У х в а л а

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 71 702 доларів США з кінцевим терміном повернення 22 квітня 2032 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, цього ж дня між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 травня 2007 року та договору відступлення права вимоги від 27 травня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг» прийняло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому кредитор вимагає достроково повернути кредит в сумі 1 329 428,71 грн, який банк просив стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «»ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 329 428,71 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що боржник належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, що надало банку право вимагати дострокового його повернення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за цим договором.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар