Провадження № 2/646/1999/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.15 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого у справі судді Нікуліної Л.П.,
за участю секретаря Жура О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Червонозаводський РВ в м. Харкові Головного Управління державної імміграційної служби України в Харківській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником зазначеної квартири, в якій крім нього зареєстровані відповідачі, які в даній квартирі не проживають більш пяти років, не ведуть спільного господарства, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавляться.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином.
Представник третьої особи - Червонозаводського РВ в м. Харкові Головного Управління державної імміграційної служби України в Харківській області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за № 126, будинку за № 174, корпусу 4 по проспекту Гагаріна у місті Харкові на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого 25.10.2001 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий № 8219. ( а.с.7).
Позивач постійно проживає та зареєстрований за адресою квартири з 13.12.2001 р., що вбачається з копії паспорту та відмітки про прописку Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.(а.с.5).
Крім позивача у квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 з 18.11.2009 року, ОСОБА_3 з 25.11.2009 року та ОСОБА_4 з 26.11.2009 року, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку, видану начальником дільниці № 60 КП «Жилкомсервіс». (а.с. 8)
Позивач підтвердив, що його родичі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у 2009 році були зареєстровані у його квартирі з його дозволу, але останні пять років не проживають в зазначеній квартирі, не ведуть спільного господарства, не сплачуються комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі не має.
Зазначені обставини підтверджуються актом громадської комісії мешканців будинку за №174, корпусу 4 по пр.Гагаріна у м.Харкові. (а.с. 27-28)
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7М, та ОСОБА_8 зазначили, що багато років знають позивача, оскільки є його сусідами, та не ніколи не бачили відповідачів за адресою проживання позивача. Також підтвердили, що позивач сам доглядає за квартирою, робить у ній необхідні ремонтні роботи та сплачує комунальні платежі.
Як вбачається з наданих судові квитанцій про сплату комунальних платежів за 2013-2015 р.р., особистий рахунок на отримання комунальних послуг та квартплату на спірну квартиру відкритий на імя ОСОБА_1, який здійснює відповідну сплату. (а.с. 9-11, 21-26)
Судом встановлено, що реєстрація відповідачів за адресою спірної квартири перешкоджає позивачу належним чином користуватися своєю власністю. Оскільки у добровільному порядку відповідачі не припиняє свою реєстрацію у будинку, позивач вимушений звернутися до суду із позовом, оскільки вважає своє право власнику порушеним.
Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України закріплений принцип непорушності права власності. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, як власник житлової квартири, не може в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому що в ній до теперішнього часу зареєстровані відповідачі, які більш пяти років фактично у квартирі не проживають, їх речей у квартирі не має, спірне житло відповідачі залишили добровільно, право відповідачів на проживання у квартирі позивачем не порушувалося. Тому суд вважає занеобхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею в спірній квартирі.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214-215, 218? 224-226 ЦПК України, ст.ст.15,16,316,317,321,383 386,391 ЦК України, п.п. 33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 07.02.2014 р., суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Червонозаводський РВ в м. Харкові Головного Управління державної імміграційної служби України в Харківській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
ОСОБА_9 ОСОБА_10 таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі № 126, будинку № 174, корпусу 4 по проспекту Гагаріна у місті Харкові.
ОСОБА_9 ОСОБА_11 таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі № 126, будинку за № 174, корпусу 4 по проспекту Гагаріна у місті Харкові.
ОСОБА_9 ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі № 126, будинку за № 174, корпусу 4 по проспекту Гагаріна у місті Харкові.
Відповідно до ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя - Л.П.Нікуліна