Справа № 734/556/15-ц Провадження № 22-ц/795/1594/2015 Головуючий у I інстанції Бараненко С. М. Доповідач - Горобець Т. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В. ,

суддів - Хромець Н.С., Острянського В.І.

при секретарі Мартиновій А.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1,представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 липня 2015 року, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків задоволені, відповідач просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає зазначене рішення не законним, не обгрунитованим, ухваленим при неповному з»ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з неправильною оцінкою доказів, наявних у справі та таким, що не відповідає нормам матеріального права.

Відповідач вказує у скарзі, що наданий позивачем ОСОБА_4 № 147727 про порушення ним пункту 42 Правил користування електроенергією для населення ( ПКЕЕН) від 29 листопада 2014 рок, складений працівниками Козелецького району електричних мереж ПАТ «Чернігівобленерго» та в якому зазначено, що цей акт складено в його присутності, є незаконним. Він особисто не міг бути і не був 29.11.2014 року за адресою, вказаною у акті, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарні в м. Чернігові, що підтверджується офіційними документами. Протокол №16 від 18 грудня 2014 року, в якому зазначено про розгляд цього акта на комісії та прийняття рішення про нарахування заборгованості, також апелянт вважає недійсним, оскільки він присутнім на комісії не був.

Також відповідач наголошує, що до показів свідка ОСОБА_5, на які послався суд, слід поставитись критично, оскільки свідок є зацікавленою особою, так як він працює в ПАТ «Чернігівобленерго» і сам особисто складав акт № 147727.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пославшись на обставини, викладені у її доводах та обґрунтуваннях. Крім того пояснив, що ОСОБА_3 визнає факт, що він є власником будинку в с.Максим, по вул. Лугова, 3 , дійсно в цьому будинку 29.11.2014 року була його дружина, але Правил КЕЕН вона не порушувала, акт, складений 29.11.2014 року не є доказом порушення правил, оскільки він складений без участі споживача.

Клопотання про встановлення, витребування чи дослідження додаткових доказів на спростування доказів, наданих позивачем, чи на обґрунтування своїх доводів представником відповідача заявлено не було.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу просив відхилити, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. На спростування доводів апелянта, послався на положення п.53 Правил користування електричною енергією для населення, ( далі Правила) в якому зазначається, що у разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Крім того, Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника, що і мало місце в даному випадку.

Також, представник позивача, спростовуючи доводи апелянта про неповідомлення його про час та дату засідання комісії, послалась на лист запрошення від 08.12.2014 року, який був направлений ОСОБА_3 рекомендованою кореспонденцією та квитанцію відділення звязку про прийняття рекомендованої кореспонденції, а також заяву ОСОБА_3 від 18.12.2014 року, адресовану директору РЕМ про незгоду з актом. Зазначені документи приєднані до справи на підставі клопотання, яке заявлене представником позивача в апеляційному суді в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України , правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази мають бути належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позову, а заперечення відповідача спростовані аналізом нормативно-правових актів, якими регулюються спірні правовідносини та аналізом і оцінкою всіх доказів у їх сукупності.

Суд визнав встановленим, що між сторонами на підставі Договору про користування електричною енергією, укладеного 17.07.2004 року виникли правовідносини з приводу електропостачання. Постачальник електроенергії свої зобовязання виконував належним чином, а Споживач порушив п. 42 ПКЕЕН та умови Договору, допустив самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, а саме накид на ввідні дроти лінії електропередач. Спожита електроенергія не обліковувалась, що засвідчено Актом від 29.11.2014 року. Наслідком таких порушень було нараховано вартість не облікованої електроенергії, відповідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка не спростована споживачем і підлягає стягненню в примусовому порядку, оскільки добровільно відповідачем не сплачена.

Доводи відповідача про порушення позивачем п.53 Правил суд вважав необґрунтованими, вважаючи їх невірне тлумачення відповідачем.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, у звязку з чим, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування вірного по суті судового рішення відсутні.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.24-27 Закону України „ Про електроенергетику, Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Виходячи з положень ст.ст.6,626-631, 526 ЦК України укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов та, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені Договором або Законом. Також, ч.4 ст.26 Закону України „Про електроенергетику передбачається , що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору.

Відповідно до п. 42 Правил Споживач електричної енергії зобовязаний дотримуватись нормативно - технічних документів та договору, оплачувати спожиту електричну енергію.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ПАТ «Чернігівобленерго» є постачальником електроенергії в Чернігівський області відповідно до ліцензії АГ № 500368 від 19.05.2011року.

17.07.2004 року між відповідачем та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Чернігівобленерго», укладено договір про користування електричною енергією, тобто з моменту укладення договору між ОСОБА_3 та ПАТ «Чернігівобленерго» виникли цивільні правовідносини.

Відповідно до п. 1. укладеного договору постачальник постачає електричну енергію згідно до умов договору та граничної потужності 2,0 кВт, а Споживач своєчасно оплачує спожиту електричну енергію.

Пунктом 37 Правил енергопостачальнику надано право перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживача щодо виявлення споживання електроенергії поза приладами обліку.

29.11.2014 року працівниками Козелецького району електричних мереж ПАТ«Чернігівобленерго» проводилась перевірка стану електроспоживання за адресою: вул.Лугова,3 с.Максим Козелецького району Чернігівської області.

В ході перевірки було виявлено порушення п.42 ПКЕЕН: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника, а саме накид на ввідні дроти лінії електропередач. Спожита електроенергія не обліковувалась та не оплачувалась, про що працівниками РЕМ було складено акт про порушення № 147727, яке зафіксовано в акті. ОСОБА_4 підписали три представники енергопостачальника.

Пункт 53 Правил передбачає, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Крім того, Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника. Отже, доводи ОСОБА_3 про недійсність акту , який був складений без його участі не заслуговують на увагу.

ОСОБА_4 від 29.11.2014 року був розглянутий на комісії 18.12.2014р, про дату розгляду акту відповідач був повідомлений ( а.с.98,99,100).

На підставі акта відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», було визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, на суму 9028,72 грн.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладу обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що власником будинку у с. Максим, по вул.. Луговій,3 , є ОСОБА_3, з яким укладено договір електропостачання. На час перевірки, яка проводилась працівниками РЕМ 29.11.2014 року в будинку № 3 по вул. Луговій с.Максим Козелецького району, відповідач присутнім не був, але там знаходилась дружина відповідача , яка дала згоду на огляд помешкання. Цей факт підтверджено наданими позивачем доказами і не заперечує сам відповідач, про що суду повідомив представник відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не потребує доказування.

Отже, доведеним є той факт, що у будинку відповідача 29.11.2014 року в період тимчасової відсутності останнього у будинку, членом його сімї споживалась електроенергія, яка не обліковувалась.

Також встановлено, що про дату засідання комісії по розгляду Акта, яким зафіксовано порушення Правил відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить зміст заяви, поданої ним Начальнику РЕМ 18.12.2014 року ( а.с.100). Наведені обставини не спростовані апелянтом.

Зосередивши доводи заперечень на позовну заяву та доводи апеляційної скарги на порушеннях ( як вважав апелянт) ст.53 Правил складання акту, енергопостачальником, розуміючи їх таким чином, що Акт, який складений без підпису споживача, е недійсним, ОСОБА_3 не навів жодних доказів на обґрунтування відсутності самого такого факту, як несанкціоноване використання не облікованої електроенергії на подвірї його власного будинку та , не довів, що в його власності в день складання акту були без його відома та згоди сторонні особи, які допустили порушення Правил споживання електроенергії.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власність зобовязує, отже ОСОБА_3 зобовязаний був забезпечити належне споживання електроенергії у власному будинку, в тому числі і членами його родини та іншими особами, які на законних підставах та з його відома користувались будинком.

Посилання апелянта на те, що покази свідка підлягають критичній оцінці і не можуть вважатись належним доказом, не заслуговують на увагу, оскільки ЦПК України не містить виключень щодо осіб, які можуть бути допитані, як свідки, а ним на спростування показів свідка не надано суду жодних належних достовірних доказів. Покази свідка ОСОБА_5 оцінені судом у сукупності з іншими доказами, які узгоджуються між собою.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для скасування рішення суду, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: