233 № 233/5501/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1, посилаючись на те, що 10 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем, актовий запис № 263.

Подружжя має малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між ними не має.

З липня 2011 року вони з відповідачем припинили спільне проживання у звязку зі сварками та через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що зберегти їх сімю неможливо.

Спору з приводу спільного майна вони не мають.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про повне визнання позовних вимог ОСОБА_1 та про розгляд справи у її відсутність. В наданій суду заяві відповідач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 10 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про одруження 10 вересня 2003 року зроблено актовий запис № 263.

Подружжя має малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами не має.

Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя між сторонами не має.

Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2011 року з причини різних поглядів на життя та прагнень, наявності непорозумінь. В теперішній час сторони висловили своє бажання розірвати шлюб.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити, шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянкою України, зареєстрований 10 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 263, розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш