Справа №303/692/15-ц
Номер рядка стат. звіту - 18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.,

при секретарі Федорці В.В.,

за участю: представника позивача Бедринець Л.Ю., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги,

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» звернулося до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 укладеним з 01.03.2012 року, стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2012 року по лютий 2015 року в сумі 1043,66 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та при цьому користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є фактичним споживачем послуг, які надані позивачем. Відповідно до рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради "Про визначення виконавців послуг" від 24.01.2012 № 28 та від 29.01.2013 № 19 позивача з 01.03.2012 року визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На підставі акту прийому-передачі будинок АДРЕСА_1 переданий в управління та обслуговування ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та відповідач з моменту взяття товариством будинку в управління та утримання отримує від нього послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто сторони знаходяться у фактичних договірних відносинах. Початком надання таких послуг стало здійснення всіх залежних від позивача дій, які були спрямовані на фактичне укладення договору, а саме: здійснення публікації договору на офіційному сайті товариства; неодноразове надсилання на адресу відповідача пропозицій про укладення договору; відсутність претензій з боку відповідача щодо якості наданих послуг. Оскільки сторони тривалий час виконують дії, спрямовані на фактичне надання та споживання вищевказаних послуг, тому є доведеними обставини, які свідчать про наявність між сторонами договірних відносин з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Представник позивача Бедринець Л.Ю. в судовому засіданні зменшила позовні вимоги і просить позов задоволити лише у частині визнання договору про надання послуг з утримання

Стр. 2 із 4

будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та ОСОБА_2 укладеним та стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на даний час оплатив у повному обсязі, не заперечує щодо визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та ним укладеним, заперечив проти задоволення вимог про стягнення з нього судових витрат.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що на підставі рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради "Про визначення виконавців послуг" від 24.01.2012 року № 28 та "Про погодження виконавця послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій" від 29.01.2013 року № 19 , позивача визначено виконавцем послуг з 01.03.2012 року.

Будинок АДРЕСА_1, в якому відповідач ОСОБА_2 має у власності квартиру № 32, віднесено до переліку будинків, стосовно яких позивач здійснює послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління з управління (з балансу).

Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій позивачем здійснено всі залежні від нього дії, які полягали в укладенні типового договору "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", у спосіб передбачений ст. 634 ЦК України.

В свою чергу відповідач отримує вказані послуги, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, що свідчить про фактичне виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України та Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

Разом з тим, ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

У ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного

Стр. 3 із 4

законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, Цивільний кодекс України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У зв'язку з вищенаведеним, слід вважати, що в разі невизнання відповідачем (споживачем) права позивача (виконавця послуг) на укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року (справа № 6-110 цс 12), прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

З врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку, що позов є обгрунтованим і його з врахуванням зменшених вимог необхідно задоволити.

Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (судовий збір).

Вимоги ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" про стягнення з ОСОБА_2 витрат, пов'язаних із наданою правовою допомогою в розмірі 487 грн. 20 коп. не підлягають до задоволення, на підставі того, що у відповідності до вимог ч.1 ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. В матеріалах справи наявні договір про надання юридичних і консультаційних послуг та акт виконаних робіт Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, однак відсутні докази, які б підтверджували, ця особа є фахівцем у галузі права, а також, що ФОП ОСОБА_3 одержав від ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» зазначені кошти за надання правової допомоги саме за оформлення позову до ОСОБА_2 і представництво інтересів позивача при розгляді даної цивільної справи. Тому вказана обставина не може бути підтвердженою наданим представником позивача платіжним дорученням № 36 від 16.01.2015 року, відповідно до якого ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» оплатило виконавцю за 2014 рік згідно договору та акту виконаних робіт кошти в загальній сумі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 627, 630, 634 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.10, 56, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Зменшені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 задоволити.

Стр. 4 із 4

Визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладеним з 01.03.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» (р/р 9500 в АКІБ «Укрсиббанк», МФО 351005, , м. Мукачево, вул. Ужгородська, 17, Ф-ЗОУ АТ "Держощадбанк України",) судові витрати в загальній сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

У задоволенні вимог ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Е. Камінський