Справа № 182/3827/14-ц
Провадження № 2/0182/46/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.07.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

В складі : головуючого судді Бабаніної В.А.

При секретарі Нагаєвій Н.О.

З участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

Представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на ? частку спільного майна подружжя.

Встановив:

16.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась з позовом який підтримала і доповнила у судовому засіданні і просить: встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з серпня місяця 2006 року.

Визнати обєктом спільної власності подружжя на квартиру №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі.

Визнати за нею право власності на ? частку квартири №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі.

Стягнути на її користь 1/2 частку вартості автомобіля НОМЕР_1, 10 000 гривень.

Посилається на те, що з ОСОБА_4 почали проживати однією сімєю з серпня місяця 2006 року без реєстрації шлюбу.

Вели спільне господарство , дбали один про одного, робили заощадження для придбання житла. Проживали вони у батьків відповідача в с. Чкалове, вул. 40 років Перемоги,

буд.№ 20. Вони вирощували тюльпани і продавали, вирощували на продаж овощі. Відповідач працював і мав заробіток 1800 гривень. На квартиру позичили гроші у матері відповідача 20 000 гривень , а потім 4 роки віддавали борг.

За рахунок сімейних заощаджень, які сформовано з плодів спільної праці та допомоги батьків 31 січня 2008 року придбали квартиру № 10 буд.№ 91 по вул. Шевченко у м. Нікополі. Договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача.

Шлюб зареєстрували 05 вересня 2008 року.

31 січня 2009 року народилась їх спільна донька ОСОБА_5.

03.03.2009 року вони з відповідачем придбали автомобіль за ціною 20 000,00 гривень. ВАЗ 31099 н/з НОМЕР_2, який знаходиться у відповідача. На придбання машини 10 000 гривень позичили у брата відповідача, 10 000 гривень вона отримала допомогу по народженню дитини і використали для купівлі автомашини.

13 травня 2013 року шлюб між нею і ОСОБА_4 було розірвано рішенням суду.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Представник відповідача в суду пояснила, що сторони до реєстрації шлюбу разом не проживали і спільного господарства не вели.

Квартиру відповідачу придбали батьки за їх гроші. Автомобіль купили в шлюбі і не заперечує проти його розподілу та сплати позивачу 10 000 гривень.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2018 року укладено шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1( а.с.8). Мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.9). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 13.05.2013 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с.7).

31 січня 2008 року по договору купівлі-продажу посвідченому приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.5,6).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_4 її син.

З серпня 2008 року Позивач стала проживати в них, десь за два тижні до весілля. До цього вони зустрічались, але разом не жили.

Їй брат сплатив гроші за частку в спадку батьків і вона вирішила за ці гроші купити квартиру для сина на майбутнє. В квітні 2007 року вона внесла задаток за квартиру № 10 буд.№ 91 по вул. Шевченко в м. Нікополі, так як документи не були готові, а оформили договір купівлі-продажу квартири в січня 2008 року. Перейшли син з невісткою жити в квартиру десь в 2010 році.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_4 і вона бачила, що після весілля ОСОБА_1 стала проживати в сімї чоловіка. До цього вона бувала у них, але жити вона там не жила. Розмова про весілля була вже с початку весни 2008 року. У ОСОБА_1 велика земельна ділянка і на ній працювала вся сімя.

Їй відомо, що квартиру купили ще в 2007 році. В розмові з батьком ОСОБА_9 ,він говорив, що ОСОБА_7 отримала гроші від брата за частку у спадку і хочуть вкласти їх в квартиру для сина.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що знає сторони. З ОСОБА_4 дружать з дитинства.

Йому відомо, що квартиру ОСОБА_4 батьки купили, ще у 2007 році, вони її приливали.

ОСОБА_1 стала постійно проживати в сімї чоловіка після весілля. В 2009 році вони займались вирощуванням тюльпанів, він їм і порадив зайнятись тюльпанами і сам давав поради по вирощуванню, так як він теж вирощує тюльпани.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що сторони знає. Разом ходили на дискотеку. Йому відомо, що проживати в будинку батьків ОСОБА_4 ОСОБА_1 стала перед весіллям. До цього разом вони не жили.

Позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували проживання її і відповідача однією сімєю з 2006 року. Тому підстав для задоволення її позову в частині встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з серпня місяця 2006 року та визнання обєктом спільної власності подружжя на квартиру №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі і визнання за нею право власності на ? частку квартири №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі, суд не вбачає.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь 1/2 частку вартості автомобіля НОМЕР_1, - 10 000 гривень, то вони підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 60,61,69,70 СК України.

Автомобіль ВАЗ 31099 н/з НОМЕР_2 придбано 05.03.2009 року ( а.с.4) під час перебування у шлюбі, він є спільним майном подружжя. Відповідач не заперечує сплати позивачеві ? частку вартості автомобіля , вказаної позивачем, а щоб автомобіль був виділений йому.

Керуючись ст.10,11,60,57,88,212,214,215,218, 256 ЦПК України, на підставі

ст.ст. 60,61,69,70,74 СК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ? частку вартості автомобіля НОМЕР_1, що є спільним майном подружжя- 10 000 ( десять тисяч ) гривень. Виділити автомобіль НОМЕР_1 на праві власності ОСОБА_4.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати 130 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Особи які приймали участь у справі і не були присутніми під час проголошення рішення, можуть подати апеляцію протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_12