08 грудня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 20.12.2009 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, яку прийняв, але не оформив ОСОБА_3, брат позивача.
04.08.2014 року помер брат позивача ОСОБА_3, який мешкав за вказаною адресою, після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину даної квартири, яка належала йому на підставі свідоцтва № 1959 від 18.09.2002 року про право власності та на 1/2 частину квартири, яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_2
Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є позивач, яка у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата.
У звязку з тим, що приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, позивач звернулася до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, померлого 04 серпня 2014 року, після смерті ОСОБА_2, померлої 20 грудня 2009 року.
В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
В судове засідання представник відповідача не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви суду не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 1959 від 18.09.2002 року, квартира, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3
20.12.2009 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 1-ЖС № 165076, виданого повторно 02.03.2010 року.
Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірної квартири, яку фактично прийняв, але не оформив ОСОБА_3, син померлої, оскільки був зареєстрований та мешкав в зазначеній квартирі.
Таким чином, ОСОБА_3 набув право власності на всю квартиру № 20 по бул. Центральному, буд. 1 - Б у м. Запоріжжя.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2
Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ЖС № 311183 (повторно), 04.08.2014 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на квартиру № 20 по бул. Центральному, буд. 1 - Б у м. Запоріжжя, єдиною спадкоємицею якої є позивач ОСОБА_1, як рідна сестра померлого.
Відповідно до свідоцтва про народження V-УР № 0348697 батьками ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище позивача) О.П. є ОСОБА_5 та ОСОБА_2
Згідно до свідоцтва про шлюб ІІ-ЖС № 408011 ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та після укладення шлюбу присвоїла прізвище „Рикун.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
З матеріалів спадкової справи № 3/2015 після померлого 04.08.2014 року ОСОБА_3 вбачається, що 27.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_3, склад спадкового майна - 1/2 частини квартири № 20, що знаходиться в будинку № 1-б по бульвару Центральному в м. Запоріжжя; 1/2 частини квартири № 20, що знаходиться в будинку № 1-б по бульвару Центральному в м. Запоріжжя, яка належить померлій 20.12.2009 року ОСОБА_2, матері спадкоємцем якої був ОСОБА_3 син, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 17.07.2015 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, у звязку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на спірну квартиру № 20, що знаходиться в будинку № 1-б по бульвару Центральному в м. Запоріжжя.
Позивач 15.06.2015 року, 08.07.2015 року зверталась до Районної адміністрації по Орджонікідзевському району з питання надання завіреної копії свідоцтва про право власності на житло, яке належало її родичам за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_3, та з питанням надання дублікату зазначеного свідоцтва, однак їй було відмовлено в задоволенні її питань, оскільки вона не є власником спірної квартири , що підтверджується матеріалами справи.
Згідно положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування N 7 від 30.05.2008 р.: „При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, п. 24 вказаної вище Постанови Пленуму також встановлює, що суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.
Таким чином, судом встановлено, що оформити свої спадкові права на спірну квартиру у нотаріальному порядку позивач не мала змоги через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на спадкове майно.
На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3, який помер 04.08.2014 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В.Калюжна