АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/3887/15 Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 641/5690/14-ц ОСОБА_1
Категорія: інші Доповідач: Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді Швецової Л.А.

Суддів: Костенко Т.М., Гальянової І.Г.

За участі секретаря: Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Комінтернівський Відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі державного виконавця Хаблова Валерія Миколайовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню , -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис від 16.07.2013 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 4736 на Договорі іпотеки нерухомого майна PCL-701/1083/2007 від 27.12.2007 року, укладеному між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», таким, що не підлягає виконанню, за яким запропоновано звернути стягнення нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 27.12.2007 між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір. З метою виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № PCL-701/1083/2007 від 27.12.2007, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в іпотеку належну йому у на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

16.07.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинений виконавчий напис № 4736, в якому запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки та за рахунок коштів, отриманих від реалізації, задовольнити вимоги банку у розмірі заборгованості, яка складає 347207,09 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент його вчинення, а саме - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис без отримання документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Навпаки, надані відповідачем нотаріусу документи містять суттєві розбіжності щодо заборгованості за кредитним договором. Крім того, будь-якої вимоги щодо погашення суми заборгованості за вказаним договором кредиту позивач не отримував.

Крім того, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 порушено п. 283 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Інструкція), відповідно до якого нотаріус вчиняє виконавчі написи після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Такої письмової вимоги від нотаріуса та/або кредитора (банка) позивач - іпотекодавець не отримував.

Крім того, відповідно до п. 283 зазначеної Інструкції виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у звязку з простроченням виплат обовязкових платежів у разі закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору. Строк закінчення основного зобовязання за кредитним договором та іпотечного договору закінчується 26 грудня 2023 року (п. 2.1.1 договору іпотеки).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 16 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 4736 на Договорі іпотеки нерухомого майна PCL-701/1083/2007 від 27.12.2007 року, укладеному між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк», за яким запропоновано звернути стягнення нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн.. 70 коп.

З таким рішенням суду не погодилось ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч. 1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. 33 Закону України "Про іпотеку", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5 (чинними на момент вчинення спірних виконавчих написів).

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 27 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір.

З метою виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами також було укладено договір іпотеки № PCL-701/1083/2007 від 27.12.2007, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в іпотеку належну йому у на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4.4. Договору іпотеки загальна вартість предмета іпотеки за згодою сторін становила 239800,00 грн.

16.07.2013 за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна», приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на Договір іпотеки було вчинено виконавчий напис № ВТК 242767, зареєстрований у реєстрі за № 4736, відповідно до якого передбачається звернення стягнення на Предмет іпотеки та запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги відповідача в розмірі 347207,09 грн., що складаються з: залишку заборгованості по кредиту в розмірі 38610 доларів США 09 центів; заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4616 доларів США 12 центів; сплачені ТОВ «ОТП Факторинг Україна» кошти у розмірі 1700,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Строк, за який провадиться стягнення з 27.12.2007 по 12.11.2010 року.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Матеріали справи свідчать, що 16 травня 2013 року на адресу боржника ОСОБА_2 банком направлена досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором від 27.12.2007 року (а.с.190-191). Проте, будь-яких даних про отримання ОСОБА_2 вказаної вимоги матеріали справи не містять, крім цього відповідачем на підтвердження факту направлення на адресу позивача досудової вимоги ні до суду першої, ні апеляційної інстанції не надано квитанції щодо сплати витрат на поштове відправлення.

Статтею 32 вказаного Закону встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Пунктом 283 Інструкції, яка була чинною на час вчинення виконавчого напису нотаріуса, передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноважений представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код е ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Між тим, відповідачем не надано доказів того, що позивач одержав письмову вимогу банку про усунення порушень.

Тобто, був порушений порядок, встановлений для здійснення виконавчого напису нотаріусом.

Крім того, згідно із ч. 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтвання стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Із наданих нотаріусом матеріалів, що стали підставою для вчинення виконавчого напишу, зокрема з розрахунку суми, що підлягає стягненню, вбачається що заборгованість за кредитом складає 347207,09 грн., що складаються з: залишку заборгованості по кредиту в розмірі 38610 доларів США 09 центів; заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4616 доларів США 12 центів

Крім того, з тексту основного договору вбачається, що грошові зобовязання позивача були виражені у валюті - долари США, а виконавчим написом стягнуто заборгованість у гривнях та в сумі, що є відмінною від кредитного зобовязання на грудень 2007 року. Виконавчим написом стягується загальна сума заборгованості по капіталу кредиту за договором і безпосередню сума заборгованості за договором кредиту, тобто фактично стягується не сума боргу на час вчинення виконавчого напису, а вся сума за договором кредиту достроково.

У виконавчому написі вказується, що строк, за який проводиться стягнення, складає з 27.12.2007 року по 12.11.2010 року, що не відповідає дійсності, оскільки стягується уся сума заборгованості позивача, що складає 347 207,09 грн. (сума повного дострокового погашення кредиту та відсотків). Зазначені обставини не можуть свідчити про безспірність розміру грошових вимог.

В той же час, приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 для вчинення виконавчого напису ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було надано інший розрахунок заборгованості, зі змісту якого вбачається, що ом на 15.03.2013 року, тобто роком раніше, сума відсотків за користування кредитом за кредитним договором № МЬ-701/1083/2007 від 27.12.2007 року нарахована позивачу в розмірі 4 616,12 дол. США.

Крім того, при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не пересвідчилась, чи належить спірне майно позивачу. З матеріалів справи вбачається, що договором іпотеки від 27 грудня 2007 року передбачено, що у разі не здійснення на момент укладення договору іпотеки державної реєстрації Договору купівлі-продажу, іпотека також буде поширюватись на предмет іпотеки, зо стане власністю іпотекодавця в майбутньому. До теперішнього часу вказане майно за позивачем не зареєстровано.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка та правильно визначена юридична природа цивільних правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює.

Суд розглянув справу на підставі наданих доказів, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду постановлено згідно до ст. 213 ЦПК України, а тому воно законно і обґрунтовано.

Доводи апелянта є несуттєвими й висновків суду стосовно вирішеного цивільно-правового спору вони не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 312, 313- 315, 317,319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду ї набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -