Справа № 761/5822/15-ц
Провадження №2/761/3813/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: Миронюк Д.Д.,

представника третьої особи ОСОБА_2: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Підприємства «Фінансова Консалтингова група» до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Експрес-Банк», третя особа - ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні орендованим майном,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2015 року до суду надійшла позовна заява Підприємства «Фінансова Консалтингова група» до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні орендованим майном.

Під час слухання справи як співвідповідача було залучено Публічне акціонерне товариство «Експрес-Банк».

В позовних вимогах позивач просить: визнати дії відповідача протиправними; усунути перешкоди позивачу в користуванні предметом оренди - квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачів чи будь-кого іншого не чинити перешкоди позивачу у користуванні орендованою квартирою.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 01.07.2003 року між ОСОБА_6 та позивачем був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1. Договір оренди підписано на 25 років. На момент підписання Договору, власником квартири був ОСОБА_6. Після того відбулась зміна власників вказаної квартири, останнім власником став ОСОБА_2 Позивач зазначає, що не дивлячись на зміну власників квартири, вони постійно користувались квартирою. 10.02.2015 року позивач дізнався що в нього відсутній доступ до орендованої квартири, оскільки квартира арештована державним виконавцем та передана ОСОБА_5 Позивач вважає дії ДВС та ОСОБА_5 протиправними. Позивачу не зрозуміло чому відповідачами здійснюються дії щодо відчуження предмету оренди не враховуючи законних інтересів орендаря. Так як договір оренди не був розірваний, то перешкоджання відповідачем у користуванні даним приміщенням є неправомірним і таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Також позивач зазначає, що відповідачами неправомірно відбулось проникнення до приміщення.

Крім того представник позивача зазначає, що в орендованому приміщенні знаходяться документи, які містять адвокатську таємницю.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити їх з підстав, визначених в позовній заяві. Крім того, в судовому засіданні уточнив, що він просить визнати протиправними дії щодо незаконного перебування ОСОБА_5 та представників Банку у приміщенні та користування ним.

Представник відповідача - ВПВР ДВС України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечення чи пояснення на позовні вимоги до суду не надійшли.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, його представник направив до суду заяву про перенесення слухання справи в зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання.

Представник співвідповідача ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про перенесення слухання справи у зв'язку з неможливістю присутності представника в судовому засіданні.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Так як представники відповідачів не надали доказів поважності причин неявки в судове засідання, суд визнав причини неявки представників в судове засідання неповажними та у відповідності до ст.169 ЦПК України продовжив розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представників позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Стаття 759 ЦК України визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця (ч.1 ст.770 ЦК України).

01.07.2003 року між ОСОБА_6 (далі - Орендодавець) та підприємством «Фінансова Консалтингова Група» (далі - Орендар) був укладений Договір оренди.

За умовами Договору, Орендодавець надав в оренду Орендарю приміщення квартири АДРЕСА_1 загальною площею 291 кв.м. строком оренди 25 років з дати початку оренди.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження передачі йому орендованої квартири, як зазначено в п.5.1.1 Договору - акт прийняття-передачі, який підписаний обома сторонами.

Суд за клопотанням сторони відповідача, оскільки в них виник сумнів щодо договору оренди, протокольною ухвалою від 23.06.2015 року зобов'язав представника позивача надати в судове засідання оригінал договору оренди, проте представник позивача не надав для огляду суду оригінал договору оренди, пославшись на ту обставину, що суд не зобов'язував їх надати зазначений Договір в оригіналі.

12.10.2005 року ТОВ Компанія «Трансенерго» зареєструвала право власності на приміщення квартири АДРЕСА_1, яке виникло на підставі свідоцтва прилюдних торгів про придбання майна, посвідченим Ракитянським В.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 04.07.2005 року.

За договором купівлі-продажу від 27.10.2005 року ТОВ Компанія «Трансенерго» продала ОСОБА_8 зазначену квартиру.

ОСОБА_8 зареєстрував право власності 31.10.2005 року.

За договором купівлі-продажу від 02.08.2006 року ОСОБА_2 придбав зазначену квартиру у ОСОБА_8 Право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру було зареєстроване 08.08.2006 року.

З копій договорів вбачається, що загальна площа квартири становить 308,70 кв.м.

31.03.2008 року між АБ «Експрес-Банк» та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення виконання зобов'язань ПП «Лекс» за Договором про відкриття кредитної лінії №10-07/кл від 13.07.2007 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18.07.2012 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 та видано виконавчий лист.

15.02.2013 року старшим державним виконавцем ВПВР ДВС України ОСОБА_9 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа.

Постановою від 31.07.2014 року головного державного виконавця ВПВР ДВС України ОСОБА_10 накладено арешт на вказану квартиру.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Кмєва від 17.11.2014 року надано дозвіл державному виконавцю ВПВР ДВС України на примусове проникнення до житлового приміщення ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

09.02.2015 року державним виконавцем ВПВР ДВС України ОСОБА_11 був складений акт опису й арешту майна при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1614/11, виданого 31.01.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ АБ «Експрес-Банк».

Як вбачається з акту, описано квартиру АДРЕСА_3, що складається з шести жилих кімнат загальною площею 308,70 кв.м. При складанні акту були присутні представники ОСОБА_2 Описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_5, який є представником ПАТ АБ «Експрес-Банк».

Також в акті зазначено, що на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користуватися ним, зокрема заборонено відчужувати, пошкоджувати, руйнувати, здійснювати інші незаконні дії.

Як вбачається, під час складання акту не були присутні представники позивача та державний виконавець не забороняла користуватися позивачу зазначеною квартирою.

На підтвердження обставин за яких позивачу чиняться перешкоди в користуванні об'єктом оренди представник позивача надав заяви ОСОБА_2 від 09.06.2015 року про кримінальне правопорушення та заяву позивача від 09.06.2015 року, яка адресована Шевченківському РУ ГУ МВС України в м.Києві.

Проте суд не може взяти до уваги їх як належні докази на підтвердження обставин, що позивачу чиняться перешкоди в користуванні предметом оренди, оскільки зазначене в заявах є суб'єктивною думкою особи, яка зверталась з ними.

Крім того, аналізуючи викладене в заявах можна зробити висновок про існування суперечностей у висвітлені обставин. Зокрема, ОСОБА_2 в заяві зазначає, що в квартирі знаходяться особисті речі сім'ї ОСОБА_2 (дорогоцінний антикваріат, картини, скульптури, старовинні речі, речі власника та орендаря), так і паперові (бухгалтерська звітність та документи, що містять адвокатську таємницю орендаря та власника помешкання). При складанні акту опису та арешту квартири, представником ОСОБА_2 візуально було помічено відсутність багатьох цінних речей, а також відсутність сейфу в якому зберігалися особисті кошти ОСОБА_2 в розмірі 120 тисяч доларів США та 30 тисяч Євро, які були зароблені ним раніше та для його лікування. Водночас представник підприємства «Фінансова консалтингова група» в заяві зазначає, що в орендованому приміщенні були лише цінні речі заявника на значну суму, знаходяться речі, які містять адвокатську таємницю, про будь-які речі ОСОБА_2 мова не ведеться.

В судовому засіданні не було встановлено, що в приміщенні квартири АДРЕСА_1 знаходились речі позивача та він не має доступу до зазначеного приміщення.

В судовому засіданні представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів, що будь-хто із сторонніх осіб проникав до приміщення квартири АДРЕСА_1 без відповідної правової підстави. А тому суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій по проникненню до квартири.

Отже, так як в судовому засіданні не було встановлено, що за актом приймання передачі позивачу було передано квартиру АДРЕСА_1, не надано належних та допустимих доказів, що позивачу чиняться перешкоди в користуванні квартирою, проведення виконавчий дій спрямованих на примусове виконання рішення суду, суд не може розцінювати як перешкоди в користуванні предметом оренди, також суду не було надано доказів, щодо наявності в приміщенні квартири документів, які місять адвокатську таємницю, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки вони не обгрунтовані на вимогах Закону.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.759, 770 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Підприємства «Фінансова Консалтингова група» до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Експрес-Банк», третя особа - ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні орендованим майном - відхилити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Г.Притула