Справа № 361/8621/13 Головуючий у І інстанції Дутчак І.М.
Провадження № 22-ц/780/4464/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 17.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.

при секретарі Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Будівельно-монтажне управління № 5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Будівельно-монтажне управління № 5 про встановлення факту роботи зі шкідливими та важкими умовами праці,-

Встановила :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що він 04 серпня 1980 року згідно із наказом № 102-к від 25 серпня 1980 року був прийнятий на роботу на підприємство Броварський заводобудівельний комбінат (далі БЗБК), де працював на різних посадах.

13 січня 1984 року наказом № 20-к від 12 січня 1984 року його перевели на роботу на посаді монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій третього розряду у будівельно-монтажну дільницю № 3 Будівельно-монтажного управління-5 БЗБК (далі БМУ-5 БЗБК), про що у його трудовій книжці зроблений відповідний запис за № 15.

Відповідач ОСОБА_3 акціонерне товариство Будівельно-монтажне управління № 5 (далі ОСОБА_4 БМУ № 5) є правонаступником БМУ-5 БЗБК, що підтверджується довідкою про реорганізацію виробництва № 05/17 від 13 серпня 2013 року.

З 12 квітня по 31 травня 1984 року він пройшов повний курс теоретичного навчання без відриву від виробництва. Наказами БЗБК № 186 від 02 липня 1984 року та № 27-а від 29 січня 1985 року йому були присвоєно відповідно четвертий і пятий розряди монтажника, що підтверджується посвідченням № 3491 та записами у його трудовій книжці за №№ 16 і 17.

08 квітня 1987 року наказом № 54-к від 14 квітня 1987 року його було переведено у транспортно-сировинний цех на посаду майстра запис за № 18 у трудовій книжці.

У період з 13 січня 1984 року по 07 квітня 1987 року він працював на посаді монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій у будівельно-монтажній дільниці № 3 БМУ-5 БЗБК та згідно зі своєю кваліфікацією виконував роботи монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій. Трудовий стаж на цій посаді є безперервним.

Зазначав, що протягом вказаного періоду він разом з іншими монтажниками залізобетонних та сталевих конструкцій працював у будівельно-монтажній бригаді, виконував роботи по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій під час будівництва промислових та адміністративних будівель на території міст Бровари та Білої Церкви Київської області. Умови роботи монтажників залізобетонних та сталевих конструкцій включали повну зайнятість. Зазначені роботи включали важкі та шкідливі умови праці, у звязку з чим усі монтажники залізобетонних та сталевих конструкцій регулярно проходили атестацію та медичний огляд. Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, посада монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (п. 27а, розділ XXVII Будівництво) віднесена до робіт із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У п. б ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Позивач звернувся до відповідача ОСОБА_4 БМУ № 5 за довідкою, уточнюючою характер його роботи та умов праці, необхідною для призначення пільгової пенсії.

В довідці № 05/17, виданої 13 серпня 2013 року відповідачем вказано, що підтвердити запис № 15 від 13 січня 1984 року у його трудовій книжці наказом № 20-к від 12 січня 1984 року неможливо, у звязку з відсутністю оригіналу даного наказу. Крім того, зазначено, що відповідно до особових рахунків за 1984-1987 роки він працював монтажником, а професія монтажника у Списку № 2 не значиться.

На думку позивача, зазначене вище не відповідає дійсності, так як 13 січня 1984 року він був переведений на посаду саме монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій у будівельно-монтажну дільницю № 3 БМУ-5 БЗБК, яка займалася будівництвом промислових та адміністративних споруд. У період з 13 січня 1984 року по 07 квітня 1987 року він відповідно до своєї кваліфікації виконував роботи монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій на вказаній будівельно-монтажній дільниці № 3.

У подальшому з 13 вересня 2003 року по 03 вересня 2010 року продовжив роботу монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій на підприємстві ВАТ Броварський ЗБК Філія Будівельник, що підтверджується довідкою від 27 травня 2013 року № 026.

З 06 вересня 2010 року по даний час він продовжує працювати на посаді монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій у Товаристві з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат на умовах повного робочого дня та має право на пільгову пенсію за Списком № 2, що підтверджується довідкою № 12 від 22 серпня 2013 року.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватися й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих майнових прав фізичних осіб. Від встановлення факту його роботи з 13 січня 1984 року по 07 квітня 1987 року на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій залежить реалізація його права на включення цього періоду роботи до пільгового стажу для дострокового виходу на пенсію. Встановити даний факт можливо лише в судовому порядку.

Просив встановити факт його роботи на будівельно-монтажній дільниці № 3 БМУ-5 БЗБК, правонаступником якого є ОСОБА_4 БМУ № 5, на умовах повного робочого дня в період з 13 січня 1984 року по 31 травня 1984 року монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій третього розряду, з 01 червня 1984 року по 02 січня 1985 року монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій четвертого розряду, з 03 січня 1985 року по 07 квітня 1987 року монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій пятого розряду.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 31 лютого 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 працював на Будівельно-монтажній дільниці № 3 Будівельно-монтажного управління-5 Броварського заводобудівельного комбінату, правонаступником якого є ОСОБА_3 акціонерне товариство Будівельно-монтажне управління № 5 на умовах повного робочого дня на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, а саме: з 13 січня по 31 травня 1984 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій третього розряду; з 01 червня 1984 року по 02 січня 1985 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій четвертого розряду; з 03 січня 1985 року по 07 квітня 1987 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій пятого розряду.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 липня 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду від 21 лютого 2014 року скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2, ухвалу апеляційного суду від 03 липня 2014 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Як зазначено касаційною інстанцією, апеляційний суд не встановив належним чином характер спірних правовідносин та не визначився з правовою нормою, що підлягає до застосування. При цьому не врахував, що предметом спору є не підтвердження атестації робочого місця позивача за умовами праці, а відсутність оригіналу наказу про переведення позивача на посаду монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій та встановлення зазначеного факту, від якого залежить включення цього періоду роботи до пільгового стажу позивача.

В апеляційній скарзі відповідача ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності нормам матеріального і процесуального права.

Зокрема, відповідач вказував на те, що оскільки відсутній оригінал наказу № 20-к від 12 січня 1984 року про переведення позивача на роботу на посаді монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій третього розряду у будівельно-монтажну дільницю № 3 БМУ-5 БЗБК, підтвердити роботу ОСОБА_2 саме на цій посаді неможливо. У відомостях на виплату позивачу заробітної плати ОСОБА_2 значиться як монтажник. У зв»язку з чим, вважав, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що згідно із записами у трудовій книжці позивач ОСОБА_2 розпочав свою трудову діяльність 16 грудня 1976 року.

Із трудової книжки ОСОБА_2 (запис № 15) видно, що наказом № 20-к від 12 січня 1984 року останній був переведений з 13 січня 1984 року на роботу на посаду монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій третього розряду будівельно-монтажної дільниці № 3 БМУ-5 БЗБК (а.с.125).

Правонаступником БМУ-5 БЗБК є відповідач ОСОБА_4 БМУ № 5 (а.с.14-15).

Наказами БЗБК від 02 липня 1984 року № 186 та від 29 січня 1985 року № 27-а позивачу ОСОБА_2 було присвоєно четвертий і пятий розряди монтажника відповідно, що підтверджується посвідченням № 3491 та записами у його трудовій книжці за №№ 16 і 17 (а.с.125).

08 квітня 1987 року згідно із наказом № 54-к від 14 квітня 1987 року ОСОБА_2 переведено у транспортно-сировинний цех на посаду майстра (запис у трудовій книжці № 18).

З довідки № 05/17 від 13 серпня 2013 року, виданої ОСОБА_2 ОСОБА_4 БМУ № 5, видно, що запис № 15 у його трудовій книжці про переведення монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій третього розряду у будівельно-монтажну дільницю № 3 БМУ-5 БЗБК не підтверджено за відсутністю оригіналу наказу. Згідно із особовими рахунком за 1984 рік посада позивача вказана монтажник. В особових рахунках за 1985, 1986 і 1987 роки професія ОСОБА_2 зазначена як монтажник (а. с. 16).

Позивач ОСОБА_2, допитаний у судовому засіданні як свідок, показав, що у період з 13 січня 1984 року по 07 квітня 1987 року працював у будівельно-монтажній дільниці № 3 БМУ-5 БЗБК саме монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій, а не монтажником. У вказаний період йому було присвоєно четвертий і пятий розряд монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій, що підтверджується посвідченням № 3491. На підставі цього посвідчення він працює в даний час на посаді монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій у ТОВ Броварський заводобудівельний комбінат.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що у 1984 році ОСОБА_2 було переведено у будівельно-монтажну дільницю № 3 БМУ-5 БЗБК, начальником якої у той час був саме він. Працював ОСОБА_2 монтажником з монтажу залізобетонних та сталевих конструкцій, виконував монтажні роботи на висоті. Згідно із штатним розписом на той час просто посад монтажників у них не було. В особових рахунках та відомостях на виплату заробітної плати посада монтажник залізобетонних та сталевих конструкцій вказувалась скорочено як «монтажник».

З пояснень представника відповідача ОСОБА_4 БМУ № 5 ОСОБА_6 у судовому засіданні вбачається, що підтвердити роботу ОСОБА_2 на посаді монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій у період з 13 січня 1984 року по 07 квітня 1987 року товариство не може через відсутність оригіналу наказу № 20-к від 12 січня 1984 року про переведення позивача на роботу на вказаній посаді у будівельно-монтажну дільницю № 3 БМУ-5 БЗБК.

Відповідно до довідки № 05/3 від 17 лютого 2014 року накази БЗБК по особовому складу за 1984 і 1985 роки в архіві ОСОБА_4 БМУ № 5 відсутні.

Із повідомлення Публічного акціонерного товариства Броварський завод будівельних конструкцій № 17 від 13 лютого 2014 року видно, що внаслідок проведеної реорганізації БМУ-5 БЗБК було відокремлено в окрему юридичну особу. Накази та інші кадрові документи щодо працівників даного підприємства були передані БМУ-5 БЗБК, правонаступником якого ОСОБА_4 БМУ № 5.

У ході розгляду справи в суді першої інстанції було досліджено книги наказів за 1987 рік, надані суду відповідачем ОСОБА_4 БМУ № 5, з яких встановлено, що у наказах по БМУ-5 БЗБК стосовно одних і тих самих осіб по різному вказуються їхні посади : в одному випадку монтажник, в іншому монтажник сталевих та залізобетонних конструкцій. Зокрема накази №№ 80-к, 83-к за 1987 рік щодо ОСОБА_7 (таб. № 6608). Додаткову відпустку для здачі екзаменів йому надають як монтажнику, а звільняють його з роботи за власним бажанням як монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій пятого розряду (а. с. 142-144).

Наведене підтверджується показання свідка ОСОБА_8 (колишнього керівника дільниці, на якій працював позивач) щодо скорочення у документах написання посади «монтажника залізобетонних та сталевих конструкцій» як «монтажник».

В наказі №26-к від 09 лютого 1987 року про нагородження ОСОБА_9 у зв»язку з «50-річчям» зазначено, що ОСОБА_9 працює на Броварському заводобудівельному комбінаті з 26.08.1961 року монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій. За період роботи на комбінаті показав себе працелюбним та ініціативним працівником, є ветераном праці, ветераном БЗБК (а.с.134).

Судом встановлено, що на підставі посвідчення монтажника № 3491 позивач ОСОБА_2 працював з 13 вересня 2003 року по 03 вересня 2010 року монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій у ВАТ Броварський ЗБК Філія Будівельник, після цього - з 06 вересня 2010 року по даний час працює на такій же посаді у ТОВ Броварський заводобудівельний комбінат (а. с. 13, 17, 18).

Згідно ст..48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п»ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов»язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383. встановлено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та. у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. затвердженого постановою Кабінет) Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі Порядок № 637).

Так, відповідно до ст. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки, надані підприємствами на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умов праці, а також зайнятість на протязі повного робочого дня на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ; підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка. ОСОБА_4 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджує підприємство, де набуто відповідний стаж.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, посада монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій включена до цього списку (п. 27а, розділ XXVII Будівництво).

Задовольняючи позов позивача щодо встановлення факту роботи на відповідній посаді, а саме на посаді монтажника з монтажу залізобетонних та сталевих конструкцій, суд виходив з того, що даний факт судом встановлено для реалізації позивачем права на пільгову пенсію та вважав встановленим факт роботи позивача ОСОБА_2 у період з 13 січня 1984 року по 07 квітня 1987 року монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій у будівельно-монтажній дільниці № 3 БМУ-5 БЗБК.

Даний висновок суду відповідає дійсним обставинам та ґрунтується на матеріалах справи, зокрема, на записах у трудовій книжці позивача, згідно яких, а саме, №15 останній переведений монтажником залізобетонних та сталевих конструкцій 3-го розряду на будівельно-монтажну дільницю №3 БМУ-5 БЗБК; в подальшому йому присвоєно було четвертий, а потім-п»ятий розряд монтажника. 08 квітня 1987 року позивача було переведено у транспортно-сировинний цех на посаду майстра (а.с.10).

Посилання відповідача на те, що на даний час оригінал наказу про переведення ОСОБА_2 на посаду монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в архіві підприємства відсутній, що позбавляє підприємство підтвердити роботу останнього саме на цій посаді, на думку колегії, не заслуговують на увагу, оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи, є трудова книжка працівника. Записи у трудовій книжці здійснюються відповідальними працівниками підприємства. Трудова книжка ОСОБА_2 та відповідні записи в ній оформлено відповідно до вимог чинного законодавства, дані щодо роботи працівника засвідчено печаткою підприємства. Підставою запису до трудової книжки щодо посади працівника, на яку його переведено з 13 січня 1984 року (порядковий номер 15) вказано наказ №20-к від 12 січня 1984 року (а.с.10, 125). Даний запис на час розгляду справи не анульовано як помилковий та не визнано у встановленому законом порядку недійсним.

Щодо записів в особовій картці працівника, то вони здійснювалися відповідальними працівниками за типовою формою та носять інформаційний характер. При цьому, як видно з копії особової картки ОСОБА_2 із записами у картці стосовно займаної професії (посади), розряду, підстав останній ознайомлений не був (а.с.52 зв.). В той же час, інші працівники з записами в особовій картці були ознайомлені ( див. а.с. 98 (зв),102 (зв)).

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону. Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Будівельно-монтажне управління № 5 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: