Справа № 136/244/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" березня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

прокурора Гаврилюк М.М.

представника органу опіки та піклування Казновського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обгрунтувала тим, що 22 листопада 1999 року між ними з відповідачем ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 18.10.2006 року шлюб було припинено шляхом його розірвання за рішенням суду. З моменту народження доньки ОСОБА_4 і по сьогоднішній день, її батько, ОСОБА_3, навідувався до доньки лише один раз. До шестирічного віку доньку виховувала позивач одна. Створивши сім'ю із ОСОБА_5 та, уклавши із ним шлюб, дитина ОСОБА_4 має ОСОБА_5 його за батька, який піклується про фізичний та моральний стан дитини та забезпечує її усім необхідним. Рідний батько ОСОБА_3 своїх аліментних зобов'язань належним чином не виконує, а тому станом на 01.12.2014 року заборгованість по сплаті аліментів склала 17 879,80 грн.. 26 січня 2015 року позивач звернулась до Липовецького РВ УМВС із заявою про відкриття кримінального провадження відносно відповідача ОСОБА_3 за несплату аліментів на утримання доньки. Крім цього, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини ОСОБА_4 відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не допомагає виховувати в ній культурні та інші духовні цінності. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини з моменту її народження, не цікавився її життям, не відвідує її вдома, жодного разу не приходив до школи, в лікарню, ніколи не цікавився її навчанням та її станом здоров'я, а відтак є всі підстави щодо позбавлення його, ОСОБА_3, як батька батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини ОСОБА_4.

В судовому засідання позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали з підстав, що наведені у позовній заяві, просили їх задовольнити в заявленому обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Оскільки відповідач скористався наданими йому ч.2 ст.158 ЦПК України правами, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні в загальному порядку на підставі зібраних у справі доказів.

Представник третьої особи служби у справах дітей Липовецької РДА у Вінницькій області Казновський Д.В. не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_2.

Прокурор Гаврилюк М.М. вказала на наявність передбачених законом підстав, що дають право позбавити відповідача батьківських прав стосовно його дитини, як заходу юридичної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків.

Суд, вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх зібраними у справі доказами в їх сукупності дійшов до висновку про таке.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Як убачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1, шлюб між батьками дитини було припинено шляхом його розірвання.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Турбівської селищної ради від 28.01.2015 року за №252, дитина ОСОБА_4, 2000 року народження проживає біля матері та перебуває на утриманні останньої. 02 лютого 2015 року комісією в складі депутата селищної ради було проведено обстеження матеріально - побутових умов життя дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Акта обстеження встановлено, що дитина проживає з матір'ю ОСОБА_2 та вітчимом ОСОБА_8. Дитина забезпечена усім необхідним, умови навчання та виховання дитини створені, в сім'ї атмосфера гармонійна. Батько дитини ОСОБА_3 з дня народження не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає участі у вихованні та навчанні дитини, не утримує її матеріально.

Відповідно до довідки виданої Турбівською ЗОШ І-ІІІ ступенів 29.01.2015 року, батько дитини ОСОБА_3 протягом навчання дитини ОСОБА_4 у школі, не цікавився навчанням та вихованням дитини, жодного разу не відвідував школу.

Згідно Виконавчого листа №2-673 за рішенням Липовецького районного суду з ОСОБА_3 присуджено до стягнення на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від його заробітку доходу.

Як слідує із розрахунку зі сплати аліментів по виколнавчому провадженню №42814145, за період з 01.10.2013 року по 01.12.2014 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить 17 879, 80 гривень. 30.08.2010 року за поданням начальника ВДВС Липовецького РУЮ ОСОБА_3 ухвалою суду було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за рішенням суду про стягнення із останнього аліментів.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його дитини ОСОБА_4, 2000 року народження було предметом розгляду Служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області. За результатами його розгляду 19.03.2015 року за №01-19/1114 було складено висновок, відповідно до якого було з'ясовано, що батько ОСОБА_3 з моменту народження дитини взагалі не цікавиться її життям, не відвідує її, не піклується її життям, фізичним та духовним розвитком, не забезпечує її необхідним для нормального існування та життя, підготовку до самостійного життя. Відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини Липовецької райдержадміністрації від 19.03.2015 року, було констатовано про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його доньки ОСОБА_4, 2000 року народження

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Главою 13 „Особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей" Сімейного кодексу України.

Статтею 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, відповідно до якої поміж інших обов'язків, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Із змісту ст. 164 СК України, слідує, що мати батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до рекомендацій викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Зважаючи на викладене та у контексті наведених вище правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт того, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї доньки ОСОБА_4, 2000 р.н.., її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання; не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Крім того, відповідач позов визнав, про що надав суду заяву відповідного змісту, що вказує на його небажання займатись вихованням дитини та піклуватись про неї.

За таких обставин таку поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та покладених на нього законодавством обов'язків, а отже позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, які підтверджені документально.

На підставі викладеного та керуючись ст.164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини та органу опіки та піклування за місцем проживання дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко