Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., КасьянаО.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

На обґрунтування позову, зазначала, що з 19 липня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи те, що відповідач. ухиляється від виконання батьківських обов'язків, допомоги сину та на її утримання під час відпустки по догляду за дитиною не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ј частину від усіх видів його заробітку (доходу) на її на утримання до досягнення дитини трирічного віку.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 20 листопада 2017 року в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку).

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права й порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно зі ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища , за умови , що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Ухвалюючи рішення та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову . При цьому суд правильно визначив характер спірних правовідносин й вірно застосував положення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на увагу не заслуговують й висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О.Остапчук