Провадження № 2-з/428/9/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Олійник В.М. розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представником позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Сєвєродонецького міського суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором займу, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу та розташовані за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, 26/47 а також у банку «Росія» в межах заявлених позовних вимог.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідач офіційно ніде не працює, ухиляється від повернення грошових коштів, на контакт не йде, на телефонні дзвінки не відповідає, що дає позивачу підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беріть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернути увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України ( 1618-15 ) (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК ( 1618-15 ), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в задоволені заяви про забезпечення позову необхідно відмовити, оскільки позов не повязано з запобіганням порушенню прав інтелектуальної власності, заяву про забезпечення позову подано в той же день, разом з позовною заявою і провадження по справі на момент розгляду заяви про забезпечення позову не відкрито.

На підставі викладеного та керуючись п.7 ч.6 ст. 130, ст.151-153, 210, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду оскарженню на підлягає.

Суддя В. М. Олійник