Провадження №2/200/1733/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 08.06.2007 року у розмірі 10965,06 доларів США, що за курсом 12,96 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2014 року складає 142107,18 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNDZAE00000907, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 20422,31 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 20422,31 доларів США. Відповідач, в свою чергу, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду та просить стягнути наявну у відповідача заборгованість у розмірі 10965,06 доларів США, що за курсом 12,96 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2014 року складає 142107,18 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що 07.10.2011 року в рахунок погашення заборгованості він передав позивачу предмет застави автомобіль BMW 540, придбаний ним у кредит 08.06.2007 року, таким чином в належний спосіб виконав своє зобовязання, у звязку з чим воно є припиненим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 08.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNDZAE00000907, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 20422,31 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 20422,31 доларів США.

Відповідно до п.7 кредитного договору метою кредитування є придбання автомобіля вартістю 18 400 доларів США та придбання сукупних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості за договором №DNDZAE00000907 від 08.06.2007 року відповідач ОСОБА_2 станом на 02.10.2014 року має заборгованість - 10965,06 доларів США, яка складається з наступного:

- 7889,77 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 2457,89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 457,44 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом;

- 159,96 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Останній платіж позичальником згідно розрахунку здійснений 24.06.2011 року, а 12.04.2012 року позивачем зараховано в рахунок погашення заборгованості 2915,33 доларів США, як встановлено судом в судовому засіданні у звязку з продажем заставного автомобіля.

Крім цього, згідно наданих відповідачем копій квитанцій, усього сплачено на погашення кредиту 18 732,00 доларів США, при цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що банком отримані суми безпідставно розділялись на менші та зараховувались через різний проміжок часу.

07.10.2011 року відповідачем передано позивачу автомобіль НОМЕР_1, про що складено акт.

08.06.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приват Банк» укладено нотаріально посвідчений договір застави №DNDZAE0000907, предметом якого є забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 08.06.2007 року за рахунок заставного майна автомобіля BMW 540, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_2.

11.10.2011 року ОСОБА_2 видав на ПАТ КБ «Приват Банк» довіреність на право розпорядження транспортним засобом автомобілем BMW 540, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_2.

Як пояснив відповідач в судовому засіданні, дане рішення було обґрунтоване тим, що він опинився у скрутному фінансовому становищі та не міг повертати своєчасно та у повному обсязі борг, у звязку з чим, враховуючи, що вартість автомобіля повністю задовольняла вимоги кредитора з погашення залишку кредиту, він передав його банку для продажу та погашення кредиту.

07.04.2015 року позивачем на вимогу суду надано довідку про розподіл коштів, отриманих від реалізації заставного майна, згідно якої:

1. автомобіль продано на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2011 року;

2. автомобіль реалізовано 12.04.2012 року за ціною 10 018,79 доларів США, з яких:

- 5936,09 доларів США зараховано на погашення тіла кредиту;

- 2915,33 доларів США зараховано на погашення відсотків;

- 1019,87 доларів США зараховано на погашення пені;

- 147,50 доларів США зараховано на погашення штрафу.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2011 року вирішено звернути стягнення на предмет застави автомобіль BMW 540, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08.06.2007 року перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 119 185,21 грн.

22.07.2011 року за вказаним рішенням видано виконавчий лист.

Згідно довідки Індустріального ВДВС ДМУЮ від 16.10.2015 року, вказаний виконавчий лист не предявлявся до виконання.

Встановлено, що за заявою відповідача ОСОБА_2 заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2011 року скасовано та 12.10.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» залишені без розгляду.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Відповідно до статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки.

За ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем було сплачено позивачу на повернення кредиту та сплату відсотків 18 732,00 доларів США, позивачем було звернуто стягнення на заставне майно та отримано задоволення ще за рахунок 10 018,79 доларів США, при цьому розмір кредиту склав 20422,31 доларів США, розмір річної ставки 11,76% ((0,84%+0,14%)*12), отже розмір відсотків до сплати за період з 08.06.2007 року по 08.06.2012 року (строк дії договору) мав скласти 6686,29 доларів США, проте зобовязання було виконано раніше, позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» слід визнати безпідставними, оскільки суд не знаходить підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_2 перед банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір по справі слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 81, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Судовий збір не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова