Справа № 147/374/15-ц Провадження № 22-ц/772/2606/2015Головуючий в суді першої інстанції Волошин І. А.
Категорія 23Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

При секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» - Спесивцева В.В. на заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

встановила:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПП «Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору оренди землі від 20 жовтня 2005 року та зареєстрованого 13 червня 2007 року Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» за №94, належну їй на праві власності земельну ділянку передала відповідачу в оренду строком на 15 років. За умовами договору відповідач зобов'язався щорічно сплачувати орендну плату до 15 листопада поточного року, однак всупереч цим вимогам не здійснював орендну плату з 2006 по 2014 рік. У зв'язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати, що є істотним порушенням договору, просила розірвати договір оренди земельної ділянки.

Заочним рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2015 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 20.10.2005 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Агропромислова фірма «Іззія», зареєстрований 13.06.2007 року Вінницькою регіональною філією Центр ДЗК - запис №94, згідно якого ОСОБА_3 передала в оренду Приватному підприємству «Агропромислова фірма «Іззія» земельну ділянку, загальною площею 2,1875 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

Стягнуто з Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 243грн.60коп.

В апеляційній скарзі представник приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» - Спесивцев В.В. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи , які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,1875га, що розташована на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 20.04.2005 року (а.с.5).

20 жовтня 2005 року між ОСОБА_3 та ПП «Агропромислова фірма «Іззія» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,1874 га строком дії 15 років, який зареєстровано 13 червня 2007 року у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №040785194 (а.с.3-4).

Пунктами 9 та 11 договору оренди земельної ділянки, передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами, натуроплатою, перші два роки 1 %, далі не менше 1,5 % від вартості паю. Орендна плата вноситься у строк до 15 листопада поточного року і не пізніше.

Відповідно до п. 31 вказаного договору оренди землі, одним із обов'язків орендаря є своєчасне внесення орендної плати.

Згідно п. 38 договору його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України щодо загальних положень про договір, Земельного кодексу України, а також Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації(ст.18 Закону).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець, зокрема, має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

До такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

При визначенні поняття «систематичності» слід звертатися до ч.1 ст.782 ЦК України, яка надає право наймодавцеві відмовитися від договору найму, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Спір між сторонами виник з приводу порушення істотних умов договору, а саме щодо систематичної несплати орендарем орендної плати за період з 2006 року по 2014 рік.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, про те, що з 2006 року по 2014 рік жодних виплат орендної плати позивачу в будь-якій формі здійснено не було.

Посилання відповідача на те, що з 2010 року останній не міг користуватися орендованою земельною ділянкою, оскільки 01 березня 2010 року ОСОБА_3 на підставі договору оренди передала СТОВ Агрофірма «Кряж-Агро-1» земельну ділянку площею 2, 1875 га строком на 10 календарних днів, правильно не прийнято судом до уваги, оскільки вони не спростовують факту порушення орендарем умов договору щодо сплати орендної плати в період з 2006 по 2010 рік.

Вимоги відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог, правильно не були задоволені судом першої інстанції , оскільки строк дії договору оренди земельної ділянки спливає 20 жовтня 2020 року, а тому питання пов'язані з виконанням умов договору сторонами мають триваючий характер в межах цього строку.

Порушення умов договору ПП «Агропромислова фірма «Іззія» також має триваючий характер.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вимоги про погашення заборгованості з орендної плати не заявлялися, а підставою звернення до суду є істотне порушення умов договору оренди, а тому строк позовної давності не підлягає до застосування у спірних правовідносинах є правильним.

За таких обставин, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем порушено істотні умови договору оренди земельної ділянки від 20 жовтня 2005 року через систематичну несплату орендної плати та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим , ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» - Спесивцева В.В. відхилити.

Заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ І.М. Стадник

З оригіналом вірно: