АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/2594/15 Головуючий 1 інст. Шмадченко С.І.
Категорія: стягнення суми
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 січня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства (КП) «Харківводоканал» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовдведення у poзмipi 6888 грн.81 коп., а також судові витрати у poзмipi 243 грн.60 коп. Крім того відповідно до ст.. 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів 759,37 грн. інфляційні та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 229,52 грн.

Посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, однак не в повному обсязі оплачували надані послуги за період з 01.11.2010 року по 30.09.2014 рік.

Відповідачі позов не визнали, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження надання ним вищевказаних послуг, оскільки договір про надання таких послуг між ними не укладався. Крім того, ОСОБА_5 не є власником квартири, тому не є належним відповідачем за цим позовом.

Розгляд справи відбувся за відсутністю відповідачів.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 січня 2015 року позов КП «Харківводоканал» задоволено і на його користь стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням вимог ст.. 625 ЦК України у poзмipi 6888,81 грн. та судові витрати по 81,20 грн. з кожного відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленим, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що судом не враховано, що позивачем не надано доказів на підтвердження надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки договір про надання таких послуг між ними не укладався, а розрахунки на підставі ст.. 625 ЦК України є небгрунтованими. Крім того ОСОБА_5 не є власником квартири, тому не є належним відповідачем за цим позовом.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення районного суду в повному обсязі не відповідає.

Задовольняючи позов КП «Харківводоканал», районний суд виходив з його доведеності щодо строків та розміру нарахувань за надані відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також наявності відповідальності за порушення відповідачами грошового зобовязання.

Судова колегія вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена квартира підключена до центрального водопостачання та водовідведення, яке здійснюється КП «Харківводоканал».

Між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим на ім'я ОСОБА_3відкритий особовий рахунок № 460555.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином згідно з зазначеними нормами Закону споживач зобовязаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги.

Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг в повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

У звязку з зазначеним висновки суду першої інстанції про те, що відповідно до п. 2 ст. 642 ЦК України відповідачі як споживачі прийняли пропозицію позивача щодо надання останнім послуг та користувалися ними, ґрунтуються на законі. Тому доводи апеляційної скарги, що між КП «Харківводоканал» та відповідачами відсутній письмовий договір про надання вищевказаних послуг, не є підставою для скасування рішення районного суду та звільнення апелянта ОСОБА_3 від сплати цих послуг.

Відповідно до п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Mіністрів України за № 630 від 21.07.2005 р., у paзi відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок зacoбів обліку води, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання. Розрахунок плати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється з розрахунку на кількість ociб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» за № 2918 від 10.01.2002 року споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення.

Нарахування за послуги водопостачання та водовідведення проводяться згідно норм водоспоживання та водовідведення, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання та водовідведення та порядку розрахунків» від 09.04.1997р. за № 256 ( з подальшими змінами від 29.12.2000р. за №1886 та від 20.09.2006р. за №721) та залежить від ступеню благоустрою житлового будинку.

Матеріали справи не містять обєктивних даних про те, що позивачем надавалися неякісні послуги або не в тому обсязі, за який нарахована їх сплата.

Судом першої інстанції відповідно до відомостей з особового рахунку (зведеної картки абонента) ОСОБА_3 встановлено борг за період з 01.11.2010 року по 30.09.2014 року за отримані послуги з централізованого водопостачання в розмірі 3847,51 грн. та за отримані послуги водовідведення в cyмi 2052,41 грн., які й підлягають стягненню солідарно з користувачів цих послуг.

Між тим судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст.ст. 317,319,322,369, ст.ст. 150,156 ЖК України тягар утримання майна лежить тільки на власнику цього майна.

Як свідчать матеріали справи вищевказана квартира, де зареєстровані та проживають відповідачі, належить на праві спільної сумісної власності тільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які і повинні нести тягар по утриманню майна.

Відповідач ОСОБА_5 не є власником вказаного житлового приміщення, відповідно до ст.405 ЦК України як член сімї власника житла має похідне право від права власників житла, тому не є належним відповідачем за цим позовом.

Зазначене суд першої інстанції не врахував і помилково стягнув заборгованість за надані послуги з відповідача ОСОБА_5 солідарно з власниками житлового приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У звязку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позову КП «Харківводоканал» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Також підлягає скасуванню рішення районного суду й в частині стягнення з ОСОБА_5 судового збору.

За змістом ч.2 ст.. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 р у справі № 6-38цс11, і яка відповідно до вимог ст.. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами України.

Розрахунок суми інфляції зроблений судом першої інстанції відповідно встановлених індексів інфляції (індексів споживчих цін), які є загальнодоступними та відповідає вимогам ч.2 ст. 625 ЦК України.

У звязку з зазначеним колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення суми заборгованості за надані послуги з урахуванням вимог ч.2 ст. 625 ЦК України в розмірі 6888,81 грн., ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону, але стягнута сума підлягає стягненню тільки в відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 січня 2015 року змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства « Харківводоканал» заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та судового збору.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 січня 2015 року в частині стягнення судових витрат викласти в такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства « Харківводоканал» судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: