Справа № 523/6143/15-ц
"24" червня 2015 р. м. Одеса
Суворовський районний міста Одеси в складі:
головуючого судді Виноградової Н.В.
при секретарі Голованець Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення сплати аліментів,-
Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися. Від позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач причини своєї неявки не повідомив, із заявою про відкладення справи не звертався.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12.02.2014р. шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн. щомісячно.
ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Одеської області з скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2014р. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.06.2014 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2014р. залишено без змін.
За положеннями ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Згідно із ч. 1 ст. 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK, не поширюється дія норм ЦK про позовну давність.
При визначені наявності вини відповідача у заборгованості по аліментам, суд виходить із презумпції вини особи, яка прострочила виконання. Відповідач будь-яких заперечень та доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по аліментам, суду не надав.
Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість виникла з вини відповідача ОСОБА_2, який ухиляється від сплати аліментів, не зявляється на виклики державного виконавця, зобов'язання зі сплати аліментів належним чином не виконує, а отже вимоги позивачки про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з січня 2014 року по березень 2015 рік у розмірі 32 868 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 463,68 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 213-215, 218, 224-226, 294, ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмір 463,68 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя