острозький психоневрологічний інтернат» в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Перша рівненська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-40 від 18 лютого 2014 року видане державним нотаріусом Пуховою Н.Ю. Першої Рівненської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 1067 грн. 5 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.П. Харечко