Справа № 188/261/15-ц
Провадження № 2/188/226/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі Філіповій В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , який проживав в АДРЕСА_1.

У визначений законом 6-ти місячний строк позивачка звернулася до Державного нотаріуса Юр'ївської державної нотаріальної контори , виконуючого обов'язки Державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого , яка складається з : житлового будинку в АДРЕСА_1 та приватизованої земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,251 га .

06.10 2014 року позивачка звернулася до нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори для видачі спадщини на житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

У порядку підготовки до видачі спадщини державний нотаріус надав запит до Управління Держземагенства у Петропавлівського району про надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо присадібної земельної ділянки, що належала померлому ОСОБА_2

05.02.2014 року на запит нотаріуса було надано повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що в Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер земельній ділянці не присвоєно.

14 жовтня 2014 року за реєстровим № 426 державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок , розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Щодо видачі спадщини на присадибну земельну ділянку , то 14.10.2014 року позивачці було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи зазначені обставини позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав , просить розглянути справу у їх відсутність.

Треті особи проти задоволення позову не заперечують, просять розглядати справу у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення

заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені піс смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є позивачка.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину , яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою нотаріуса та повідомленням державного кадастрового реєстратора підтверджується відсутність У державному земельному кадастрі відомостей про спадкову земельну ділянку.

Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_2 підтверджується право власності померлого ОСОБА_2 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку 0,25 га ведення особистого підсобного господарства 0,251 га отриманого на підставі рішення Миколаївської сільської ради №100 від 26.12.1996 року.

Витягом із технічної документації підтверджується вартість земельної ділянки .

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності тап витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, підтверджується право власності в порядку спадкування на спадкове домоволодіння після смерті ОСОБА_2.

Право власності на земельні ділянки урегульовані ЗК України. В процесі реалізації в Україні земельної реформи законодавство у сфері земельних відносин неодноразово зазнавало значних змін , в тому числі змінувася порядок оформлення документів , що дають власникам та користувачам на безапеляційне підтвердження відповідних прав на землю.

До 02.05.2009 року документом , що посвідчував право власності на земельну ділянку , незалежно від способу набуття власником такого права , виступав виключно державний акт.

Відповідно до ст.1297 ЦК України . спадкоємець . який прийняв спадщину . у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно .

Згідно до ст. 1299 ЦК право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України , право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення та до спадкоємців житлового будинку , інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою , на якій вони розміщені.

05 листопада 2009 року було прийнято Закон України №1702-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» , яким внесено зміни до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України , тобто, розмір та кадастровий номер земельної ділянки є істотною умовою переходу права власності на ці об'єкти .

Відповідно до внесених змін, згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав .

Відповідно до п.2. розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про Державний земельний кадастр» , якщо відомості про земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) за заявою їх власників .

Позивачка не є власником цієї земельної ділянки , звернутися до землевпорядної організації шодо виготовлення технічної документації для внесення відомостей до Державного реєстру не має можливості . Порядок внесення відомостей до Державного реєстру та інших дій щодо реєстрації земельної ділянки від імені померлого не передбачено, відповідно до ч.4. ст. 25 ЦК України (правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті) .

Відповідно до п. 4.20 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусами провадиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. п. 4.18. п. 4 глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до абзацу 12 Роз'яснення Міністерства Юстиції України державним та приватним нотаріусам від 15.04.2010 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і, як наслідок, правовстановлюючий документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Аналогічної думки дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справа, який в п. 4 лист про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 : якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, або якщо первинна реєстрація нерухомого майна не була проведена, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст., ст. 328, 1216-1217, 1241, 1270-1273 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний податковий номер : НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку , розташовану за адресою : АДРЕСА_1, надану для обслуговування житлового будинку розміром 0,25 та ведення особистого підсобного господарства розміром 0.251 га., що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_2 виданого 15.01.2002 року Миколаївською сільською радою Петропавлівського району

Дніпропетровської області на підставі рішення рішення Миколаївської сільської ради №100 від 26.12.1996 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна