Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/1677/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мельник М. Л.
Категорія 2 Доповідач Матюшенко І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Трояновської Г.С.

з участю секретаря судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Поліська мясо-молочна компанія, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області (далі ДВС) та приватного нотаріуса Володарсько-Волинського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на майновий комплекс, який складається з семи основних будівель, загальною площею 2410 кв. м. та розташований за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, село Красногірка, хутір Красногірський. На обґрунтування позову зазначав, що обєкти нерухомості були придбані ним з прилюдних торгів 13.02.2014 року. 16 травня 2014 року ДВС були складені та затверджені акти проведення прилюдних торгів. Проте 05.11.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 йому відмовлено у видачі відповідного свідоцтва з тих підстав, що придбані ним обєкти нерухомості у попереднього власника обліковувалися як комплекс, а на прилюдних торгах продані, як окремі нежитлові будівлі.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.03.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 13.02.2014 року апелянта визнано переможцем на прилюдних торгах з реалізації семи лотів - нежитлових будівель, а саме: цеху по виробництву кормів № 1, літ. Е, 1952 року забудови, загальною площею 322,7 кв.м.; корівника, літ. Ж, 1949 року забудови, загальною площею 754,7 кв.м., з прибудовою № 2 загальною площею 405,5 кв.м., літ. Ж-1, 1951 року забудови; кузні-столярні № 3, літ. К, 1974 року забудови, загальною площею 112,2 кв.м.; ковбасного цеху № 4, літ. А, 1997 року забудови, загальною площею 220,7 кв.м., коптильні, загальною площею 15,9 кв.м., літ. а, бані, загальною площею 25,7 кв.м., літ. а-1; бойні № 5, літ. Б, загальною площею 32,5 кв.м.; конюшні № 6, літ. И, загальною площею 251,1 кв.м.; зерноскладу № 7, літ. З 1972 року забудови, загальною площею 269.0 кв.м., що знаходяться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський (а.с.9-15). 16 травня 2014 року головним державним виконавцем ДВС складено, а начальником ДВС затверджено акти проведення прилюдних торгів щодо вище вказаних обєктів нерухомості (а.с.16-22).

Згідно постанов приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу від 05.11.2014 року №№ 443-449 (а.с.23-29) відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва Про придбання майна з прилюдних торгів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до складу майнового комплексу, окремі обєкти якого було продано з прилюдних торгів, входило 10 обєктів, а торги проведено лише відносно семи нежитлових будівель.

Проте, вірно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення ним незаконного рішення.

Так, згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.п. 5.10.4 та 5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій, реалізація належного боржникові будинку, квартири та іншого нерухомого майна проводиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів, що організовуються і проводяться спеціалізованою організацією. Акт про проведення прилюдних торгів затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби і є підставою для видачі відповідним органом свідоцтва про право власності.

Видача свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є, відповідно до ст. 34 п. 5 Закону України Про нотаріат, компетенцією нотаріуса, відмова якого від вчинення вказаної нотаріальної дії є невизнанням, у розумінні ст. 392 ЦК України, права власності позивача на майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, та ті обставини, що позивачем обєкти нерухомості (нежитлові приміщення) придбані з прилюдних торгів, результати проведення яких затверджені державним виконавцем у встановленому законом порядку та ніким не оспорені, ОСОБА_2 є власником спірних обєктів нерухомості.

Разом з цим, доводи позивача і апелянта з посиланням на довідку КП Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, про те, що за результатами проведення прилюдних торгів він набув право власності на комплекс є безпідставними, оскільки обєктами продажу на прилюдних торгах були окремі нежитлові будівлі, а не комплекс, до складу якого вони входили.

Беручи до уваги, що поняття комплекс є родовим по відношенню до окремих його обєктів, як то у даній справі це нежитлові будівлі, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення в частині визнання за ним права власності на обєкти нерухомого майна, придбані ним з прилюдних торгів 13.02.2014 року. А відтак, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цій частині підлягає скасуванню з ухвалення нового про задоволення позову.

Із наведених вище підстав не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання права власності ОСОБА_2 на майновий комплекс.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 березня 2015 року скасувати, ухваливши нове про часткове задоволення позову.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на наступне нерухоме майно: нежитлову будівлю цех по виробництву кормів № 1, літ. Е, 1952 року забудови, загальною площею 322,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський; нежитлову будівлю корівник, літ. Ж, 1949 року забудови, загальною площею 754,7 кв.м., з прибудовою № 2 загальною площею 405,5 кв.м., літ. Ж-1, 1951 року забудови, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський; нежитлову будівлю кузню-столярню № 3, літ. К, 1974 року забудови, загальною площею 112,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський; нежитлову будівлю ковбасний цех № 4, літ. А, 1997 року забудови, загальною площею 220,7 кв.м., коптильню, загальною площею 15,9 кв.м., літ. а, баню, загальною площею 25,7 кв.м., літ. а-1, що знаходяться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський; нежитлову будівлю бойня № 5, літ. Б, загальною площею 32,5 кв.м. що знаходиться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський; нежитлову будівлю конюшня № 6, літ. И, загальною площею 251,1 кв.м. що знаходиться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський; нежитлову будівлю зерносклад № 7, літ. З 1972 року забудови, загальною площею 269.0 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с. Красногірка, хутір Красногірський.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді