справа № 208/7691/15-ц
№ провадження 2/208/2460/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретареві Шешуревої Я.І.,

За участю:

- представника позивача ОСОБА_1,

- відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, державний нотаріус Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визначення обсягу спадкового майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, державний нотаріус Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визначення обсягу спадкового майна.

У своєму позові ОСОБА_3 посилається на те, що 29 жовтня 2014 року помер батько ОСОБА_5, після смерті його залишилось спадкове майно, яке складається із частки у квартири АДРЕСА_1. По факту смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа. Спадщину прийняли дружина покійного ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3. 08 травня 2015 року державним нотаріусом третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частки квартири АДРЕСА_2. Вважає, що відповідачка не має право на спадкування ? частки квартири. Частки спадкоємців у спадковому майні нотаріусом були враховані які рівні. На підставі відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно згідно якого ОСОБА_5 право власності на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване ? частки за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1997 року; ? частини за ОСОБА_5 на підставі рішення Заводського районного суду від 19.07.2007 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2015 року рішення Заводського районного суду від 19.07.2007 року було скасоване, а ОСОБА_5 відмовлено в задоволені вимог про визнання права власності на спадкове майно. 28 жовтня 1998 року померла мати ОСОБА_6, на день смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається із частки квартири АДРЕСА_2, яка належала покійній на праві спільної часткової власності. По факту смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа першою Дніпродзержинською нотаріальною конторою. На момент смерті ОСОБА_6 у квартирі проживали батько ОСОБА_5 та позивач. ОСОБА_5, як спадкоємець спадкового майна після смерті дружини ОСОБА_6, та позивач, як спадкоємець спадкового майна після смерті матері, прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управлінні та володіння спадковим майном спадкодавця. Постановою державного нотаріуса першої Дніпродзержинської нотаріальної контори від 11 вересня 2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6, у звязку з пропущенням строку для її прийняття, неможливістю встановити факт спального проживання та відсутністю спадкового майна. Таким чином, частка померлої матері складає ? частини квартири АДРЕСА_2. Отже вважає, на вона нарівні зі своїм батьком має право на спадкування після померлої матері ? частини зазначеної квартири. Вважає, що обсяг спадкового майна, що залишилось вже після смерті батька ОСОБА_5 становить не квартира в цілому, а лише її частина, а саме ? частка за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1997 року та ? частка на підставі спадкування за законом після померлої дружини, всього ? частки квартири, які підлягають розподілу в рівних частках між нею та ОСОБА_2 як спадкоємцями. Отже свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частки квартири видане відповідачу безпідставно.

У звязку з чим просить суд визнати, що за життя ОСОБА_6, померлій 28 жовтня 1998 року, та ОСОБА_5, померлому 29 жовтня 2014 року, належали по ? частини кожному квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; визначити обсяг спадкового майна після померлого 29 жовтня 2014 року ОСОБА_5 становить ? частини частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 28 жовтня 1998 року право власності на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; розділити спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 29 жовтня 2014 року, визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 2/4 частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий № 1-714, серія та номер НАМ 895334 видане на імя ОСОБА_2 державним нотаріусом третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, змінивши розмір частки з «?» на «?» частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; скасувати рішення державного нотаріуса третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про державну реєстрацію номер 21193596 від 08 травня 2015 року право власності ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; припинити право власності ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд визнати, що за життя ОСОБА_6, померлій 28 жовтня 1998 року, та ОСОБА_5, померлому 29 жовтня 2014 року, належали по ? частини кожному квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; визначити обсяг спадкового майна після померлого 29 жовтня 2014 року ОСОБА_5 становить ? частини частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 28 жовтня 1998 року право власності на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; розділити спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 29 жовтня 2014 року, визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 2/4 частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий № 1-714, серія та номер НАМ 895334 видане на імя ОСОБА_2 державним нотаріусом третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, змінивши розмір частки з «?» на «?» частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; скасувати рішення державного нотаріуса третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про державну реєстрацію номер 21193596 від 08 травня 2015 року право власності ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.; припинити право власності ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м. В судовому засіданні посилалась на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнала та заперечувала проти позову, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, державного нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений відповідно до законодавства.

Вислухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_5, що вбачається зі свідоцтва про народження, видане в м.Свердлова Луганської області 03 жовтня 1968 року, актовий запис № 181, а також свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видане відділом загс м.Дніпродзержинська 10 жовтня 1992 року, актовий запис № 836.

29 жовтня 2014 року помер батько ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, яке видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з частки квартири АДРЕСА_1, яку прийняли дружина покійного ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3.

За заявою відповідача ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно 08 травня 2015 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частки квартири АДРЕСА_2.

28 жовтня 1998 року померла мати ОСОБА_6, що вбачається зі свідоцтва про смерть, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Заводської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 28 жовтня 1998 року, актовий запис № 1297.

Так, на день смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складається з ? частки квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане ВАТ «Дніпрохімбуд» 05 грудня 1997 року згідно з розпорядженням від 05 грудня 1997 року № 09902.

Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач скористалась своїм правом для отримання спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 та звернулась із заявою до державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом надана постанова, у якій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з неможливістю встановити факт спального проживання та відсутністю спадкового майна.

Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане відповідачу ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2 частки спадкоємців у спадковому майні нотаріусом були враховані які рівні.

На підставі відомостей інвентаризаційної справи ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на обєкт нерухомого майна, а саме на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване ? частки за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане ВАТ «Дніпрохімбуд» 05 грудня 1997 року згідно з розпорядженням від 05 грудня 1997 року № 09902; та ? частини за ОСОБА_5 на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.07.2007 року, яке рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2015 року рішення Заводського районного суду від 19.07.2007 року було скасоване, а ОСОБА_5 відмовлено в задоволені вимог про визнання права власності на спадкове майно.

В судовому засіданні встановлено, що на час смерті ОСОБА_6 у квартирі проживали батько ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_3, що вбачається з наданого суду акту від 27 січня 2015 року, затверджений директором ТОВ «Стелла» ОСОБА_8

Таким чином, ОСОБА_5, як спадкоємець спадкового майна після смерті дружини ОСОБА_6, та позивач, як спадкоємець спадкового майна після смерті матері, прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управлінні та володіння спадковим майном спадкодавця.

Відповідно до вимог ст.ст. 529, 548 ЦК України (в редакції 1963 року), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Ст.370 ЦК України передбачає, що про виділенні частки з майна, що перебуває у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між власниками, законом або рішенням суду.

У звязку з чим частка померлої матері ОСОБА_6 складає ? частини квартири АДРЕСА_2, а тому позивач ОСОБА_3 нарівні зі своїм батьком має право на спадкування після померлої матері ? частини зазначеної квартири.

Таким чином, обсяг спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5 становить не квартира в цілому, а лише її частина, а саме ? частка за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1997 року та ? частка на підставі спадкування за законом після померлої дружини, всього ? частки квартири, які підлягають розподілу в рівних частках між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як спадкоємцями.

Згідно до вимог ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане відповідачу ОСОБА_2 08 травня 2015 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на ? частки квартири АДРЕСА_2, безпідставно.

Згідно до ст.1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення обсягу спадкового майна підлягають задоволенню, поділивши спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 29 жовтня 2014 року та визнання за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 2/4 частки квартири АДРЕСА_2, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий № 1-714, серія та номер НАМ 895334 видане на імя ОСОБА_2 державним нотаріусом третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, змінивши розмір частки з «?» на «?» частки вищезазначеної квартири, а також скасувати рішення державного нотаріуса третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про державну реєстрацію номер 21193596 від 08 травня 2015 року право власності ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2, та припинення право власності ОСОБА_2 на ? частки зазначеної квартири.

Оскільки, при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, що згідно наданої квитанції про сплату судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 368, 370, 1261, 1268, 1270, 1296, 1299 ЦК України, ст. ст. 1-3, 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, державний нотаріус Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визначення обсягу спадкового майна, задовольнити.

Визнати, що за життя ОСОБА_6, померлій 28 жовтня 1998 року, та ОСОБА_5, померлому 29 жовтня 2014 року, належали по ? частини кожному квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

Визначити обсяг спадкового майна після померлого 29 жовтня 2014 року ОСОБА_5 становить ? частини частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 28 жовтня 1998 року право власності на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

Розділити спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 29 жовтня 2014 року, визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 2/4 частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий № 1-714, серія та номер НАМ 895334 видане на імя ОСОБА_2 державним нотаріусом третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, змінивши розмір частки з «?» на «?» частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

Скасувати рішення державного нотаріуса третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про державну реєстрацію номер 21193596 від 08 травня 2015 року право власності ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

Припинити право власності ОСОБА_2 на ? частки квартири АДРЕСА_2, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 974,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.