Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1179/15р. Головуючий у 1-й інстанції: Ревуцький С.І.
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2014 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначало, що 07.12.2006р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_3 був укладений договір №ZPB0AU 19090054, у відповідності до якого вона отримала кредит в сумі 9844 доларів США на термін до 06.12.2011р. зі сплатою відсотків за користування кредитом. ОСОБА_3 порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом, відсотками та пені. Сума заборгованості ОСОБА_3 перед банком станом на 31.03.2014р. склала: заборгованість за кредитом - 5793,00 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3756,21 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 328,20 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 11259,71 доларів США, а всього - 21127,12 доларів США. Для забезпечення повернення кредитних коштів за вказаним кредитним договором, між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №ZPB0AU 19090054 від 07.12.2006р., у відповідності до якого відповідач ОСОБА_5 взяв на себе солідарну відповідальність за належне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором. Посилаючись на викладені обставини, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просило суд стягнути з відповідачів солідарну вказану суму боргу, що за курсом 10,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.03.2014р. складає 231451,46 грн., а також судові витрати на суму 2314,51 грн.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором NeZPBOAU 19090054 від 07.12.2006р. в сумі 216315,28 грн., а також витрати на судовий збір в сумі 2163,15 грн., а всього -218478,43 грн. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_7, представника позивача Ковалишкіна В.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

07.12.2006р. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_3 укладений договір №ZPB0AU 19090054, у відповідності до якого вона отримала кредит в сумі 9844 доларів США на термін до 06.12.2011р. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань сума заборгованості ОСОБА_3 перед банком станом на 31.03.2014р. склала: заборгованість за кредитом - 5793,00 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3756,21 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 328,20 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 11259,71 доларів США, а всього - 21127,12 доларів США.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_5 укладений договір поруки №ZPB0AU 19090054 від 07.12.2006р., у відповідності до якого відповідач ОСОБА_5 взяв на себе солідарну відповідальність за належне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором.

В частині часткового задоволення позовних вимог та зменшення судом першої інстанції розміру пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Судом першої інстанції для вирішення справи належно застосовано ст.ст. 526, 543, 553-555, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України за якими зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути за сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, у тому числі солідарними боржниками за договором поруки в разі настання відповідальності за порушення позичальником грошового зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги про порушення ст. 55 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в тій частині, що порушено право особи на справедливий судовий розгляд, не мають свого підтвердження.

З матеріалів справи видно, що судом першої інстанції ухвалене заочне рішення. Подана ОСОБА_3 заява про перегляд заочного рішення розглянута у встановленому порядку.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3, реалізуючи свої права, подала апеляційну скаргу, яка розглядається апеляційним судом.

Питання, що особа не погоджується із рішенням суду не є порушенням права особи на справедливий судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги про неправильність вирішення питання про перегляд заочного рішення виходять за межі розгляду справи апеляційним судом, оскільки предметом апеляційного розгляду є безпосередньо заочне рішення, а не ухвала про відмову в його перегляді.

Вказане відповідає і апеляційній скарзі, в якій ОСОБА_3 оскаржує саме рішення суду від 12.06.2014р.

Доводи апеляційної скарги, що позовна заява подана за підписом не уповноваженої особи спростовані матеріалами справи, з якої видно, що до позовної заяви долучено завірену копію довіреності на ім'я представника позивача видану головою правління ПАТ "ПРИВАТБАНК" на яку прикладено печатку вказаної юридичної особи.

Доводи апеляційної скарги про неналежність розрахунку заборгованості не мають свого підтвердження, оскільки розрахунок являє собою визначену позивачем ціну позову та підписаний представником позивача за довіреністю.

Доводи апеляційної скарги про відсутність оригіналів документів, долучених до справи, не можуть спростувати рішення суду, оскільки наявні у справі копії документів завірені з прикладенням печатки юридичної особи позивача у справі.

Суд обґрунтовано взяв до уваги ці документи, оскільки це не суперечить ст. 64 ЦПК України, яка не забороняє надання копій письмових доказів. Клопотання про подання оригіналів апелянт ОСОБА_3 не порушує.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не має права вимоги сплати позичальником усієї суми кредиту та процентів, оскільки це є одностороння відмова від виконання зобов'язання, не мають свого підтвердження. Згідно п.1.1. кредитного договору №ZPB0AU 19090054 від 07.12.2006р., укладеного з ОСОБА_3 кредит наданий на строк до 06.12.2011р. Позов пред'явлений до суду 12.05.2014р., тобто після настання строку виконання зобов'язань за цим договором.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність умов договору про підвищення процентної ставки при простроченні платежів є подвійною цивільно-правовою відповідальністю позичальника не знайшли свого підтвердження.

Пунктом 3.2.1. вказаного договору передбачено на підставі ст. 212 ЦК України, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3 позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,45% на місяць на суму непогашеної в строк заборгованості. Тобто, вказане є не односторонньою зміною умов договору з боку банку та не подвійною відповідальністю, а однією з умов укладеного сторонами договору, обов'язковість виконання якого встановлена ст. 629 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги в яких апелянт вважає договір кредиту розірваним з часу спливу тридцяти днів з вимоги банку про дострокове повернення кредиту та безпідставне нарахування процентів з цього часу не мають свого підтвердження, оскільки не має місце наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 653 ЦК України, на яку посилається апелянт.

Доводи апеляційної скарги про пред'явлення позовних вимог про стягнення пені поза межами строку позовної давності, який просить застосувати апелянт, не спростовують висновків рішення суду, оскільки згідно ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Такої заяви у справі немає.

Крім цього, розмір пені зменшено судом першої інстанції на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України і позовні вимоги банку в цій частині задоволені частково.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_5 договір поруки не підписував і з банком не укладав, не можуть спростувати рішення суду, оскільки ці заперечення не мають доказів, а тому не беруться до уваги.

Доводи апеляційної скарги, що банк має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, яким є автомобіль, не спростовують висновки рішення суду, оскільки виходять за межі позовних вимог. У даній справі пред'явлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є предметом розгляду у суді. Позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави не пред'явлено, а тому ці обставини знаходяться поза межами розгляду цієї справи.

Доводи апеляційної скарги, що банк не підтверджує наявності заборгованості з боку позичальника з оплати кредиту та процентів, спростовані під час розгляду справи.

Банком наданий розгорнутий, помісячний розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, в якому детально відображені щомісячні нарахування, їх сплата, час виникнення заборгованості та її кінцевий розмір, що не спростовано відповідачем.

Ці доводи суперечать вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, які зобов'язують відповідача на засадах змагальності доводити свої заперечення переконливими, належними та припустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність пред'явлення позову за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, оскільки договір кредиту регулюється ст.ст.1054-1057 ЦК України, є такими, що не мають підтвердження. З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при ухваленні рішення правильно застосував норми матеріального права, а саме, ст.ст. 1050-1054, 549, 554 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, що на момент пред'явлення позову позивачу не була нанесена матеріальна шкода, не спростовують рішення суду, який розглядав спір щодо належного виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки. Предметом судового розгляду у цій справі не є правовідносини з відшкодування шкоди.

Доводи апелянта про завищення розрахунку заборгованості та відсутність заборгованості по тілу кредиту не можуть братися до уваги у зв'язку з їх непідтвердженістю, бездоказовістю та необґрунтованістю.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 червня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: