УХВАЛА

241/1509/15-ц

2/241/296/2015

17.07.2015 року суддя Першотравневого районного суду Донецької області Скудін В.Є., при вирішенні питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до Мангушської селищної Ради Першотравневого району Донецької області, «Про визнання права власності на ? частину нерухомого майна»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.

У заяві сам заявник вказує, що його право власності на 1/2 частини будинку № 24 по вул. Свободи в смт. Мангуш документально не підтверджено.

Згідно до 3 ч.1 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

До порядку, відноситься ст. 119 ЦПК України, яка є вимогливою , а саме ч.2.Позовна заява повинна містити: п.4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; п.6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України, До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Квитанція додана до заяви не відповідає сумі, бо вартість 1/2 частини не встановлена. Крім того у матеріалах відсутня оцінка, 1/2 частини майна, що не дає можливості визначитися із сумою судового збору, відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документів,що підтверджують його право власності.

Таким чином, вище наведене свідчить,що заява подана до суду не відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України.

Крім того відповідно до п.5. ПЛЕНУМ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ ПОСТАНОВА

07.02.2014 № 5, «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», п.5. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

Із заяви вбачається, що позивач не має таких документів , крім того відсутні відомості про те що Мангушська селищна Рада не визнає його право, або порушує його. Відсутній спір взагалі .

Відсутні правовстановлюючі документи,що ОСОБА_2 ( що помер) є власником вказаного будинку.

На цый пыдставы 08.07.2015 року судом було винесено ухвалу про залишення заяви без руху та надано строк для усунення недоліків.

Згідно повернутого поштового повідомлення позивач отримала ухвалу суду 10.07.2015 року і на 17 .07.2015 року недоліки не усунуто.

Згідно до ст. 121 ч.2 ЦПК України, Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ч.2 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 до Мангушської селищної Ради Першотравневого району Донецької області, «Про визнання права власності на ? частину нерухомого майна»,- вважати не пожданою та повернути позивачеві. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Є.Скудін.