АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8367/14-ц Номер провадження 22-ц/786/925/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Чічіля В.А.

Суддів : Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.

за участю секретаря : Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №8_07/42/06-НВклн від 23 листопада 2006 року у розмірі 379 623,70 грн., а саме: 356 339,45 грн. тіла кредиту та 23 284,25 грн. відсотків за користування кредитними коштами.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2014 року позовну заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором №07/42/06-НВклн від 23 листопада 2006 року в сумі 356 830 грн. 21 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 3 568 грн. 30 коп.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків в розмірі 1 760,88 доларів США, що станом на 21 серпня 2014 року еквівалентно 23 284 грн. 25 коп.

Не погоджуючись з заочним рішенням, ПАТ «Дельта Банк» подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що суд помилково застосував курс НБУ при розрахунку суми заборгованості на дату подачі позову, а не на момент ухвалення рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, що 23 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №8_07/42/06-НВклн, у відповідності до якого позичальнику було відкрито невідновлювальну кредитну лінію в розмірі 44 000 доларів США, під 13,5% річних, строком повернення кредитних коштів до 22 листопада 2026 року.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 6 червня 2013 року, за умовами якого ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором.

Задовольняючи позов частково та стягуючи на користь банку 356 830,21 грн., місцевий суд виходив з того, що відповідачкою ОСОБА_2 належним чином не виконуються умови кредитного договору, а розмір заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту є належним чином доведеним.

Колегія суддів вважає такі висновки місцевого суду вірними, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на зміст ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Станом на 21 серпня 2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №8_07/42/06-НВклн від 23 листопада 2006 року становить 26 948,30 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 356 339,45 грн., та відсотки у сумі 1 760,88 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 23 284,25 грн. (а.с. 12).

Встановивши фактичні обставини у справі, місцевий суд дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» стосовно стягнення заборгованості по тілу кредиту, яку банк просив стягнути у гривні, розмір якої належним чином підтверджений та сумнівів щодо правильності обрахунку у суду не викликає.

У доводах апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» фактично не погоджується з розміром стягнутої на користь банку суми заборгованості, вважаючи, що суд при ухваленні рішення про стягнення коштів у національній валюті (гривні) за кредитом, що видавався відповідачці у доларах США, мав виходити з курсу НБУ на день постановлення рішення.

Проте, зазначені доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, допускається, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Між тим, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 10 ЦПК України).

З огляду на ч. 2 ст. 10 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пред'являючи даний позов, банк просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 379 623,70 грн., а саме: 356 339,45 грн. по тілу кредиту та 23 284,25 грн. нарахованих банком відсотків.

Тобто, попри те, що кредитні кошти надавалися відповідачці у доларах США, банк визначив у позовній заяві суму заборгованості за грошовим зобовязанням у національній валюті (гривні) на день звернення до суду з даним позовом, без зазначення грошового еквіваленту в іноземній валюті.

Протягом судового розгляду заяв про збільшення (зменшення) позовних вимог (ч. 2 ст. 31 ЦК України) відповідно до зміни курсу НБУ, встановленого для гривні по відношенню до долару США, від ПАТ «Дельта Банк» не надходило.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо стягнення заборгованості за кредитом у межах заявлених банком вимог, а доводи апеляційної скарги, що питання стягнення заборгованості повинно вирішуватись судом за курсом НБУ на момент постановлення рішення у справі безпідставними.

Між тим, ПАТ «Дельта Банк» просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором по відсоткам.

Дана позовна вимога знайшла своє вирішення у додатковому рішенні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6 квітня 2015 року, яке жодною зі сторін у апеляційному порядку не оскаржується.

За таким обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни рішення суду, як постановленого у відповідності до вимог процесуального та матеріального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

суддя В.А. Чічіль