АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5396/15
Справа №619/6235/14ц Головуючий 1 інст. Якименко Л.О.
Категорія : самовільне будівництво Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В., с у д д і в ОСОБА_1,

ОСОБА_2

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 червня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа головне управління Держсанепідслужби у Харківській області. Прокуратура Дергачівського району Харківської області. Відділ містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, про зобовязання демонтувати діючі самовільно збудовані вигрібні ями, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ГУ Держсанепідемслужби у Харківській області, Прокуратура Дергачівського району Харківської області, Відділ містобудування та архітектури Дергачівської РДА, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, про зобовязання демонтувати діючи вигрібні ями, які самовільно збудовані на прибудинковій території на земельній ділянки по провулку Сосновий, 12 у м.Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилалась на те, що вона є власником будинку та земельної ділянки суміжної із земельною ділянкою відповідача, по провулку Сосновий, 14, та те, що ОСОБА_3 у серпні 2013 року самочинно на відстані 3,7 метрів від її будинку почав будівництво двох вигрібних ям обємом по 6 м3 кожна та 12,5 кв.м від свердловини питної води, без врахування того, що її ділянка на півметра нижче за його ділянку те, що ґрунт піщаний , а також те, що відповідач вже має вигрібну яму обємом 2 м2 на відстані 4,5 метрів від її будинку, що не загрожує її будинку.

Зазначивши, що з початку незаконного будівництва на її заперечення сусід не звертає уваги, а звернення до селищної ради, відповідних державних органів та установ щодо порушення ним санітарного та протиепідемічного законодавства не дали позитивних результатів ОСОБА_6 просила суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти позову з посиланням на те, питання з приводу будівництва були погоджені з позивачем та те, що вигрібні ями мають належну герметизацію та виключається можливість забруднення ділянки позивача.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 червня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. ОСОБА_3 зобовязано демонтувати самочинно побудовані вигрібні ями по провулку Сосновий, 12 у с.Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на безпідставність позову ОСОБА_5 його задоволення судом в порушення норм матеріального і процесуального права, рішення районного суду просить скасувати, новим рішенням у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія відповідно до положень ст..308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Судом. згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється те, що сторони є власниками житлових будинків, які розташовані на суміжних земельних ділянках з уклоном в напрямок ділянки позивача за рельєфом місцевості та те, що ОСОБА_3 у 2013 році збудовані на його земельній ділянці дві вигрібні ями приблизно до 6 м 3 кожна на відстані 3,7 метрі від будинку ОСОБА_5 та 12,5 метрів від її свердловини питної води.

Власники та землекористувачі земельних ділянок за норою ч.1 ст.103 ЗК України повинні обирати такі способі використання за правилом добросусідства земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення при яких власником землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменш незручностей (затемнення, задимлення,неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до положень ст..15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя» підприємства організації та громадяни при розміщенні та будівництві каналізаційних, очисних споруд, інших обєктів зобовязані дотримувати вимог санітарного законодавства. Згідно до п.п.2.22 , затверджених наказом Мінохорони здоровя України від 17 березня 2011 року № 145 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць» в умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибних земельних ділянок повинні бути віддаленні від індивідуальних колодязів і капітальних джерел на відстані, не менш 20 метрів при цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

Місце розміщення вигребу на ділянці та відстань на цього до власного житлового будинку визначає його власник з додержанням правил добросусідства.

З огляду на викладене та враховуючи, що вищевказані обставини щодо місця розташування збудованих відповідачем зливних ям в порушення законодавства, підтверджені комісією райдержадміністрації виїздом на місце, а також земельної комісії виконкому селищної ради актом від 19 серпня 2013 року, суд, у відповідності до норм ч.5 ст.319 та ч.1 ст.391 ЦК України, про неприпустимість використання права власності на шкоду правам інших осіб, та право власника вимагати усунення порушень його прав або законних інтересів, дійшов підставного та обґрунтованого висновку про покладання на ОСОБА_3 зобовязання демонтувати збудовані вигрібні ями збудовані без дотримання чинного санітарного законодавства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що позов ОСОБА_5 ґрунтується на припущеннях та те, що вигрібні ями збудовані капітально, мають високий рівень герметичності, а також те, що позивач не має права вимагати таких позовних вимог до нього, колегія залишає поза увагою, як такі, що не спростовують правильності висновку суду, оскільки факт герметичності споруд не має відповідного підтвердження фахівцями , а наявність допущених ним відхилень від встановлених нормативів щодо відстані до джерела водостоку ОСОБА_5 виключає їх експлуатацію.

Виходячи з наведеного та керуючись ст..ст.303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді