АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4889/2015 Головуючий у першій інстанції - Саадулаєв А.І.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника відповідача Церанюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» про стягнення суми депозитних вкладів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2015 задоволено заяву позивача та з метою забезпечення позову накладено арешт на майно ПАТ «ЗЛАТОБАНК», в межах ціни позову, а саме в розмірі 130 000 Євро та 40 000 доларів США.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Вважає, що заява про забезпечення позову розглянута судом з порушенням вимог процесуального закону і у суду були відсутні підстави для вжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову, з огляду на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2014 вже було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти відповідача в межах ціни позову, яка була виконана, про що свідчить постанова державного виконавця про арешт коштів боржника від 26.12.2014.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив ухвалу скасувати і постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за відомою суду адресою. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції забезпечуючи позов виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З вказаним висновком погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про стягнення суми депозитних вкладів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2014 вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти відповідача в межах ціни позову.

Постановою державного виконавця від 26.12.2014 на підставі ухвали суду накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника.

У лютому 2014 року позивач знову звернулась до суду з заявою про забезпечення позову та просила накласти арешт на майно відповідача, вказуючи на те, що у боржника на рахунках відсутні грошові кошти.

При цьому, слід зазначити, що матеріали справи не містять даних на підтвердження доводів позивача про те, що на рахунках боржника відсутні грошові кошти.

Отже, судом, за заявою позивача, вже було вжито заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти боржника в межах ціни позову і вказана ухвала суду виконана виконавчою службою, що підтверджується відповідною постановою, а отже, за відсутності достовірних даних про відсутність грошових коштів на рахунках боржника, на які накладено арешт, у суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для вжиття повторних заходів забезпечення даного позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з цим, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, колегія суддів, з'ясувавши дані про відповідача, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, приходить до висновку, що у суду першої інстанції, з урахуванням сукупності вищевказаних фактичних обставин справи, були відсутні належні законні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, оскільки позов був забезпечений накладенням арешту на грошові кошти відповідача і данні про відсутність грошових коштів відсутні.

Водночас, слід зазначити, що позивач не позбавлений процесуальної можливості повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову, обґрунтувавши необхідність забезпечення позову та надавши відповідні докази того, що раніше застосовані заходи не забезпечують можливість виконання рішення суду.

Більш того, позивач має право, за наявності до того підстав, звернутись до суду з заявою про заміну виду забезпечення позову, у відповідності з вимогами ст. 154 ЦПК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312 п. 2, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», в межах ціни позову, а саме в розмірі 130 000 Євро та 40 000 доларів США - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді