справа №489/5223/15-ц
номер провадження 2/489/2453/15
Рішення Іменем України

19 серпня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

В обґрунтування вимог вказала, що 17.04.2014 перебуває у шлюбі з відповідачем від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2014, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП №101757.

Від спільного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ФП №219240, актовий запис № 171), який проживає разом з матірю.

Із пояснень позивача встановлено, що фактично шлюб між нею та відповідачем припинені з травня місяця 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає в недостатньому розмірі, хоча має задовільний стан здоровя і постійний заробіток, так як працює слюсарем на ДП НВКГ «Зоря-Машпроект».

Вказані обставини відповідач не оспорював.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 наведеного Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до частини другої статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 191 вказаного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Частиною першою статті 182 СК України та розясненнями, що містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача та те, що він надає матеріальну допомогу в розмірі, що не забезпечує з урахуванням доходу позивача належне утримання дитини, вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд розяснює, що відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Також, згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60-62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи з 03.08.2015.

Стягнути з ОСОБА_2(іден.код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Відповідно до статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Коваленко

Повний текст рішення

підписано 20.08.2015.