Справа №710/862/15-ц
провадження № 2/710/368/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області
в складі : головуючого - судді Красюк Г.П.
за участю секретаря Бараненко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шпола Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору фінансового лізингу припиненим та стягнення завданих збитків і моральної шкоди,-
-в с т а н о в и в: -
06.02.2014р. між позивачем та відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в особі представника ОСОБА_2 укладено договір фінансового лізингу №009187, за яким лізингодавець бере на себе зобов»язання придбати предмет лізингу у власність та передати його в користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених п.1.3 Договору.Предметом договору лізингу є трактор, «Беларус-892».
Згідно п.1.7 Договору предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця авансового платежу (50% від вартості предмету лізингу), комісії за організацію та оформлення договору (10% від вартості предмету лізингу) та комісії за передачу предмету лізингу (3% від вартості предмету лізингу).
Пунктом 4.1 Договору передбачено що лізингодавець передає предмет лізигну лізингоодержувачу на пізніше 90 робочих днів з дати отримання авансового платежу на свій (лізингодавця) поточний рахунок відповідно до умов договору.
27.06.2014р. позивачем на банківський рахунок відповідача було доплачено 50 грн.
Відповідач повинен був передати предмет лізингу - трактор не пізніше 03.11.2014р., однак, свого обов»язку не виконав, тому позивач 03.11.2014р. звернувся до відповідача з вимогою передати йому у користування предмет лізингу, на яку отримав повідомлення від 26.11.2014р., що «всі умови договору будуть виконані в повному об»ємі».
Проте, предмет лізингу відповідачем в подальшому поставлений не був. Тому, 02.02.2015р. позивач надіслав на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, письмове повідомлення про відмову від договору з вимогою повернути сплачені кошти. До повідомлення було додано повні банківські реквізити позивача. Однак, дане повідомлення було повернуто позивачу в зв»язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою.
11.02.2015р. позивач повторно надіслав відповідачу повідомлення про відмову від договору, але відповіді так і не отримав.
Представник відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс»- ОСОБА_3 позов не визнав, про що повідомив письмово, мотивуючи тим, що в зв»язку з подорожчанням автомобільної та сільськогосподарської техніки, позивач повинен був здійснити доплату вартості предмета лізингу, як передбачено п.1.6 Договору фінансового лізингу, а поскільки позивач ОСОБА_1 доплату не здійснив, то у ТОВ відсутній обов»язок по передачі в користування предмета лізингу.
Вислухавши позивача, вивчивши письмове заперечення представника відповідача, письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив, що дійсно 06.02.2014р. між сторонами було укладено договір фінансового лізингу №009187. Згідно п.1.7 Договору предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця авансового платежу (50% від вартості предмету лізингу), комісії за організацію та оформлення договору (10% від вартості предмету лізингу) та комісії за передачу предмету лізингу (3% від вартості предмету лізингу).
Пунктом 4.1 Договору передбачено що лізингодавець передає предмет лізигну лізингоодержувачу не пізніше 90 робочих днів з дати отримання авансового платежу на свій (лізингодавця) поточний рахунок відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов»язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобв»язання, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг», Лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.
Судом встановлено, що 06.02.2014р. між відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір №009187 фінансового лізингу. Предметом договору є трактор «Беларус -892» вартістю 165000грн.
Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 вчасно сплатив обумовлені умовами договору платежі, але у визначений договором строк предмет лізингу- трактор «Беларус -892» не отримав, а отже правомірно в односторонньому порядку позивач розірвав укладений договір,внаслідок прострочення передачі предмету лізингу і має право на повернення йому платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови. А відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.
Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.
Суд прийшов до висновку, що відповідач ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» порушила умови договору лізингу, а саме п.4.1 згідно якого лізингодавець передає предмет лізингу лізингоодержувачу не пізніше 90 робочих днів з дати отримання авансового платежу на свій лізигнодавця поточний рахунок. Всі передбачені умовами договору платежі, позивач ОСОБА_1 провів 27.06.2014р., але протягом 90 робочих днів, з часу проведення необхідної оплати, предмет лізингу трактор «Беларус-892» лізингоотримувачу- позивачу поставлений не був.
На підставі викладеного, ст.ст.23,615,623 ЦК України, ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» ч.2 ст.22 Закону України «Про захист права споживачів», керуючись ст. ст. 10,60,212-215,224-226 ЦПК України, суд,-
позов задовольнити частково.
Визнати договір фінансового лізингу №009187 від 06.02.2014р. між ОСОБА_1 і ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» припиненим.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь держави 855 грн. судового збору.
Відповідач вправі подати до Шполянського районного суду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Суддя