Справа № 310/7034/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свято», третя особа ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.12.1993 року між Фондом комунального майна Бердянської міської ради та Товариством покупців державної комерційної фірми»Свято» був укладений договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу фірми «Свято», який знаходиться за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 100А.

Після цього, 08.08.1998року між ТОВ «Свято» та Приватним малим підприємством «Подолянка» був укладений договір купівлі-продажу будівлі цілісного майнового комплексу,яка знаходиться за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 110А, і розташована на земельній ділянці площею 550 кв.м.

Відповідно до наказу директора ПМП «Подолянка» №3 від 20.12.2002 року у звязку із закриттям підприємства та надходженням заяви ОСОБА_3 на придбання приміщення, 20.12.2002 року було укладено договір купівлі-продажу частини споруд цілісного майнового комплексу , розташованого в м. Бердянську по Мелітопольському шосе , 100А. Вартість обєкту нерухомості згідно договору визначена в сумі 30000 грн.

Незважаючи на повне виконання нею умов договору, ПМП «Подолянка» не виконало свої обовязків щодо передачі позивачу зазначеного майна. Проте вона вселилась у спірну частину споруд цілісного майнового комплексу, де і мешкає до теперішнього часу, але документів на право власності на зазначене нерухоме майно не отримала.

Крім того, їй стало відомо, що право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано за ПМП «Подолянка», яке ліквідоване у грудні 2002 року.

Через недосконалість законодавства та відсутність на теперішній час ПМП «Подолянка» вона не має можливості оформити своє право на спірну частину нерухомого майна, хоча фактично договір вона виконала в повній мірі, заплатила кошти за нерухомість і вселилася та проживає в спірній частині споруд цілісного майнового комплексу.

Просила визнати дійсним договір купівлі-продажу від 20.12.2002 року частини будівель цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, 100А, укладений в простій письмовій формі між Приватним підприємством «Подолянка» та нею; визнати за нею право власності на 1/5 частину будівель цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, 100А, а саме: житловий будинок літера «Г», ганок літера «г», літня кухня літера «Д», гараж літера «Ж», оглядова яма під «Ж», навіс літера «И», сараї літери «З, К», надбудова літера «Л», козирок до «Д», ворота №7, паркан №8, хвіртка №9, сходи до «Л», замощення ІІ.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник ТОВ «Свято» подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив факти, викладені позивачем в позові. Зазначив, що відповідно до Протоколу №5 зборів засновників ТОВ «Свято» від 10.10.2002 року було вирішено приєднати до ТОВ «Свято» ПМП «Подолянка». Також був затверджений статут ТОВ «Свято» в новій редакції. У звязку із закриттям ПМП «Подолянка», 20.12.2002 року між останнім та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу частини будівель цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, 100А, на підтвердження чого ОСОБА_3 за квитанцією до прибуткового касового ордеру №17 від 20.12.2002 року внесла в касу підприємства 30000 грн.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.12.2002 року між ПМП «Подолянка» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, за яким ПМП «Подолянка» продало, а ОСОБА_3 купила частину будівель цілісного майнового комплексу, що розташований в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, 100А . Вартість обєкту нерухомості , згідно договору визначена у сумі 30000 грн. Дані обставини підтверджуються самим договором купівлі-продажу від 20.12.2002 року, наказом по ПМП «Подолянка» №2 від 20.12.2002 року, накладною, рахунком та квитанцією до прибуткового касового ордеру №17 від 20.12.2002 року.

Однак, договір нотаріально посвідчений не був у зв'язку з ліквідацією ПМП «Подолянка» , що не оспорюється правонаступником підприємства ТОВ «Свято».

У відповіднсті до п.1, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Цивільний кодекс УРСР в редакції І963 року, що діяв на момент укладення спірного договору передбачав обов'язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна, укладеного між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається.

Відтак, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.

Враховуючи викладене та зважаючи, що сторони належним чином виконали взяті на себе за договором зобов'язання і відбулося виконання умов договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд вбачає достатньо підстав для визнання договору купівлі-продажу від 20.12.2002 року дійсним та визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно..

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 61, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 20.12.2002 року частини будівель цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, 100А, укладений в простій письмовій формі між Приватним підприємством «Подолянка» та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину будівель цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, 100А, а саме: житловий будинок літера «Г», ганок літера «г», літня кухня літера «Д», гараж літера «Ж», оглядова яма під «Ж», навіс літера «И», сараї літери «З, К», надбудова літера «Л», козирок до «Д», ворота №7, паркан №8, хвіртка №9, сходи до «Л», замощення ІІ.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко