АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року змінити в частині стягнення аліментів в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, встановивши розмір аліментів в сумі 400,00 гривень щомісячно, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що висновок суду першої інстанції про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно не відповідає фактичним обставинам справи та дослідженим судом доказам. Стягуючи з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, суд 1-і інстанції виходив з того, що він має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. Проте, судом 1-ї інстанції залишено поза увагою той факт, що його загальний сукупний місячний дохід становить 1758 грн., а тому сплата аліментів в розмірі 1000 грн. перевищуватиме 50% його загального сукупного доходу в місяць та поставить його у скрутне матеріальне становище. Також, судом 1-ї інстанції залишено поза увагою той факт, що він з дитинства хворіє на хронічний псоріаз, який на даний час особливо прогресує та потребує постійного систематичного лікування.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилалась на те, що вони є необґрунтованими, а рішення суду 1-ї інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5, батьком якої є ОСОБА_3.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_5, а тому ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, суд 1-ї інстанції виходив з того, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки з досліджених судом доказів та пояснень сторін достовірно встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_5 проживає з матір'ю ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні, а батько дитини ОСОБА_3 проживає окремо, відповідно до вимог ст.180 СК України, повинен утримувати дитину до її повноліття, колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки.

При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3, суд 1-ї інстанції обґрунтовано визначив їх у розмірі 1000 грн., врахувавши ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід від підприємницької діяльності.

Враховуючи в сукупності дані обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що стягуючи з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, суд першої інстанції не врахував, що його загальний сукупний місячний дохід становить 1758 грн., а тому сплата аліментів у визначеному судом розмірі перевищуватиме 50% його загального сукупного доходу в місяць та поставить його у скрутне матеріальне становище, колегія суддів вважає необгрутованим, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2014 року ОСОБА_3 зареєструвався як фізична особа-підприємець з зайняттям діяльністю, пов'язаної з наданням послуг перукарнями та салонами краси.

Статтею 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ні суду 1-ї інстанції, ні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його сукупний місячний дохід від зайняття підприємницькою діяльністю становить 1758 грн.

Надана відповідачем зведена таблиця не є належним та допустимим доказом на підтвердження отриманих ним доходів, оскільки, в силу вимог чинного законодавства України, доказами, які підтверджують отримання доходів від підприємницької діяльності є первинні документи, що фіксують та підтверджують господарські операції; бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємця за звітний період; інші документи, пов'язані з вирахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом 1-ї інстанції залишено поза увагою той факт, що відповідач з дитинства хворіє на хронічний псоріаз, який на даний час особливо прогресує та потребує постійного систематичного лікування, колегія суддів вважає необгрутованими, з огляду на таке.

Відповідно до вимог чинного СК України, наявність у батька (матері) дитини хвороби не є безумовною підставою для звільнення від сплати аліментів. Дана обставина, у відповідності до вимог ст.182 СК України, враховується при визначенні розміру аліментів, як і враховується та обставина, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він хворіє та псоріаз в тяжкій формі та в силу стану свого здоров»я є непрацездатним та не може надавати кошти на утримання неповнолітньої доньки.

Доводи апелянта про те, що суд 1-ї інстанції фактично не вдавався до оцінки доказів у даній справі та не здійснював аналізу фактичних обставин справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд 1-ї інстанції дотримався, встановленого ст.212 ЦПК України, принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: