РІШЕННЯ

Іменем України

/додаткове/

21.07.2015 року Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого - судді Ванівського Ю.М.

при секретарі - Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі сулу в м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, треті особи на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ «Фольксбанк», треті особи на стороні відповідача ОСОБА_6 відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Приватне спеціалізоване підприємство «Львівські виробничі та інвестиційні системи» про визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала вище вказана цивільна справа. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.11.2014 року у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 23.03.2015 року дану цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для належного оформлення, а саме: для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

У судове засідання сторони не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому, суд проводить розгляд питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін, оскільки їх присутність в силу вимог ст. 220 ЦПК України не є обовязковою .

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, до позовних вимог по справі, які розглядалися судом входило: визнання недійсними аукціонних торгів від 26.02.2002 року з продажу квартири АДРЕСА_1 та визнання недійсним свідоцтва про право власності № ВАВ 455097 від 13.11.2002 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3 ОСОБА_2

Як вбачається із ухваленого судом першої інстанції рішення, суд розглянув усі позовні вимоги позивача по справі, однак резолютивна частина рішення містить висновок лише щодо позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про права власності. Щодо позовної вимоги про визнання аукціонних торгів, яка входила до предмету розгляду судом, то по такій резолютивна частина рішення не містить жодного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2002 року було проведено аукціонні торги, на яких реалізовано спірну квартиру АДРЕСА_2. Як встановлено судом, такі торги проведено у відповідності до положень Закону України „Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року та Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції №74/5 від 15 грудня 1999 року. Кошти, в сумах 4370 гривень, як реєстраційний внесок для участі в аукціонних торгах 12.02.2002 року, та 43600 гривень за куплену квартиру АДРЕСА_3 06.03.2002 року були внесені ОСОБА_2 на розрахункові рахунки ПСП „Л-ВІС", що підтверджено копіями квитанцій та визнано ПСП „Л-ВІС", як організатором торгів. Покликання ОСОБА_1 на те, що ухвалу суду від 18.02.2002 року про заборону проводити будь-які дії щодо відчуження спірної квартири відділ ДВС ОСОБА_6 РУЮ м. Львова він отримав лише 19.02.2002 року, як підставу для визнання таких торгів недійсними суд не приймає до уваги, оскільки такі не підтверджено належними та допустимими доказами. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аукціонні торги 26 лютого 20002 року організатором (відділом ДВС ОСОБА_6 РУЮ) відмінені не були, а акт про аукціонні торги, затверджений начальником ВДВС ОСОБА_6 РУЮ 12 березня 2002 року, а відтак ОСОБА_2 на законних підставах придбала спірну квартиру та отримала свідоцтво про право власності № ВАВ 455097 від 13.11.2002р., видане приватним нотаріусом ОСОБА_3, тобто стала власником даної квартири. Враховуючи наведене, оглянувши матеріали справи, враховуючи те, що висвітлені питання були предметом розгляду судом вказаної справи, однак у резолютивній частині рішення суду не зазначені, суд приходить до переконання, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявленої вимоги про визнання недійсними аукціонних торгів.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, треті особи на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ «Фольксбанк», треті особи на стороні відповідача ОСОБА_6 відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Приватне спеціалізоване підприємство «Львівські виробничі та інвестиційні системи» про визнання недійсними аукціонних торгів від 26.02.2002 року з продажу квартири АДРЕСА_1 відмовити.

На додаткове рішення може бути подано скаргу у загальному порядку.

Суддя Ванівський Ю.М.