Єдиний унікальний номер: 378/597/15-ц
Провадження № 2/378/201/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Карабань З. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1, в особі законного представника опікуна ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання недійсним державного акта та визнання права на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 в особі законного представника опікуна ОСОБА_1, посилаючись на те, що житловий будинок АДРЕСА_1, 1991 року побудови, належав до майна колгоспного двору головою якого була ОСОБА_6, а членами її чоловік ОСОБА_7 та їх дочка (інвалід дитинства) ОСОБА_1, які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права на майно колгоспного двору в рівних частках.

ОСОБА_1 з народження страждає на олігофренію в стадії імбецильності та є інвалідом 2 групи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, після смерті якого спадщину за законом прийняли дружина останнього ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_1 як особи, які постійно до дня смерті проживали разом із спадкодавцем та вступили у володіння та управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6, після смерті якої спадщину прийняли дочка ОСОБА_1, як особа, що постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та вступила у володіння та управління спадковим майном, та дочка ОСОБА_8, яка взяла правовстановлюючі документи (сертифікат на право на земельну частку (пай)). Остання 28 вересня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну частку (пай) (за реєстровим №3126), без виділення частки в спадковому майні ОСОБА_1, яку вона опікувала.

24 грудня 2008 року на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_8 отримала державний акт на бланку НОМЕР_1 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 2,9465 га, розташовану на території Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказане свідоцтво порушило право на спадщину ОСОБА_1 на ? частину спадкового майна її матері ОСОБА_6.

Відповідно державний акт, виданий на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, порушував права ОСОБА_1, не враховував її частку в спадщині, крім того, містить невірний кадастровий номер, що підтверджується публічною кадастровою картою України, де за цим номером вказана інша земельна ділянка.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла, спадщину після смерті якої прийняв відповідач.

Житловий будинок загальною площею 37,5 кв. метри, житловою площею 14,1 кв. метри, вартістю 128793 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована.

Позивач просить:

- визнати вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_8 в частині ? частини права на земельну частку (пай) в АДРЕСА_2 недійсним;

- визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 на ? частину права на вищевказану земельну частку (пай) вартістю 12177 гривень;

- визнати недійсним вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серії НОМЕР_3 та

- визнати за нею (позивачем) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку; право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 на 1/6 частину даного житлового будинку; право власності на 1/3 частину цього житлового будинку як на частку в майні колгоспного двору, а всього на ? частин житлового будинку вартістю 96594 гривні 75 копійок.

Представник позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_2 подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 всудове засідання не прибув, подав до суду заяву, відповідно до якої обставини, викладені в позові, та позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, до суду подали заяви, відповідно до яких проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглядати у їх відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву відповідача про визнання позову, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Розкішнянської сільської ради за 1991 - 1995 роки житловий будинок АДРЕСА_1 належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживали та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратили права на частку в його майні ОСОБА_6 (голова двору), її чоловік ОСОБА_7 та їх дочка (інвалід дитинства) ОСОБА_1, як члени двору, які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право на майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/3 його частину. Членами вказаного колгоспного двору до 12.12.1990 року також були ОСОБА_8 (дочка ОСОБА_7. і ОСОБА_6), її чоловік ОСОБА_11 та їх дочка ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, які після вибуття із вказаного двору не зверталися за витребуванням частки з майна колгоспного двору, і через сплив трирічного строку давності втратили право на її витребування.

Спірний житловий будинок загальною площею 37,5 кв. метри житловою площею 14,1 кв. метри вартістю 128793 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована.

1 листопада 1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів №153 від 11.10.1988 року Розкішнянською сільською радою було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 (голови двору), яке було зареєстроване в Білоцерківському МБТІ (книга № 2 реєстровий НОМЕР_4) (а. с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Позивач ОСОБА_1 з народження страждає на олігофренію в стадії імбецильності та є інвалідом 2 групи (а. с. 6-9), тому суд вважає, що через вказану хворобу вона нездатна була захистити своє право на витребування частки з майна колгоспного і це є поважною причиною пропуску нею строку позовної давності на звернення до суду, тому суд вважає за можливе поновити позивачу встановлений ст. 71 ЦК України (1963 р.) трьохрічний строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого права.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 (а. с. 15 зв.), після смерті якого спадщину за законом прийняли спадкоємці першої черги дружина останнього ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 529, 548, ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.), як особи, які постійно до дня смерті проживали разом із спадкодавцем та вступили у володіння та управління спадковим майном (а. с. 15-16). Решта спадкоємців спадщину не приймали (а. с. 48).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Розкішна Ставищенського району Київської області померла ОСОБА_6, після смерті якої спадщину прийняли відповідно ч. 1 ст. 529, 548, ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) дочка ОСОБА_1, як особа, що постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем та вступила у володіння та управління спадковим майном, та дочка ОСОБА_8, яка взяла правовстановлюючі документи (сертифікат на право на земельну частку (пай)).

28 вересня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну частку (пай) (за реєстровим №3126), без виділення частки в спадковому майні ОСОБА_1 (а. с. 52 зв.).

24 грудня 2008 року на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_8 отримала державний акт на бланку НОМЕР_1 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 2,9465 га, розташовану на території Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної адміністрації від 26 серпня 2008 року № 626, який був зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_5.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК україни (1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи викладене, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли два спадкоємці першої черги шляхом вступу у фактичне володіння майном - ОСОБА_1 та ОСОБА_8, суд вважає, що слід визнати недійсними вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну частку (пай) (реєстровий № НОМЕР_6) та вищевказаний державний акт, виданий на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_6, як голова колгоспного двору, її чоловік ОСОБА_7, за їх життя, та їх дочка (інвалід дитинства) ОСОБА_1, як члени двору, набули право власності на вищевказаний житловий будинок, кожен на 1/3 його частину, відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.); після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом набули ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1., кожен на 1/6 частину будинку, а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 на належну їй ? частину будинку (1/3 + 1/6) право власності в порядку спадкування за законом набули її дочки - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_8, кожен на ? частину даного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла, спадщину після смерті якої прийняв відповідач ОСОБА_3(а. с. 53-58), який обставини, викладені в позові, та позовні вимоги визнає.

Оскільки позивач в особі законного представника опікуна ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору бере на себе, суд не покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123, ч. 1 ст. 529, 548, ч. 1 ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 15 ч. 1, 182, 392 ЦК України, ч. 1 ст. 155 ЗК України, ст ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в особі законного представника опікуна ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк подачі заяви.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 28 вересня 2007 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № НОМЕР_6 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_8 в частині визнання за нею права на ? (одну другу) частину права на земельну частку (пай) в АДРЕСА_2, розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 на ? (одну другу) частину права на земельну частку (паю) в АДРЕСА_2, розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало ОСОБА_6 на підставі сертифіката серії НОМЕР_7, виданого на підставі рішення Ставищенської районної державної адміністрації від 21.10.1996 року за №387 та зареєстрованого 04.08.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) за НОМЕР_8, вартістю 12177 (дванадцять тисяч сто сімдесят сім) гривень.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну на бланку серії НОМЕР_1 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 2,9465 га розташовану на території Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної адміністрації від 26 серпня 2008 року №626, який був зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_9 24 грудня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_6 на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку АДРЕСА_1; право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_7 на 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку АДРЕСА_1; право власності на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку АДРЕСА_1, як на частку в майні колгоспного двору, а всього на ? (три четвертих) частин житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 29,0 м2 житловою площею 14,1м2 вартістю 96594 (дев'яносто шість тисяч п'ятсот дев'яносто чотири) гривні 75 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. М. Марущак