справа № 208/8432/14-ц
№ провадження 2/208/451/15
23 березня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Нельге Д.В.,
при секретарі Севастьяновій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення збитків», -
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані відповідачем збитки, а саме:
-596,22 грн. - заборгованість за спожитий природний газ;
-114,70 грн. - судовий збір;
-89,77 грн. - виконавчий збір;
а також сплачений позивачем при звернення до суду із вказаним позовом судовий збір у розмірі 243,60 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.05.2013 року з нього стягнуто на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 596,22 грн. та судовий збір у розмірі 114,70 грн., всього 710,92 грн. На підставі постанови державного виконавця вказані кошти разом із виконавчим збором у розмірі 89,77 грн. стягнуто з його пенсії. Разом з цим, вказані кошти було стягнуто з нього через несплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 І хоча він являється квартиронаймачем квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1, але з 2000 року у вказаній квартирі не проживає, комунальними послугами не користується, тому вважає, що він не є боржником, і не повинен сплачувати комунальні послуги за вказаною адресою. Враховуючи, що, саме відповідач повинна сплачувати комунальні послуги за вищевказаною адресою, вважає, що, бездіяльністю відповідача йому завдано збитки, які, на підставі ст.22 ЦК України він просить стягнути з відповідача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності, та зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності - суду не надала, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як зазначено у роз'ясненнях, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач ОСОБА_1 є квартиронаймачем квартири, за адресою: АДРЕСА_1
Наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.05.2013 року з позивача стягнуто на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 596,22 грн., що виникла за адресою: АДРЕСА_1, а також судовий збір у розмірі 114,70 грн.
Згідно Розпоряджень державного виконавця від 06.10.2014р. та 29.10.2014р., при примусовому виконанні вищевказаного наказу позивач сплатив суму заборгованості у розмірі 596,22 грн.; судовий збір у розмірі 114,70 грн., а також 89,77 грн. - виконавчий збір.
Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
При цьому, згідно ст.78 ЖК України, тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов'язки за договором найму жилого приміщення.
Разом з цим, позивач, який є наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що, у вищевказаній квартирі він тривалий час не проживає, і не повинен сплачувати комунальні послуги, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості, що виникла через несплату комунальних послуг мешканцями вищевказаної квартири, яку позивач ототожнює із збитками, а саме витратами, які він поніс для відновлення свого порушеного права.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
З вищенаведеної норми ст.22 ЦК України суд вбачає, що, для відшкодування збитків, особа, якій завдано збитків, повинна зазначити і довести, яке її цивільне право було порушено особою, що завдала збитки.
Крім того, з огляду на положення статті 22 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв"язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Дослідивши матеріали справи, та обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд дійшов висновку, що, заявлена позивачем до стягнення сума витрат на оплату комунальних послуг не є збитками у розумінні ст.22 ЦК України, оскільки факт наявності витрат позивача на оплату комунальних послуг та їх розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку із порушенням відповідачем цивільних прав позивача.
Враховуючи вищевикладене, та, приймаючи до уваги, що, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку, що, обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги - не є підставою для задоволення позову про стягнення збитків. Зазначене, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що, з урахуванням положення ст.88 ЦПК України, не підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.22 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення збитків» - відмовити.
Судові витрати по справі покласти на позивача.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Нельга Д. В.