РІШЕННЯ

Іменем України

21.08. 2015 року. Справа № 133/1596/15-ц

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Городівського А.А.

при секретарі Ромашкан О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 10000 ( десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, мотивуючи це тим, що 20 березня 2015 року вироком Козятинського міськрайсуду Вінницької області ОСОБА_2 засуджено та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 125 ч.1 КК України, де вона і її мати були потерпілими по кримінальному провадженні. Даний вирок набрав законної сили 19 травня 2015 року після, після постановлення ухвали Апеляційним судом Вінницької області в даному кримінальному провадженні. В кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_2 по ст.. 125 ч.1 КК України позивачка позов цивільний про відшкодування моральної шкоди не заявляла. Даний позов заявила в порядку цивільного судочинства і мотивує свої позовні вимоги тим, що у звязку з заподіянням її тілесних ушкоджень, у вигляді синців на обличчі, лівому плечі, на правому передпліччі, лівому колінному суглобі, гематоми в правій завушній ділянці, які згідно висновку експерта судово- медичної експертизи № 130 від 20 червня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, її заподіяна моральна шкода, оскільки вона більше однієї неділі хворіла, витримувала нестерпну фізичну біль та страждання, її сильно боліла голова, живіт та все тіло. ОСОБА_2 не вибачився за скоєне, дії по відношенню до неї та її матері були надто принизливими, а тому це стало причиною її моральних страждань, які вона оцінює в грошовому вираженні в сумі 10000 гривень.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини заподіяння її легких тілесних ушкоджень, які викладені в позовній заяві. Крім того, в своїх поясненнях обмотивувала розмір заподіяної її моральної шкоди саме в сумі 10000 гривень тим, що від того, що її батько ОСОБА_2 18 червня 2014 року о 23 00 годині побив її та побив її матір, то вона по сьогоднішній день втратила душевний спокій та сон. Негативні емоції від подій 18 червня 2014 року по її побиттю та побиттю її матері ОСОБА_2 та тілесні ушкодження вкрай негативно вплинули на її стан здоровя і її життєві наміри. Від отриманих на той час тілесних ушкоджень вона перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 20.06.2014р. по 25.06.2014 року, а потім зверталася за консультаціями та призначенням лікування до лікарів окуліста та невролога.

В судовому засіданні представник позивачки, адвокат ОСОБА_3, позовні вимоги позивачки підтримав, вважає їх підставними та обґрунтованими, які підлягають задоволенню в повністю, з урахуванням ступеня і характеру тілесних ушкоджень, які були заподіяні відповідачем позивачці та крім цього, були заподіяні тілесні ушкодження її матері, тобто протиправна поведінка відповідача щодо позивачки та члена її сім ї.

Це було встановлено в судовому засіданні при розгляді даної цивільної справи і доведено вироком Козятинського міськрайсуду Вінницької області від 20.03.2015 року, яким засуджено відповідача ОСОБА_2 та визнано винним по ст..125 ч. 1 КК України, а саме за заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Кримінальна справа була оглянута судом в судовому засіданні, позивачкою надано лікарняні листи, довідка про відвідування лікаря невролога, все це свідчить про обґрунтованість позову позивачки про стягнення моральної шкоди. Просить стягнути 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав взагалі, пояснивши, що він не визнавав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, яке йому інкримінувалося правоохоронними органами, хоча і його засуджено і визнано винним, він не бив ОСОБА_1, а захищався.

Представник відповідача, ОСОБА_5, діє відповідно до доручення, в судовому засіданні пояснив, що позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду зловживаючи правом, оскільки вона мала можливість заявити позов цивільний в кримінальному провадженні , але не зробила цього, а на даний час на його субєктивний погляд дочка ОСОБА_1 вирішила заробити грошей, бо відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини встановлені в кримінальному провадженні є обовязкові для суду. Просить звернути увагу, суду що в вироком, яким засуджено ОСОБА_2, встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 била друшляком ОСОБА_2

Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, допитавши свідка ОСОБА_4, оглянувши матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 по ст.. 125 ч.1 КК України, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, оцінивши всі докази в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позиваки слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила в своїх поясненнях обставини заподіяння тілесних ушкоджень дочці ОСОБА_6 18 червня 2014 року о 23 .00 годині, саме відповідачем ОСОБА_7. Крім того, пояснила, що дочка після отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні, також вона теж отримала тілесні ушкодження на очах своєї доньки ОСОБА_1 від ОСОБА_2, якого визнали винним. Вона також знаходилася на стаціонарному лікуванні з приводу заподіяних її тілесних ушкоджень.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа , внаслідок порушення її прав, має право на відшкодування моральної шкоди , яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя , у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої та членів її сімї чи близьких родичів і так шкода відшкодовується грішми.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.03.2015 року ОСОБА_2, відповідач по даній справі, засуджений і його визнано винним у скоєнні навмисного заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4Й та ОСОБА_1 за ст. 125 ч.1 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень, вирок набрав законної сили і на даний час не скасований. ( а.с. 8-10).

Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні , що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою , в даному випадку відповідачем ОСОБА_7, тому суд, з урахуванням того, що моральна шкода, пов'язана з неправомірними діями особи ОСОБА_2, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди.

Судом встановлено і цей факт доведений вироком суду, що позивачці ОСОБА_1 протиправними діями відповідача ОСОБА_2, заподіянні тілесні ушкодження, у вигляді синців на обличчі, лівому плечі, на правому передпліччі, лівому колінному суглобі, гематоми в правій завушній ділянці, які згідно висновку експерта судово - медичної експертизи № 130 від 20 червня 2014 року за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.

Копія лікарняного листа, підтверджують факт перебування на стаціонарному лікування в травматологічному відділнні Козятинської центральної районної лікарні позивачки з ОСОБА_1 з 20.06.2014 року по 25.06.2014 року з приводу заподіяння тілесних ушкоджень.

Виписний епікриз з історії хвороби № 2798 на хвору ОСОБА_1 підтверджує факт проходження лікування з приводу отриманих тілесних ушкоджень в умовах стаціонару, що в свою чергу підтверджує порушення фізичного стану здоровя потерпілої після отриманих тілесних ушкоджень і вказує на їх характер і наслідки для здоровя позивачки ОСОБА_1, якій рекомендовано після отриманого лікування нагляд у невролога.

Позивачка надала в судовому засіданні довідку про те, що вона консультувалася і знаходилася у відділковій лікарні ст.. Козятин у лікаря невролога з приводу погіршення стану здоровя в результаті отриманих тілесних ушкоджень і її встановлено діагноз: після травматичний церебральний синдром.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд виходить з того, що задовольняючи позовні вимоги позивачки частково, суд враховував ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, характер і спосіб заподіяння, наслідки для стану здоровя саме позивачки після ушкоджень, які вона отримала, матеріального стану відповідача, суд враховує також моральні страждання позивачки, тривалість фізичних страждань позивачки та негативних наслідків, які настали для позивачки у зв'язку із вчиненням по відношенню до неї злочинних дій, а тому вважає, що 5000 гривень є достатнім еквівалентом для відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди в результаті неправомірних дій відповідача, і розумною сатисфакцією для потерпілої, щодо компенсації глибини фізичних і душевних страждань і буде відповідати вимогам справедливості з урахуванням всіх обставин справи.

Позивачка при подачі позовної заяви до суду звільнена від сплати судового збору, тому суд на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 60,61, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задовольнити частково..

Стягнути з ОСОБА_2 (іден. номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 (іден. номер НОМЕР_2 ) 5000 (пять тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден. номер НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати в сумі 243 ( двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя:

підпис.

З оригіналом вірно: Суддя - Секретар

Дата документу 24.08.2015