АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 441/4651/12 22-ц/774/1015/К/15
Справа № 441/4651/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/1015/К/15 суддя Демиденко Ю.Ю.
Категорія - 24 ( ІІІ ) Доповідач - Михайлів Л.В. РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Михайлів Л.В.
суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.,
при секретарі: Булах К.А.
за участю: представника позивача комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"- Веркалець Світлани Дмитрівни,
відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, -
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2012 року Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (надалі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання посилаючись на те, що відповідач є споживочем теплової енергії, яку надає КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: АДРЕСА_1, проте оплата за отримані послуги відповідачем, в повному обсязі, не здійснюється, тому просило суд стягнути з відповідача на користь підприємства суму боргу по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання в розмірі 5204,18 грн. за період з 01.01.2004р. по 01.01.2011 року та судові витрати.
Рішенням Тернівськогоо районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму боргу 5204,18 грн. за період 01.01.2004р. по 01.01.2011 рік., а також на користь позивача судовий збір у сумі 214,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки судом неповно досліджені докази, порушені норми процесуального і матеріального права при ухвалені оскаржуваного рішення.

Так, суд першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення не врахував, що відповідач у справі, за спірний період не була головним наймачем квартири, ним був її колишній чоловік - ОСОБА_3, який і здійснював поточні платежі за надані позивачем послуги, а отже є не зрозуміло чому відповідачем у справі виступає саме ОСОБА_2, а не ОСОБА_3, проте суд не зважив на даний факт. Крім того, рівень послуг, які надавались позивачем у період 01.01.2004р. по 01.01.2011 року не відповідає їх якості, а отже і сума заборгованості є невірною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» поставляє опалення і гаряче водопостачання до квартири АДРЕСА_1 у якій зареєстрована відповідач ОСОБА_2 з 18.09.2000 року з дітьми.

Згідно виписки з особового рахунку, відповідач оплату за надані послуги у повному обсязі не здійснювала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка за період часу з 01.01.2004р. по 01.01.2011 року становить 5204,18 грн. (а.с. 5-6)

Договір про реструктуризацію боргу сторонами не укладався.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керувався Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача 5204,18 грн. на погашення боргу за опалення та гаряче водопостачання за період 01.01.2004 року по 01.01.2011 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з висновком суду, щодо розміру стягнутої заборгованості з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню та підігріву гарячої води, які врегульовано Законом України „Про житлово-комунальні послуги", Законом України „Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України "Про теплопостачання".

Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Таким чином, колегія вважає, що відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт нею не спростовано.

Нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком відповідача, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за опалення та гаряче водопостачання.

Проте, як вбачається із розрахунку, сума заборгованості складає 5204,18 грн., і включає в себе період з 01.01.2002 року, тоді як межі позовної заяви, охоплюють період з 01.01.2004 року по 01.01.2011 рік.

Отже, сума заборгованості, яку просить стягнути позивач, виходить за межі позовних вимог. Проти чого не заперечувала представник позивача в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості саме у сумі 5204,18 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.01.2004 року по 01.01.2011 рік, сума заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання за адресою: АДРЕСА_1, складає 4712,92 грн.

У зв'язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та враховуються колегією суддів.

Зазначений розрахунок заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг виконано з урахуванням всіх здійснених відповідачем оплат, при цьому вказаний розрахунок заборгованості з оплати наданих позивачем комунальних послуг, як такий, апелянтом не спростований і будь-якого іншого розрахунку заборгованості до суду апеляційної інстанції відповідачем не представлено.

Посилання апелянта на незадовільне виконання позивачем своїх обов'язків, в частині надання неякісних послуг, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2, з будь-якими скаргами про невідповідність кількісних чи якісних показників наданих їй комунальних послуг затвердженим нормативам (нормам) споживання до позивача не зверталась і від отримання вказаних комунальних послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась.

Колегія суддів не може погодитись і з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність підстав для стягнення існуючого боргу саме з неї, з посиланням на те, що у спірному періоді вона не була наймачем квартири, а була лише її користувачем, оскільки даний довід спростовується матеріалами справи, а саме довідкою адресного бюро м. Кривого Рогу від 30.05.2012 року, відповідно до якої ОСОБА_2, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином- ОСОБА_5.., ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньою донькою -ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_3 та користувалась в період з 2004 по 2011 рік послугами КПТМ «Криворіжтепломережа».

На час розгляду справи, згідно Протоколу засідання громадської комісії з житлових питань виконкому Тернівської районної у місті ради від 03.03.2011 року, на ОСОБА_2 переоформлено договір найму квартири АДРЕСА_1/а.с.91/

Статтею 64 ЖК України передбачене солідарне стягнення зі споживачів оплати за надані та спожиті комунальні послуги. Однак, пред'явлення позову до одного із споживачів послуг, який проживає в квартирі, не суперечить закону.

Не може погодитись колегія суддів з доводами апеляційної скарги щодо пропущення позивачем строку позовної давності встановлено ст. 257 ЦК України з огляду на наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

А стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, як користувач квартири АДРЕСА_1 з січня 2004 по грудень 2008 року та в лютому 2009 року частково провадилась оплата за теплопостачання та гаряче водопостачання. Вказані обставини свідчать про визнання відповідачем існування боргу та переривання перебігу строку позовної давності, який в даному випадку почав обраховуватись з березня 2009 року.

Крім того, позивач звертався до Тернівського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_2 заборгованості в сумі 5204,18 грн. 29.08.2011 року було видано судовий наказ, який ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.12.2011 року скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 29.08.2011 року.

З позовом до суду КПТМ "Криворіжтепломережа", звернулось в травні 2012 року тобто в межах трирічного строку позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду, на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України, змінити, в частині розміру стягнутої з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості, і зменшити її з 5 204,18 гривень до 4 712,92 гривень.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2015 року змінити в частині розміру заборгованості, стягнутої з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», зменшивши цей розмір з 5 204,18 гривен до 4 712,92 гривен.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: