У х в а л а

09 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором, укладеним між ними 29 лютого 2008 року. Вимоги обгрунтовував тим, що відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав строковий кредит у розмірі 407 787 гривень зі сплатою 16,5 % річних на придбання трикімнатної квартири, розташованої по вул. Броварна, 14/32 у м. Тернопіль. 04 березня 2008 року між банком та відповідачем був укладений іпотечний договір, згідно умов якого придбана відповідачем за кредитні кошти квартира була передана банківській установі в іпотеку на забезпечення зобов'язань за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 30 березня 2010 року утворилася заборгованість у розмірі 584 858 грн 83 коп.

У подальшому позивач збільшив позовні вимоги в частині розміру заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 22 грудня 2010 року і просив стягнути з відповідача 599 580 грн 22 коп.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2010 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 583 548 грн 69 коп. заборгованості за кредитним договором. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 17 березня 2011 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_4 пені змінено, зменшено суму пені до 20 тис. грн, визначено загальну суму заборгованості, яка підлягає до стягнення з позивача на користь відповідача, в розмірі 453 548 грн 69 коп. У решті рішення суду залишено без змін.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 05 липня 2012 року, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2010 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами та в задоволенні позову ПАТ «Банк фінанси і кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У вересні 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставина рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року, у якій банк просив зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 583 548 грн 69 коп. заборгованості кредитним договором.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2013 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської облас від 27 квітня 2012 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами, а справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року позов ПАТ «Банк "Фінанси та Кредит» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 29 лютого 2008 року в розмірі 453 548 грн 69 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 травня 2015 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 18 грудня 2013 року скасовано. Заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 19 травня 2015 року та залишити в силі ухвалу місцевого суду від 18 грудня 2013 року.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик