Справа № 369/622/14-ц
Провадження № 2/369/1938/15
10 липня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
за участю секретаря Котляр А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу, -
У січні 2014 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу.
18.03.2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення у вищевказаній цивільній справі. Позов задоволено частково.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.07.2014 року вищевказане заочне рішення залишено без змін.
Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2014 р. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23.07.2014 р. скасовано, а справу передано до суду І інстанції на новий розгляд.
Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 13 вересня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №97-5NO/09-2005А, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 24 080, 00 дол.США зі сплатою відсотків у розмірі 12,50 % річних.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 13 вересня 2005 року.
Відповідач належним чином не здійснює виконання умов кредитного договору. В зв»язку з чим позивач був змушений звернутися в суд.
Надати право ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем.
Стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача.
Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв.
За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, що 13 вересня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке згодом змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №97-5NO/09-2005А, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 24 080, 00 дол.США зі сплатою відсотків у розмірі 12,50 % річних.
20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12.
20.04.2012 року між ТЬОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №05/12-КВ.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 13 вересня 2005 року.
Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є наступне майно: автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; Марка: МАZDА 3; Номер кузова: ІJMZBK12F261253069; Рік випуску: 2005; Держ реєстр номер: АІ0468АЕ, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС № 537693, виданий 08.07.2005року МРЕВ м. Боярка ДАІГУ-УМВС України в Київській області.
Згідно кредитного договору відповідач зобов'язався суворо дотримуватися положень цього договору, а також договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі, порядку і строки, визначені в кредитному договорі.
Позивач, як кредитодавець повністю виконав свій обов'язок передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує.
Станом на 05.12.2013 р. у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 573 235,97 грн., яка складається з:
-заборгованість по основній сумі 192 399,20 грн.;
-заборгованість за відсотками 100 875,35 грн.;
-нараховані відсотки на дату подачі позову 39 749,12 грн.;
-пеня - 234 440,34 грн.;
-три відсотка річних від простроченої суми 5 771, 96 грн.
Відповідно до визначення термінів договору «Право іпотеки» та п. 4.5. договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов'язання або його частини позивач має безумовне та безспірне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в тому числі але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором, витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при зверненні стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати понесені іпотекодержателем у зв'язку з цим договором.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізації предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, враховуючи ті обставини, на які було вказано Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 526, 530, 575, 629 ЦК України, ст. 3-7, 33, 37 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Надати право ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» сплачений у справі судовий збір в сумі 3 654 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: Д. Д. Усатов