Справа № 369/402/15 Головуючий у І інстанції Нікушин В.В.
Провадження № 22-ц/780/4283/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 23.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Поліщука М.А., Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ»» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ»» про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася з вище зазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 20 вересня 2013 року між нею та ПАТ «АКБ «Київ» в особі Вишневого відділення № 1 ПАТ «АКБ «Київ» був укладений договір № 142748 банківського строкового вкладу «Вагомий внесок». Відповідно до умов п.1.1. договору вкладник розміщує в банку грошові кошти в сумі 300000,00 грн. на вкладний (депозитний) рахунок №0003/980. Згідно п.1.2. договору строк розміщення депозиту складає 370 календарних днів. Дата повернення депозиту 25 вересня 2014 року. Відповідно п.1.3. договору процентна ставка за користування депозитом складає 18,5% річних. Банк повертає вкладнику суму депозиту та виплачує нараховані проценти шляхом зарахування на поточний та/або поточний картковий рахунки вкладника після закінчення строку, на який був залучений депозит, що передбачено п 5.1. договору. 22 жовтня 2014 року вона звернулася до банку з відповідною заявою про повернення їй грошових коштів в сумі 300000,00 грн., однак банк відмовив у поверненні коштів, посилаючись на те, що у банку недостатньо коштів. Внаслідок вказаних дій банк надав їй неналежної якості банківські послуги та не виконав свої зобовязання за договором. У звязку з цим просила стягнути з ПАТ «АКБ «Київ» на її користь суму боргу за договором № 142748 банківського строкового вкладу «Вагомий внесок» в розмірі 300000,00 грн..

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року позов задоволено, стягнуто з ПАТ «АКБ «КИЇВ» на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором банківського строкового вкладу у розмірі 300000,00 грн. та стягнуто з ПАТ «АКБ «КИЇВ» на користь держави 3000,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АКБ «КИЇВ» просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував той факт, що відповідач після закінчення строку, на який було залучено депозит, суму депозиту у розмірі 300000,00 грн. було зараховано на поточний рахунок ОСОБА_2. Вважає, що позивач є кредитором банку на якого поширюється обмеження встановлені п.1 ч.5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і тому його вимоги до відповідача не можуть бути задоволені під час тимчасової адміністрації.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений правомірно, оскільки відповідачем порушено зобов'язання за договором банківського вкладу щодо повернення позивачу депозитних коштів, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд в тому числі вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року між ПАТ «АКБ «Київ» в особі начальника Вишневого відділення № 1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір № 142748 банківського строкового вкладу «Вагомий внесок» (а.с.4-5).

Відповідно до умов п.1.1. договору вкладник розміщує в банку тимчасово вільні грошові кошти в сумі 300000,00 грн. на вкладний (депозитний) рахунок №0003/980.

Згідно п.1.2. договору строк розміщення депозиту складає 370 календарних днів. Дата повернення депозиту 25 вересня 2014 року.

Відповідно до умов п.1.3. договору процентна ставка за користування депозитом складає 18,5% річних.

Згідно до умов п.3.4 договору банк взяв на себе зобовязання після закінчення строку, на який був залучений депозит, повернути вкладнику суму депозиту та нараховані несплачені проценти згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.1. договору банк повертає вкладнику суму депозиту та виплачує нараховані проценти шляхом зарахування на поточний та/або поточний картковий рахунки вкладника після закінчення строку, на який був залучений депозит.

Відповідно до п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов дійсного договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

22 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Вишневого відділення № 1 ПАТ «АКБ «Київ» із заявою про повернення грошових коштів у сумі 300000,00 грн. за договором № 142748 від 20 вересня 2013 року.

Листом від 22 жовтня 2014 року за вихідним №201/42 ПАТ «АКБ «Київ» у відповідь на вказану заяву ОСОБА_2 зазначив, що у зв'язку із недостатністю коштів у банку, зобовязання перед клієнтами виконується в межах наявних коштів у касі банку.

Згідно виписки по особовому рахунку № 2620.9.103550.001 за період з 25.09.2014р. по 11.06.2015р. відповідачем ПАТ «АКБ «Київ» 14.10.2014р. було перераховано кошти на поточний рахунок ОСОБА_2 в розмірі 301483,74 грн. згідно депозитного договору №142748 від 20.09.2013р., а 12.02.2015р. позивачем було отримано 4000,00 грн. з поточного рахунку (а.с. 54-55).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцю рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк гарантує право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами та не має права обмежити його у праві розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішені даного спору не звернув увагу на те, що відповідач ПАТ «АКБ «Київ» виконав свої зобовязання за договором банківського вкладу, а саме залучив кошти на депозитний рахунок, нарахував та виплатив проценти, а суму вкладу після закінчення дії договору зарахував на поточний рахунок, що прямо передбачено умовами договору.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки вклад був повернутий шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку, відповідач виконав всі умови та зобовязання, передбачені договором та чинним законодавством, щодо повернення суми вкладу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог про стягнення суми боргу за договором банківського строкового вкладу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ»» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволені позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ»» про стягнення суми боргу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: