Головуючий суду 1 інстанції - Юхимук Р.С.
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 428/4337/14-ц
Провадження № 22ц/782/103/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів:Карташова О.Ю., Фарятьєва С.О.,

при секретарі: Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу по апеляційній скарзі «Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 січня 2013року та додаткове рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 лютого 2013року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012року позивач ОСОБА_4. звернувся до суду з позовною заявою до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу, в якій посилався на те, що відповідно до договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року ПП «Укрбудпостач і К», в рахунок погашення боргу за договором від 17.03.2011року, передало позивачу у власність рухоме ємісне насосне обладнання та нерухоме майно, згідно із додатком №1, у тому числі будівлю насосної, інв.№ 150, будівлю офісу, інв. № 269, навіс для насосу, інв. № 227. Об'єкти нерухомого майна належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2007року та знаходяться на земельній ділянці, яка належить відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.01.2010року за адресою АДРЕСА_1, на стадії реконструкції, що підтверджується рішенням Виконкому Сєвєродонецької міськради № 1112 від 03.06.2008року та Дозволом на виконання будівельних робіт від 18.02.2011року № 57/2011, Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, проектно-кошторисною документацією, технічним паспортом. Згідно акту приймання-передачі за договором про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року ПП «Укрбудпостач і К» передав у власність рухоме та нерухоме майно, взамін сплати боргу в сумі 1067378,09грн. Позивач вважає, що він на законних підставах набув право власності на спірне майно, вартістю 182799,44грн., оскільки ним були виконані в повному обсязі зобов'язання за вказаним договором, але відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на неможливість нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу скористатися своїм правом на розпорядження майном. Просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 182799,44грн.

Заявою від 09.01.2013року позивач повідомив суд про те, що в рахунок погашення боргу він відмовляється від сплати ПП «Укрбудпостач і К» суми боргу в розмірі 182799,44грн. за умови передання відповідачем йому у власність наступних об'єктів: 1. будівлі механічної майстерні, інв. № 150, зазначеною літерою «Г» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 2784,12грн; 2. адміністративної будівлі, інв.№ 269, зазначеною літерою «Л,Л1» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 174792,59грн.; 3. навіс, інв.№ 227, зазначеного літерою «Н» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 5222,73грн.; 4. естакади, інв.№ 188, зазначені «№9» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 2992,91грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 січня 2013року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені. Припинено зобов'язання повернення боргу за згодою сторін внаслідок передання ПП «Укрбудпостач і К» ОСОБА_4. відступного у вигляді нерухомого майна. Визнано за ОСОБА_4. право приватної власності на: будівлю механічної майстерні, інв. № 150, літера «Г»; адміністративну будівлю, інв.№ 269, літери «Л і ЛІ » навіс, літера «Н»; естакади, інв.№ 188, №9 за адресою АДРЕСА_1, в рахунок погашення боргу.

29.01.2013року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення, посилаючись на те, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 січня 2013року його позовні вимоги повністю задоволені. Визнано за ним право приватної власності на нерухоме майно: будівлю механічної майстерні; адміністративну будівлю; навіс; естакади, за адресою АДРЕСА_1, в рахунок погашення боргу. При ухваленні зазначеного рішення суд, вирішивши питання про визнання права власності на деякі будівлі, що належали відповідачу, не зазначив, що вказані будівлі необхідно виділити позивачу у натурі, оскільки відсутність у рішенні цього зазначення позбавляють позивача можливості зареєструвати своє право власності на визначені рішенням будівлі. Просив ухвалити додаткове рішення стосовно виділення ОСОБА_4. в натурі у власність частки приватного майна, а саме: будівлі механічної майстерні, інв. № 150, літера «Г»; адміністративної будівлі, інв.№ 269, літери «Л,Л1»; навісу, інв.№ 227, літера «Н»; естакади, інв.№ 188, «№9» за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням (додатковим) Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 лютого 2013року винесено додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу, а саме: виділено ОСОБА_4. в натурі у власність частку приватного майна, а саме: будівлю механічної майстерні, інв. № 150, літера «Г»; адміністративну будівлю, інв.№ 269, літери «Л,Л1»; навіс, інв.№ 227, літера «Н»; естакади, інв. № 188, «№9» за адресою АДРЕСА_1, що складає 2/3 частки.

Не погодившись із даними рішеннями ПП «Укрбудпостач і К» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ці рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2007року ПП «Укрбудпостач і К» придбало у власність Склад №3, а саме: будівлю операторної - літ. «А-1Н,а», загальною площею 25,3кв.м.; будівлю насосної,- літ. «Б», загальною площею 15,8кв.м.; гараж - літ. «В», загальною площею 13,1кв.м.; гараж- літ. «Г», загальною площею 7,0кв.м.; склад -літ «Ж,ж», загальною площею 162,4кв.м.; № 1,2,3,4,5,6,7 - огорожу; №9 - естакаду; № 8 - водопровід; вбиральню - літ. «У», № 10-37 - резервуари, розташовані за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 9337кв.м.. Позивач ОСОБА_4. є засновником ПП «Укрбудпостач і К» .

Також за ПП «Укрбудпостач і К» зареєстровано право приватної власності на склад №3 та земельну ділянку, площею 0,0781га, розташованих за адресою АДРЕСА_1.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

Задовольняючи повністю позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що позивач до початку розгляду справи по суті надав суду клопотання, яким змінив предмет позову та просив припинити зобов'язання повернення боргу у розмірі 182799,44грн. за згодою сторін внаслідок передання відповідачем ПП «Укрбудпостач і К» позивачу відступного у вигляді спірного нерухомого майна, визнавши за останнім право власності на це нерухоме майно, а відповідач в судовому засіданні повністю визнав змінені позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення та прийшов до висновку про те, що визнання позову слід прийняти, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб та визнав за позивачем ОСОБА_4. право власності на спірні об'єкти нерухомості, припинивши зобов'язання повернення боргу за згодою сторін внаслідок передання позивачу відступного у вигляді нерухомого майна.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, адже до нього він дійшов поспішно, без належного дотримання нори матеріального і процесуального права, без належного з'ясування дійсних обставин справи, оцінки доводів сторін і наданих ними доказів.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 вказав лише про визнання відповідачем позовних вимог щодо передачі ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу відступного у вигляді нерухомого майна, який слід суду прийняти, оскільки, як вважав суд першої інстанції, це не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб.

Колегія суддів не вбачає підстав для викладення мотивувальної частини рішення судом першої інстанції за правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України лише з мотивів визнання позову відповідачем та прийняття його судом, оскільки встановлені судом обставини, що мають значення для справи, потребують юридичної оцінки, з посиланням на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права на підставі яких визначено права та обов'язки сторін та відповідно до них правовідносини, а також наявності оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на спірні об'єкти нерухомого майна, отримані останнім у якості відступного в рахунок погашення боргу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, встановлених ст.376 ЦК України (самочинне будівництво) та ст.392 ЦК України - в разі, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує право власності. У інших випадках право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів ( ст.328 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_4 останній посилається на те, що відповідно до договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року ПП «Укрбудпостач і К», в рахунок погашення боргу за договором від 17.03.2011року, передало позивачу у власність рухоме ємісне насосне обладнання та нерухоме майно, згідно із додатком №1, у тому числі будівлю насосної, інв.№ 150, будівлю офісу, інв. № 269, навіс для насосу, інв. № 227. Об'єкти нерухомого майна належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2007року.

Між тим, перелік об'єктів нерухомості, Додаток №1, який затверджений загальними зборами засновників ПП «Укрбудпостач і К» від 06.06.2012року № 1, а.с.4, т.2, позивачем не надано, матеріали справи не містять, як не містять й відомостей щодо вартості цих об'єктів.

Наявність в матеріалах справи акту приймання-передачі від 06.06.2012року рухомого та нерухомого майна, а.с.6, т.2, не є достатнім доказом того, що на відчуження саме цього майна була дана згода загальними зборами засновників ПП «Укрбудпостач і К» від 06.06.2012року.

Також з позовної заяви ОСОБА_4 вбачається, що відповідачем йому були передані будівля насосної, інв.№ 150, будівля офісу, інв. № 269, навіс для насосу, інв. № 227, які належали відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2007року та знаходяться на земельній ділянці, яка належить відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.01.2010року за адресою АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що зазначені об'єкти нерухомості знаходяться на стадії реконструкції, що підтверджується рішенням Виконкому Сєвєродонецької міськради № 1112 від 03.06.2008року та Дозволом на виконання будівельних робіт від 18.02.2011року № 57/2011, Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, проектно-кошторисною документацією, технічним паспортом, повідомив суд про згоду на визнання за ним права власності на об'єкти нерухомого майна: будівлю механічної майстерні, інв. № 150, зазначеною літерою «Г» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 2784,12грн; адміністративну будівлю, інв.№ 269, зазначеною літерою «Л,Л1» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 174792,59грн.; навіс, інв.№ 227, зазначеного літерою «Н» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 5222,73грн.; естакади, інв.№ 188, зазначені «№9» на плані БТІ, залишковою балансовою вартістю 2992,91грн.

Також, звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач ОСОБА_4 просив суд виділити йому в натурі у власність частки приватного майна, а саме: будівлю механічної майстерні, інв. № 150, літера «Г»; адміністративну будівлю, інв.№ 269, літери «Л,Л1»; навіс, інв.№ 227, літера «Н»; естакаду, інв.№ 188, «№9» за адресою АДРЕСА_1.

Як встановлено колегією суддів, відповідно до договору купівлі-продажу від 01.06.2007року ПП «Укрбудпостач і К», засновником якого є у тому числі і позивач ОСОБА_4., придбало у власність Склад №3, а саме: будівлю операторної - літ. «А-1Н,а», загальною площею 25,3кв.м.; будівлю насосної,- літ. «Б», загальною площею 15,8кв.м.; гараж - літ. «В», загальною площею13,1кв.м.; гараж- літ. «Г», загальною площею 7,0кв.м.; склад -літ «Ж,ж», загальною площею 162,4кв.м.; № 1,2,3,4,5,6,7 - огорожу; №9 - естакаду; № 8 - водопровід; вбиральню - літ. «У», № 10-37 - резервуари, розташовані за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 9337кв.м., а.с.25, т.3.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 06.07.2007р., відповідно до договору купівлі-продажу від 01.06.2007р. за ПП «Укрбудпостач і К» на праві власності зареєстровано - Склад №3 за адресою АДРЕСА_1, а.с.27, т.3.

Як вбачається з рішення Виконкому Сєвєродонецької міськради № 1112 від 03.06.2008року, ПП «Укрбудпостач іК» надано дозвіл на реконструкцію Складу №3 з метою технічного переоснащення, а.с.34, т.3.

Відповідно Дозволу на виконання будівельних робіт від 18.02.2011року № 57/2011, ПП «Укрбудпостач і К» » дозволені будівельні роботи з реконструкції Складу ПММ №3 з метою переоснащення, а.с.33, т.1.

Як вбачається з Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, реконструкція складу ПММ 3№ - об'єкт готовий до експлуатації, а.а.с.35-40.

На підставі зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що належний на праві власності відповідачу ПП «Укрбудпостач іК» Склад №3, як цілісний майновий комплекс, було реконструйовано із зміною функціонального призначення його складових- споруд та будівель, що не заперечується сторонами.

Згідно з ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності ни нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає змоменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.375 ЦК Україїни власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з вимогами ст.182 ЦК Україїни та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески.

Відповідно до п. 46 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМУ №703 від 22.07.06.2011року для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав, зокрема: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Таким чином Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено порядок видачі свідоцтва про право власності на новозбудовані об'єкти нерухомого майна.

Зі змісту частини 5 ст.11 ЦК України вбачається, що цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Виходячи з положень ст.392 ЦК України позов про визнання права власності у разі оспорювання чи невизнання цього права іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності, має право пред'являти лише власник майна.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-131цс13, застосування якої є обов'язковим в силу ст.360-7 ЦПК України порядок та умови набуття права власності на новостворене майно врегульовані положеннями статті 331 ЦК України. Вказана норма не передбачає можливості виникнення права власності на новостворене нерухоме майно за рішенням суду.

Також Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 15 Постанови № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року роз'яснив, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК України).

З матеріалів справи не вбачається, та позивачем не доведено, що реконструйовані спірні об'єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1 пройшли державну реєстрацію, а відповідач ПП «Укрбудпоста іК» у встановленому порядку, набув на них право власності.

Тому, набуття права власності на об'єкт нерухомості, всупереч встановленому вище порядку, а саме на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.ст. 11, 328 ЦК України є незаконним.

Відповідно до вимог ст.600 ЦК України припинення зобов'язання передаванням відступного може здійснюватись за згодою сторін і лише власником.

Як вбачається з угладеного між сторонами договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року в рахунок погашення боргу за договором від 17.03.2011року, ПП «Укрбудпостач і К» передало позивачу у власність рухоме ємісне насосне обладнання та нерухоме майно, згідно із додатком №1, у тому числі будівлю насосної, інв.№ 150, будівлю офісу, інв. № 269, навіс для насосу, інв. № 227.

Колегія суддів вважає, що оскільки договором про припинення зобов'язання передачею відступного від 06.06.2012року досягається узгоджене волевиявлення сторін та набувається юридичний факт, це означає, що на вчинення даної угоди поширюються усі правила про вчинення правочинів, в тому числі й нотаріальне його посвідчення.

Згідно ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Правочин, який підлягає державній реєстрації, вважається вчиненим лише з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст. 210 ЦК України).

Визнання судом першої інстанції права власності на спірні об'єкти нерухомості в результаті укладення угоди про припинення зобов'язання передачею відступного, також не відповідає вимогам ч.2 ст.220 ЦК України

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що позивачем не надано відповідних доказів та не доведена наявність у відповідача боргу за договором від 17.03.2011року в сумі 1067378,09грн., що є передумовою виникнення матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, а також не доведена наявність підстав для задоволення позову, предметом якого є не грошові кошти, а нерухоме майно, яке у якості відступного в рахунок погашення боргу, позивач бажає отримати від відповідача, посилаючись на укладання сторонами відповідного договору від 06.06.2012року, а визнання позову відповідачем свідчить про спрямованість на ухилення від виконання вимог цивільного законодавства, яким врегульовано порядок укладання договорів щодо відчуження та набуття права власності на нерухоме майно, а також намагання сторін здійснити за рішенням суду відчуження нерухомого майна, яке не введено в експлуатацію та не має державної реєстрації, однак такий порядок суперечить чинному законодавству, оскільки суд не вправі підміняти собою компетенцію інших державних органів.

За таких обставин колегія суддів, проаналізувавши доводи апеляційної скарги у сукупності з іншими доказами по справі, приходить до висновку про те, що доводи апелянта у апеляційній скарзі на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 січня 2013року знайшли своє належне підтвердження.

Щодо додаткового рішення суду першої інстанції, то колегія суддів вважає, що вимоги про ухвалення додаткового рішення є похідними від рішення по суті розглянутої справи та є одним зі способів усунення наявних недоліків резолютивної частини судового рішення і тих недоліків, які можуть бути властиві рішенню на думку сторін та інших осіб, які брали участь у справі,

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, що призвело до невірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, а також норми процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як підлягає скасуванню і додаткове рішення, яким за заявою ОСОБА_4 усунуті недоліки резолютивної частини рішення, а апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо апеляційної скарги в частині оскарження ПП «Укрбудпостач іК» ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 квітня 2013року про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу, то апеляційним судом Луганської області 24 червня 2015року була постановлена ухвала, яка оформлена окремим процесуальним документом.

Керуючись ст.ст. 209, 303,304,п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313,314,316,317,319 ЦПК України судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу «Укрбудпостач і К» задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 січня 2013року та додаткове рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 лютого 2013року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» про стягнення боргу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: