Справа № 642/4326/15-ц
13 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Проценко Л.Г.
при секретарі Канаєвій К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності,-
Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на 18/100 частин домоволодіння по вул. Шостопарк 8, в м. Харкові за набувальною давністю. При цьому посилалась на те, що вона є власником 82/100 частин домоволодіння за вказаною адресою на підставі договору дарування від 06.05.2005 р. Після набуття права власності позивачка приступила до користування всім домоволодінням, проводила дрібний ремонт для приведення будівель в належний стан. Співвласників 18/100 частин домоволодіння ОСОБА_1 ніколи не бачила, з часу набуття права власності жодною особою не оспорено її вільне володіння та користування майном. У звязку з тим, що вона безперервно протягом десяти років користується та утримує все домоволодіння по вулиці Шостопарк, 8 у м. Харкові, вважає, що має право на визнання за нею права власності на 18/100 частин зазначеного домоволодіння.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що позивачка після укладення договору дарування почала володіти та користуватися домоволодінням, яке складається з двок будинків: деревяного та цегляного. Власника 18/100 частин зазначеного домоволодіння (які не виділені), позивачка ніколи не бачила, ця частина будь за ким не зареєстрована та ніхто не звертався ні до неї ні до міськради про порушення права власності. Позивачка, яка постійно мешкає та зарєєстрована за вказаною адресою відкрито та безперервно більше 10 років користується 18/100 частиною домоволодіння, проводить поточний ремонт та утримує будівлі, а тому має право на визнання її власником.зазначених частин за набувальною давністю.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність та надав суду відзив, в якому просив вирішити справу відповідно до вимог діючого законодавства.
Відповідачка ОСОБА_3 до суду не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомллялася належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті «Слобідський край».
За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 06.05.2005 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 в реєстрі №3531, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5М.) є власником 82/100 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Шостопарк, 8. Договір зареєстровано в КП «ОСОБА_2 МіськБТІ» 19.05.2005 р., № витягу 7286703. (а.с.5,6)
Згідно свідоцтва про шлюб від 28.08.2012 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб про що вчинено запис за №08. Прізвища сторін після шлюбу «Єпіфанов» та «Єпіфанова». (а.с.7)
Як вбачається з паспорту позивачки та довідки про склад сім?ї від 23.06.2015 р. ОСОБА_1 з 21.07.2005 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею зареєстрована її свекруха ОСОБА_7, інші особи за даною адресою не зареєстровані. (а.с. 12, 75)
Згідно свідоцтва про право на спадщину від 09.08.1978р. виданого 2-ю ХДНК ОСОБА_3 є власникогм половини будинку за адресою: м. Харків, вул. Шостопарк, 8.(а.с. 60, 61)
Рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 05.11.1991р. №259/2 перерозподілені ідеальні частки права власності між співвласниками в домоволодінні за адресою: м. Харків, вул. Шостопарк, 8: ОСОБА_8 82/100 частини домоволодіння, замість раніше належних ?; ОСОБА_3 - 18/100 частини домоволодіння, замість раніше належних ?. (а.с.62)

Відповідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Х/О ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Шостопарк, 8 не значиться (а.с.68)

Згідно даних технічного паспорту від 05.06.2015 року, виготовленого КП «ОСОБА_2 МіськБТІ» - на території домоволодіння розташовані два житлових будинки літ. «А-1» загальною площею 32,5 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м. з прибудовою літ. «а», житлового будинку літ. «Д-1» загальною площею 31,0 кв.м, житловою площею 14,4 кв.м, з прибудовою літ. «д?», тамбуром літ. «д?», ганком літ. «д?», вбиральні літ. «Б» та літ. «В», огорожі №4,5,7, зливної ями №6. (а.с.23-26)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 безперервно та вільно протягом десяти років користується та утримує все домоволодіння №8 по вулиці Шостопарк м. Харкова. та проводить поточний ремонт будівель і споруд для підтримання їх в належному для використання стані.

При розгляді справи судом не встановлено осіб, які б оспорювали право володіння та користування позивачкою спірним майном.

Відповідно до частини першоїстатті 344 ЦК України - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Згідно п.9,11,14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК)). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За змістом ст.344 ЦК України визначаються ознаки володіння, які є необхідними для набуттяч права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків.перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка з травня 2005р. відкрито, добросовісно та безперервно володіла 18/100 частиною зазначеного домоволодіння суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі та визнає за нею право власності на 18/100 частин домоволодіння по вулиці Шостопарк 8, в м. Харкові за набувальною давністю .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, 344 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 18/100 частин домоволодіння по вулиці Шостопарк 8, м. Харкова, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 32,5 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м. з прибудовою літ. «а», житлового будинку літ. «Д-1» загальною площею 31,0 кв.м, житловою площею 14,4 кв.м, з прибудовою літ. «д?», тамбуром літ. «д?», ганком літ. «д?», вбиральні літ. «Б» та літ. «В», огорожі №4,5,7, зливної ями №6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.Г. Проценко