АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1180/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Пироженко (С.А.) С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріПосипайко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до автокооперативу «Дружба», Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення грошових коштів за тимчасову втрату працездатності та відшкодування моральної шкоди,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_5 та його представника - ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу; голову автокооперативу «Дружба» - Святуна В.М., головного бухгалтера автокооперативу - Марандич О.М., представника Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Швидку В.П., які просили апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 у червні 2014 року звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до автокооперативу «Дружба», Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення грошових коштів за тимчасову втрату працездатності та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 24 липня 2009 року він працює охоронцем в автокооперативі «Дружба».

Під час роботи він як учасник бойових дій, щорічно по направленню проходив курс стаціонарного лікування в українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни.

Позивач вказує, що в період часу з 10 квітня по 04 травня 2010 року, 05 травня 2010 року по 14 травня 2010 року, 07квітня 2011 року по 01 травня 2011 року, 10 квітня 2013 року по 01 травня 2013 року, 26 грудня 2013 року по 08 січня 2014 року, 09 січня 2014 року 21 лютого 2014 року, 28 лютого 2014 року по 07 квітня 2014 року, 08 квітня 2014 року по 15 квітня 2014 року, 27 квітня 2014 року по 21 травня 2014 року перебував на лікуванні та лікувальними установами були надані листи непрацездатності які були передані особисто голові кооперативу «Дружба» та головному бухгалтеру для оплати, але з невідомих причин вони не були оплачені.

Також ОСОБА_5 вказує, що з вини керівництва автокооперативу, яке виразилося в порушенні його трудових прав, він зазнав збитків немайнового характеру, які полягали в порушенні його нормальних житттєвих зв»язків та необхідності прикладення додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. Розмір спричиненої йому моральної шкоди ОСОБА_5 оцінив в сумі 5000 гривень.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_5 звернувся за їх захистом до Соснівського районного суду м. Черкаси та просив постановити судове рішення, яким стягнути із автокооперативу «Дружба» на свою користь грошові кошти за тимчасову втрату працездатності в сумі 834,03 грн.; 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1000 грн.,понесених ним за надання правої допомоги.

Крім того, ОСОБА_5 просив стягнути із Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності кошти за тимчасову втрату працездатності в сумі 6344,04 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 змінював та уточнював заявлені ним позовні вимоги, остаточно просив суд : визнати недійсним рішення від 06 лютого 2015 року № 2 «Про часткову відмову у фінансуванні» Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення фонду з тимчасової втрати працездатності; стягнути із автокооперативу «Дружба» на його користь кошти за тимчасову втрату працездатності в сумі 674,82 грн.; відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 гривень та витрати за надання правової допомоги в сумі 1000 гривень.

Також ОСОБА_5 просив стягнути із Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності кошти за тимчасову втрату працездатності в сумі 5532,12 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року скасувати, ухваливши при цьому нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_5, підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Як вбачається із наявних матеріалів справи, ОСОБА_5 був прийнятий на роботу в АК «Дружба» підмінним охоронником з 24 липня 2009 року, та з останнім була укладена трудова угода. В подальшому відповідно до Наказу № 138 від 02 січня 2010 року прийнятий старшим охоронним в АК «Дружба».

21 липня 2014 року відповідно до Наказу № 206 ОСОБА_5 звільнений за власним бажанням з АК «Дружба».

За період часу з 10 квітня по 04 травня 2010 року, 05 травня 2010 року по 14 травня 2010 року, 07квітня 2011 року по 01 травня 2011 року, 10 квітня 2013 року по 01 травня 2013 року, 26 грудня 2013 року по 08 січня 2014 року, 09 січня 2014 року 21 лютого 2014 року, 28 лютого 2014 року по 07 квітня 2014 року, 08 квітня 2014 року по 15 квітня 2014 року, 27 квітня 2014 року по 21 травня 2014 року перебував на лікуванні в медичних закладах.

Є необґрунтованими посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно відмовив йому у стягненні із Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на його користь коштів за тимчасову втрату працездатності в сумі 6344,04 грн., виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18 січня 2001 року № 2240 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійсни контроль за використанням цих коштів.

Статтею 2 Закону № 2240 передбачено, що суб'єктами загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, виступаючі застраховані особи, страхувальник та страховик. В розумінні вказаної статті « застрахована особа - це найманий працівник, а згідно абзацу 6 цієї ж статті найманий працівник - це фізична особа яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі, організації незалежно від форм власності, виду діяльності та господарюванні або у фізичної особи.»

Згідно абзаців 3, 5 статті 2 Закону № 2240 страхувальник-роботодавець - це власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання; фізична особи яка використовує працю найманих працівників.

Абзацом 4 статті 2 Закону № 2240 страховиком являється Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно частини 1 статті 50 Закону № 2240 всі види матеріального забезпечення призначаються та надаються застрахованим особам за основним місцем роботи.

Частиною 3 ст. 50 Закону № 2240 визначено, що рішення про призначені; матеріального забезпечення приймається комісією із соціального страхування, що створюється на підприємстві, в установі організації до складу якої входять представники адміністрації та застрахованих осіб.

Абзацом 2 цієї ж статті визначено, що комісія із соціального страхуванні здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

З вище наведеного вбачається, що, матеріальне забезпечення, яке надається за рахунок коштів Фонду призначається та виплачуються застрахованим особам не робочими органами відділення Фонду, а підприємствами, установами, організаціями, де працюють ці застраховані особи.

Окремо слід зазначити, що за Законом №2240 правовідносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування виникають між страховиком (Фонд) та страхувальником (роботодавець). Враховуючи що призначення та виплата матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду здійснюється за основним місцем роботи застрахованої особи (ст. 50 Закону №2240), то застраховані особи перебувають у правовідносинах виключно зі страхувальником-роботодавцем, а тому відповідачем за даним адміністративним позовом може бути тільки роботодавець ОСОБА_5 який і приймає рішення щодо нарахування та виплати застрахованим особам сум матеріального забезпечення.

Твердження апелянта ОСОБА_5, що саме відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зобов'язане виплатити йому допомогу по тимчасовій непрацездатності є безпідставними та спростовуються наступним.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 27 Закону №2240 страхувальник зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 28 Закону №2240 визначено, що страховик (Фонд) забезпечує фінансування матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Статтею 21 Закону №2240 визначено порядок фінансування страхувальників за рахунок коштів Фонду.

Зокрема частиною 1 статті 21 Закону №2240 визначено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Порядок фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності затверджений постановою правління Фонду №26 від 22 грудня 2010 року (надалі - Порядок №26).

Пунктом 2 Порядку №26 визначено, що підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Така ж вимога міститься і в п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону №2240.

Пунктом 4 Порядку №26 визначено, що на підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок.

З зазначених норм вбачається, що фінансування страхувальника-роботодавця робочим органом Фонду відбувається виключно за умови звернення такого страхувальника до органу Фонду із заявою-розрахунком, за формою встановленою Порядком №26.

Автокооператив «Дружба» перебуває на обліку у Черкаській міській виконавчій дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування (надалі - Черкаська МВД) з 31 липня 2006 року як страхувальник-роботодавець.

Статтею 23 Закону №2240 (в редакції що діяла до 01 січня 2011 року) передбачалось, що страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.

Таким чином, до 01 січня 2011 року страхувальники-роботодавці здійснювали виплату матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок страхових внесків. Згідно звіту Ф-4 ФСС з ТВП за 2010 рік автокооператив «Дружба» ніяких витрат за рахунок коштів Фонду у 2010 році не здійснював.

Так само, немає в матеріалах справи і доказів того, що автокооператив «Дружба» після 01 січня 2011 року звертався до Черкаської МВД з заявами-розрахунками на фінансування суми матеріального забезпечення згідно листків непрацездатності: №992026, №286575, №524211, №524211, №467195, №467445, №998317, №216047, №196674 та №101534.

Більше того згідно довідки Черкаської МВД від 29 вересня 2014 року №1601/03-1-35 (а.с. 124) автокооператив «Дружба» взагалі ніколи не звертався до Черкаської МВД із заявами-розрахунками на фінансування сум матеріального забезпечення застрахованим особам їхнього підприємства, в тому числі і ОСОБА_5

З зазначеного вбачається, що підстав для фінансування автокооперативу «Дружба» згідно спірних листків непрацездатності у Черкаської МВД не було, оскільки заяви-розрахунки на їх фінансування не подавались. В той же час чинним законодавством не передбачено порядку фінансування застрахованих осіб робочими органами Фонду, оскільки такі виплати здійснюються виключно страхувальником-роботодавцем, у зв»язку із чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення із Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ОСОБА_5 коштів за тимчасову втрату працездатності.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав щодо стягнення із автокооперативу «Дружба» на користь ОСОБА_5 коштів за тимчасову втрату працездатності, оскільки сукупність наявних по справі доказів об»єктивно підтверджує той факт, що ОСОБА_5 за квітень - травень 2010 року; квітень - травень 2011 року; квітень - травень 2013 року; грудень 2013 року отримав належну йому заробітну плату, про що свідчить його власноручний підпис у відомостях на отримання заробітної плати, тобто у позивача відсутня заробітна плата, яка б підлягала компенсації за період тимчасової втрати працездатності в контексті вимог Закону № 2240. Будь-яких доказів, які б спростовували вказані обставини, ОСОБА_5 надано не було.

Також є безпідставними твердження ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на необґрунтовану відмову йому судом першої інстанції у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено факт заподіяння йому з вини відповідача втрат немайнового характеру, обставини, за яких вони заподіяні, та з чого конкретно позивач виходив, обґрунтовуючи розмір моральної шкоди саме в 5000 гривень.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до автокооперативу „Дружба", Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення грошових коштів за тимчасову втрату працездатності та відшкодування моральної шкоди - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :