Провадження № 2/201/2966/2015
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

07 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ТОВ «ДАШ_БЕНТ ІНВЕСТ» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ТОВ «ДАШ_БЕНТ ІНВЕСТ» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вважаю, що у відкритті провадження по даній позовній заяві необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.ст. 1,12 Господарського процесуального кодексу України спори за участю юридичних осіб і громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, в тому числі спори, які виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів з інших підстав, відносяться до компетенції господарських судів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського кодексу України, господарськими визнаються відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови пленуму від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Разом із тим, оскільки пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (частина перша статті 543 ЦК), у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену ЦПК компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, кредит наданий товариству на господарські потреби. У забезпечення зобовязань 11 липня 2015 укладено договір поруки.

Відповідачами є господарське товариство і одна лише фізична особа, яка не є позичальником коштів, а поручителем за договором поруки.

Беручи до уваги те, що правовідносини у даному спорі є господарськими, а договір поруки, укладений з одним відповідачем фізичною особою ОСОБА_1, має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору, спір не витікає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, приходжу до висновку що у відкритті провадження слід відмовити.

Так, відповідно до п. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» у відкритті провадження по справі за позовом до ОСОБА_1, ТОВ «ДАШ_БЕНТ ІНВЕСТ» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Cуддя В.В. Батманова