У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» (далі - ПАТ «АІСЕ Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10 вересня 2007 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_4 було укладено угоду № 172871 з додатками № 1 та № 2 до неї, які є невідємними частинами угоди, згідно умов якої в рамках системи «Автоплан» позивач зобов'язався надати ОСОБА_4 послуги, спрямовані на придбання автомобіля на основі системи «Автоплан», а останній зобов'язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 10 лютого 2009 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язались відповідати перед кредитором у разі невиконання зобов'язань ОСОБА_4

24 лютого 2009 року ОСОБА_4 отримав автомобіль «Chery Eastar», 2008 року випуску, та зареєстрував його на своє ім'я.

З жовтня 2007 року по лютий 2013 року ОСОБА_4 сплачував щомісячні внески, а починаючи з березня 2013 року припинив їх сплату.

На виконання умов угоди відповідачем ОСОБА_4 було сплачено 65,9476 % зі 100 % в оплату чистих внесків та 66 внесків зі 100 % в оплату послуг позивача ПАТ «АІСЕ Україна».

Враховуючи вказане, ПАТ «АІСЕ Україна» просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості, яка станом на листопад 2014 року складає 34,0524 % від ціни автомобіля, актуальної у липні 2014 року, що становить 55039,31 грн та 34 внески в оплату послуг позивача, що становить 23080,90 грн, а всього 78120,21 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «АІСЕ Україна» заборгованість за угодою № 172871 у сумі 78120 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку про те, що оскільки відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконує зобов'язання за угодою від 10.09.2007 року, то наявні підстави для стягнення солідарно з нього та з поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «АІСЕ Україна» заборгованості в розмірі 78120 грн.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак