АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/314/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Євтушенко П.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії або бездіяльність начальника Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Бондаренко О.М., Головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Віцінгловської М.Л., третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та зобовязання виключення майна з акту опису й арешту та повернення вилученого майно за місцем вилучення, -

в с т а н о в и л а :

26 листопада 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі даною скаргою.

Просив суд визнати дії та бездіяльність начальника Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ Бондаренко О.М. та головного державного виконавця Віцінгловської М.Л. неправомірними та незаконними; зобов'язати начальника Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ Бондаренко О.М. та головного державного виконавця Віцінгловську М.Л. вжити заходів щодо виключення майна з акту опису й арешту майна боржника від 13.11.2014 року згідно переліку, зазначеному у даному акті; зобов'язати начальника Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ Бондаренко О.М. та відповідального головного державного виконавця вжити передбачених законом заходів та у відповідності до закону повернути вилучене майно за місцем його вилучення, а саме: квартири АДРЕСА_1 з переліком у акті прийому-передачі від 13.11.2014 року; зобов'язати відповідальних осіб Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ повернути скаржнику ключі від квартири, які передані були представнику ПАТ КБ «Приватбанк» Кук В.В., оскільки дана квартира є власністю боржника, а рішення про вилучення ключів не існує.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року в задоволені скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

При цьому послався на ті ж підстави, що і у скарзі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_10, представника Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шаригіної Н.М., перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 виходив з того, що скарга не підлягає задоволенню, так як скаржником не вірно визначений захист своїх майнових прав.

Проте, повністю з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись через порушення норм процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 384 ЦПК України визначено, що скарга може бути подана до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

При цьому право на звернення до суду є строковим.

Так, згідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Згідно до роз'яснень викладених у п. 13 Постанови, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014, № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

При цьому в п. 17 наведеної Постанови роз'яснено, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Відповідно до п. 16 зазначеної Постанови, згідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні

постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Згідно з п. 20 приведеної Постанови, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або іншим чином впливати на їх розгляд.

У разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - п. 24 Постанови.

Судом першої інстанції наведені норми процесуального права та роз'яснення не враховані.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з даною скаргою ОСОБА_6 звернувся до суду 26 листопада 2014 року.

Згідно до прохальної частини скарги заявник просив суд: визнати дії та бездіяльність начальника Соснівського ВДВС ЧМУЮ Бондаренко О.М. та головного державного виконавця Віцінгловської М.Л. неправомірними та незаконними.

Крім того, просив зобов'язати начальника Соснівського ВДВС ЧМУЮ Бондаренко О.М. та головного державного виконавця Віцінгловську М.Л. вжити заходів щодо виключення майна з акту опису й арешту майна боржника від 13.11.2014 року згідно переліку, зазначеному у даному акті; зобов'язати начальника Соснівського ВДВС ЧМУЮ Бондаренко О.М. та відповідального головного державного виконавця вжити передбачених законом заходів та у відповідності до закону повернути вилучене майно за місцем його вилучення, а саме: квартири АДРЕСА_1 з переліком у акті приймання-передавання від 13.11.2014 року; зобов'язати відповідальних осіб Соснівського ВДВС ЧМУЮ повернути скаржнику ключі від квартири, які передані були представнику ПАТ КБ «Приватбанк» Кук В.В., оскільки дана квартира є власністю боржника, а рішення про вилучення ключів не існує.

Скарга ОСОБА_6 мотивована тим, що на виконанні в Соснівському ВДВС Черкаського МУЮ перебувало виконавче провадження ВП № 44992009 згідно виконавчого листа № 2/712/69/14 виданого 11.04.2014 р. Соснівським районним судом м. Черкаси щодо виселення ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1.

Жодних постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження на адресу заявника, згідно до його твердження, не надходило. Виконавчою службою було вчинено термінові незаконні дії з метою вилучення майна боржника.

13 листопада 2014 року, в момент відсутності заявника в місті, про що він повідомив державного виконавця, працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк» та працівниками Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ було здійснено вилучення та вивезення рухомого майна, що знаходилось у квартирі боржника АДРЕСА_1 серед якого і майно належне іншій особі, зламано та поміняно замки у вхідних дверях.

Начальник Центрального ВДВС Черкаського МУЮ, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, умисно не здійснює контроль за рішеннями, діями державного виконавця та не реагує на письмові заяви заявника, зокрема останнє звернення від 04.11.2014 року.

Розглядаючи справу за скаргою ОСОБА_6 судом першої інстанції належним чином не перевірено всіх обставин справи, зокрема дотримання заявником строків подання даної скарги, встановлених законом.

Також, не з'ясовано чи відповідає скарга загальним вимогам щодо її форми та змісту.

Так, ПАТ КБ «Приватбанк», який є стягувачем у виконавчому проваджені ВП № 44992009, у скарзі заявником, а в подальшому і в ухвалі суду зазначений в якості третьої особи.

В свою чергу, Віцінгловська М.Л., чиї дії і бездіяльність, зокрема оскаржуються заявником, є головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, а не Центального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про що зазначено в скарзі та в ухвалі суду першої інстанції.

Крім того, не надано належної оцінки і тому, що заявник, заявляючи вимогу про визнання дій та бездіяльність начальника Соснівського ВДВС ЧМУЮ Бондаренко О.М. та головного державного виконавця Віцінгловської М.Л. неправомірними та незаконними, в прохальній частині не вказав зміст оскаржуваних ним дій чи бездіяльності.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 197 ЦПК України не здійснював фіксування судового засідання технічними засобами, а у справі був складений протокол.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, порядок вирішення питання за скаргою, тому ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 грудня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає

Головуючий :

Судді :