АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/5077/2015 Головуючий у 1 інстанції - Марцинкевич В.А.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Качана В.Я., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача на свою користь суму депозитного вкладу, нарахованих відсотків, щомісячного грошового утримання, інфляційних втрат, 3% річних та моральну шкоду в загальному розмірі 115 504 грн. 64 коп.

В подальшому, на забезпечення вищевказаного позову ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу, в межах суми позовних вимог/а.с. 46-48/. Послався на те, що незабезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив оскаржувану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову, якою вимоги, викладені у заяві про забезпечення позову, задовольнити у повному обсязі. Зазначав, що посилання суду першої інстанції на неспівмірність обраного заходу забезпечення позову позовним вимогам, є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що не застосування заходів забезпечення позову перешкоджатиме виконанню рішення суду, а також із неспівмірності позовним вимогам обраного заходу забезпечення позову.

Між тим, колегія суддів з таким висновком погодитися не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що позивач просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу, в межах заявлених позовних вимог, а тому посилання на неспівмірність позовних вимог обраному заходу забезпечення позову є недоцільним. Крім того, судом не надано належного обгрунтування правовій позиції щодо неможливості утруднення виконання рішення суду, у зв'язку з невжиттям заходів забезпечення позову.

Отже, суд неповно дослідив матеріали справи, не надав належної правової оцінки доводам заявника та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні вищезазначеної заяви, чим порушив порядок вирішення питання забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, а справу направити до Дніпровського районного суду м.Києва для повторного вирішення питання, в ході якого суду першої інстанції необхідно врахувати вищенаведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, а справу направити до цього ж суду для повторного вирішення питання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді