Провадження № 6/161/531/15
У Х В А Л А

11 грудня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (надалі - Другий відділ ДВС Луцького МУЮ) звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1,02.07.1975року народження.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Другому відділі ДВС Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №998, виданий 10.03.2011р., Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - Владислава 21.07.1999року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 15.05.2000року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження №25452424. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 25.03.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. Боржником добровільно рішення суду не виконується - кошти на утримання дитини не сплачуються. ОСОБА_3 на виклики державного виконавця не з'являвся та на вимогу державного виконавця погасити заборгованість по аліментах не реагує. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У звязку з цим, утворилась заборгованість по аліментах, що відповідно до розрахунку, який складено державним виконавцем, заборгованість станом на 30.11.2015року становить 15847,04грн. 02.07.2015року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника. Згідно рапорту лейтенанта міліції при неодноразовому виході за адресою місця проживання боржника дверей квартири ніхто не відчинив. Зроблено запит до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржника та про номери рахунків, відкритих у байках та інших фінансових установах боржником та про отримання пенсії. Згідно результатів обробки запитів до Державної податкової служби та до Пенсійного фонду України боржник офіційно не працевлаштований, пенсії не отримує, рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах відсутні. Згідно відповіді Луцького міського центру зайнятості ОСОБА_1 на обліку як безробітній не перебуває. Винесена постанова про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою накладено арешт на все рухоме майно, в межах суми боргу по виконавчому провадженню, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідні записи про заборону відчуження, на підставі статті 57 Закону України "Про виконавче провадження". Вважає, що боржник ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів.

Державним виконавцем зроблено запит до Державної прикордонної служби, згідно відповіді на даний запит боржник має закордонний паспорт та перетинає кордон, при цьому має невиплачену заборгованість по сплаті аліментів.

Посилаючись на наведене, просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,02.07.1975року народження.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви.

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції подала суду заяву про розгляд подання за її відсутності, в якій зазначено, що остання подання підтримує та просить його задовольнити.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому відділі ДВС Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №998, виданий 10.03.2011р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - Владислава 21.07.1999року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 15.05.2000року і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 25.03.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. Виконавче провадження №25452424. Боржником добровільно рішення суду не виконується - кошти на утримання дитини не сплачуються. ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з'являвся та на вимогу державного виконавця погасити заборгованість по аліментах не реагує. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У звязку з цим, утворилась заборгованість по аліментах, що відповідно до розрахунку, який складено державним виконавцем, заборгованість станом на 30.11.2015року становить 15847,04грн. 02.07.2015року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника. Згідно рапорту лейтенанта міліції при неодноразовому виході за адресою місця проживання боржника дверей квартири ніхто не відчинив. Зроблено запит до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржника та про номери рахунків, відкритих у байках та інших фінансових установах боржником та про отримання пенсії. Згідно результатів обробки запитів до Державної податкової служби та до Пенсійного фонду України боржник офіційно не працевлаштований, пенсії не отримує, рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах відсутні. Згідно відповіді Луцького міського центру зайнятості ОСОБА_1 на обліку як безробітній не перебуває. Винесена постанова про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою накладено арешт на все рухоме майно, в межах суми боргу по виконавчому провадженню, про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідні записи про заборону відчуження, на підставі статті 57 Закону України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем зроблено запит до Державної прикордонної служби, згідно відповіді на даний запит боржник має закордонний паспорт та перетинає кордон, при цьому має невиплачену заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В матеріалах подання відсутні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання державним виконавцем не встановлено в повній мірі коло належного боржнику майна, не вирішено питання про порядок виконання виконавчого листа, відсутній розрахунок заборгованості станом на день розгляду подання.

Отже, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити заборгованість, відсутні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_1 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках, у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не використано надані йому права у точній відповідності із Законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 119, 210-215, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1,02.07.1975року народження, РНОКПП НОМЕР_1, м.Луцьк вул. Кравчука 26 6/77, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань перед стягувачем відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.