Справа № 638/2241/15-ц
Провадження № 2/638/2851/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 серпня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді Грищенко І.О.
при секретарі: Виставній А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
19.02.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути на їх користь з відповідача суму боргу за договором позики (письмовою розпискою) в розмірі 1159782,80 грн., проценти за користування позикою в розмірі 2087609,04 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн.
На судовому засіданні уповноважений представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ОСОБА_8, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримав позовні вимоги своїх довірителів, просив позов задовольнити. В судове засідання 17.08.2015 року не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді в разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 на судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотною кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Представника, якій би діяв від його імені на підставі довіреності, до суду не направив, доказів, що підтверджують неявку з поважної причини, письмових заперечень проти позову, заяви про перенесення розгляду справи або заяви про розгляд справи за його відсутністю не представив. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
14 квітня 2008 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-БК № 108372, копію якого долучено до матеріалів справи.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його сини Іванов ОСОБА_6 та Іванов ОСОБА_7, які звертались до ОСОБА_3 з проханням повернути суму боргу.
Але, в порушення взятих на себе цивільно-правових зобов'язань у визначений строк відповідач не повернув позичені кошти. На даний час ухиляється від спілкування з цього приводу, кошти не повертає.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.
Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з положеннями ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а також в інших випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, у відповідності до матеріалів справи та наданої позивачами розписки, ОСОБА_3 узяв на себе зобовязання сплачувати три відсотки від суми боргу щомісячно.
У позовній заяві наведено розрахунок розміру процентів за увесь час користування грошовими засобами відповідачем. Загальна сума пені склала 79 200 доларів США, що еквівалентно 2 087 609, 04 гривень.
Згідно з положеннями ч.1, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Тому, суд вважає, що відсотки за договором позики мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачів.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Сума боргу на день звернення позивачів з позовом до суду становить 3 247 391, 84 грн., з яких 1 159 782, 80 грн. сума заборгованості за договором позики та 2 087 609, 04 грн. - три відсотки місячних за користування грошима.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів суми боргу за договором позики (письмовою розпискою).
Зважаючи на те, що відповідач свої зобов'язання у визначений термін не виконав, добровільно грошові кошти не повернув, у позивачів виникло право на звернення до суду з дійсним позовом.
Судові витрати, понесені позивачами при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на їх користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, ч.4 ст. 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 625, 1046, 1047, 1049, 1216, 1218 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) суму боргу за договором позики (письмовою розпискою) в розмірі 3 247 391, 84 грн. (три мільйони двісті сорок сім тисяч триста девяноста одну гривень 84 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) понесені позивачами при зверненні з позовом до суду та документально підтверджені судові витрати, у вигляді судового збору в розмірі 3 654, 00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири тисячі гривень 00 коп.).
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий: суддя: І.О.Грищенко