У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-2957/06

№ 4-с/183/37/15

13 липня 2015 року Новомосковський міськрайлнний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юр'євої Т.І.,

секретар Хачатурова Е.Е.

за участю:

заявника ОСОБА_1,

начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 до ВДВС Новомосковського МРУЮ про скасування постанови від 19 травня 2015 року, на бездіяльність виконавчої групи і начальника ВДВС щодо виконання рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В :

28 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якої вказує, що 22 травня 2015 року він отримав постанову начальника відділення ДВС Новомосковського МРУЮ від 19 травня 2015 року, про відмову у його заяви, щодо відводу складу робочої групи у складі заступника начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3, старшого державного виконавця Рибак О.О. державного виконавця Погорілого Р.С. З цією постановою він не згодний, тому, що висновок щодо відсутності родинних звязків між членами виконавчої групи та сторонами виконавчого провадження , їх представниками, або особами, що беруть участь у виконавчому провадженні є безпідставними, тому що, перевірка відповідно до порядку встановленого антикорупційним законодавством, не проводилась. Крім того, висновок щодо відсутності обставин, що викликає сумнів в неупередженості складу виконавчої групи є безпідставними, суперечать обєктивним даним, а саме: дані про кримінальне правопорушення, в звязку з занадто тривалим безпідставним невиконанням службовими особами ВДВС судового рішення від 30 липня 2008 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань; період безпідставного невиконання судового рішення виконавчою групою становить з 2013 року, замість 2-х місяців відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до технічного засобу фіксування судового засідання апеляційного суду від 14.01.2015 року представником ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_4 зазначена бездіяльність виконавчої групи. Заява про відвід виконавчої групи подавалися ним до ВДВС Новомосковського МРУЮ не менш 3-х разів в звязку з безпідставною бездіяльністю з боку службових осіб ВДВС та протидію виконанню судового рішення у точній відповідності з його змістом. Неправомірність дій службових осіб ВДВС у виконавчому провадженні за виконавчим документом щодо виконання рішення суду знайшли відображення у величезній кількості процесуальних документів судових рішеннях (ухвалах). Існування інтересу у невиконанні судового рішення з боку вищезазначених осіб, які залучені до виконавчої групи, є безпідставні відмови:

-у залученні експертів, спеціалістів, та субєктів господарювання;

-у відводі заявлених членів виконавчої групи,

- у вирішенні питання передачі виконавчого провадження встановленим порядком за власною ініціативою начальника ВДВС для виконання судового рішення до іншого ВДВС.

Заявник вважає, що постанова начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ від 19 травня 2015 року є неправомірною, невмотивованою і не обґрунтованою, тому він просить скасувати вказану постанову. Визнати бездіяльність виконавчої групи ВДВС Новомосковського МРУЮ у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 з приводу невиконання рішення суду неправомірною та зобовязати начальника ВДВС відвести склад виконавчої групи від виконавчого провадження, та призначити іншого державного виконавця (виконавчу групу). Визнати бездіяльність начальника ДВС ОСОБА_2 та зазначених службових осіб ВДВС з приводу невиконання ними судового рішення неправомірними та зобовязати начальника ВДВС вирішити питання передачі виконавчого провадження для виконання до іншого ВДВС, якщо в межах наявного складу державних виконавців ВДВС Новомосковського МРУЮ буде неспроможний провести належну ротацію державних виконавців за виконавчим провадженням.

26 червня 2015 року в судовому засіданні ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета скарги від 28 травня 2015 року. Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України він уточнив три з пяті вимог скарги від 28 травня 2015 року. У п.1 скарги він просить визнати незаконною, недійсною та скасувати постанову начальника ВДВС від 19 травня 2015 року, визнавши рішення про відмову у відводі складу виконавчої групи неправомірним, необґрунтованим, таким, що перешкоджає виконанню судового рішення від 30.07.2008 року. Пункт 2 скарги виклав у наступної редакції: визнати бездіяльність виконавчої групи Новомосковського МРУЮ у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 з приводу невиконання ними судового рішення відповідно до його точного змісту у передбачений законом строк та допущених при цьому ними порушень Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірною, та зобовязати начальника ДВС відвести склад виконавчої групи від виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2957/06 від 23.11.2009 року, виданим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.07.2008 року, та призначити іншого державного виконавця (виконавчу групу). Пункт 3 скарги виклав в наступній редакції: визнати бездіяльність начальника ДВС ОСОБА_2 та зазначених службових осіб з приводу невиконання ними судового рішення - неправомірними та зобовязати начальника ДВС вирішити встановленим порядком питання передачі виконавчого провадження до іншого ВДВС, якщо в межах наявного складу державних виконавців ВДВС Новомосковського МРУЮ буде неспроможний провести належну ротацію державних виконавців. Вимоги пунктів 4, 5 скарги від 28.05.2015 року щодо винесення окремих ухвал: до ВДВС вищого рівня про проблеми з виконання судового рішення, та до належних правоохоронних органів про невиконання судового рішення в строк, що встановлений законом, залишив не змінними.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав свою скаргу, надавши суду детальні пояснення, аналогічні вищевказаному, також зазначив порушення строків винесення виконавчих документів, бездіяльності стосовно вчинення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, невиконання його вимог щодо залучення експертів, спеціалістів, не встановлення порядку виконання рішення суду. Він вважає, що з початку треба замінити систему опалення в квартирі, а потім робити ремонт житлового і нежитлових приміщень. Зазначити незаконне відкриття нового виконавчого провадження замість його відновлення. ВДВС не мав повноважень і законних підстав на одноосібну зміну судового рішення, зазначеного в ухвалі Новомосковського міськрайонного суду від 19.01.2011 року, коли підмінялося відновлення виконавчого провадження поновленням виконавчого провадження з відкриттям нового виконавчого провадження № 25829695. Він вважає, що є незаконними діями ВДВС відкриттям у 2011 році нового виконавчого провадження № 25829695, йому, як стягувану до цього часу не було надано ідентифікатора для роботи з ЄДРВП. Постанова державного виконавця про відновлення виконавчого провадження не містить ідентифікатора для виконавчого провадження № 25829695. Він просить визнати рішення ВДВС і дії ВДВС про знищення виконавчого провадження № 16340401 неправомірними, дії ВДВС з поновлення виконавчого провадження № 16340401 шляхом відкриття нового виконавчого провадження № 25829695 неправомірними і незаконними, такими, що не відповідають рішенню Новомосковського міськрайонного суду, зазначеному в ухвалі від 19.01.2011 року щодо відновлення виконавчого провадження № 16340401. Необхідно зобовязати начальника ВДВС надати стягувану ідентифікатор за виконавчим провадженням № 25829695. Просить винести окремі ухвали до ВДВС вищого рівня про проблеми з виконанням судового рішення, та до належних правоохоронних органів про невиконання судового рішення в строк, що встановлений законом.

Начальник ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнав, суду надав письмові заперечення, в яких зазначено, що на виконанні ухвали від 03.11.2014 року, виданої Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2015 року, розглянуто заяву ОСОБА_1 від 24 липня 2014 року про відвід складу виконавчої групи ВДВС Новомосковського МРУЮ, та в частині доцільності передання виконавчого провадження для виконання іншому відділу державної виконавчої служби, у заяві було відмовлено постановою начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ від 19.05.2015 року. ОСОБА_1 було розяснено його право звернутися до управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Дніпропетровської області з заявою про відвід всіх державних виконавців ВДВС Новомосковського МРУЮ при виконанні виконавчого листа № 2-2957 від 30.07.2008 року, виданого 23.11.2009 року, яким зобовязано 194-й понтонне мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту провести ремонт житлового та нежитлових приміщень, а також заміну санітарно-технічного обладнання системи опалення та водопостачальних труб квартири АДРЕСА_1, та провести перерахунок оплати за фактично надані комунальні послуги. У задоволенні скарги ОСОБА_1 він просить відмовити з наступних підстав: по п.1 заяви ОСОБА_1 від 24 липня 2014 року про відвід складу виконавчої групи на підставі ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до цієї статті Закону державний виконавець, експерт, спеціаліст, оцінювач, перекладач не можуть брати участі у виконавчому провадженні і підлягають відводу , якщо вони є близькими родичами сторін, їх представників або інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні, або заінтересовані в результаті виконання рішення, або є інші обставини, що викликають сумнів у їх неупередженості. Оскільки державні виконавці, що входять до складу робочої групи не є родичами сторін, їх представників або інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні та враховуючі те, що обставин, що викликають сумніви у їх неупередженості не виявлено, тому підстави для відводу складу робочої групи до якої постановою виконуючого обовязки начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_6 від 10.04.2014 року були залучені: заступник начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3, старший державний виконавець ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_5 і державний виконавець ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_4, відсутні. По п.п.2,3 заяви ОСОБА_1 від 24 липня 2014 року вищевказаними судовими рішеннями у задоволенні відмовлено. По п.4 заяви ОСОБА_1 від 23.07.2014 року, питання про відвід всіх державних виконавців зазначеного відділу вирішується керівником відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня. Таким чином, постанова від 19.05.2015 року відповідає вимогам Закону «Про виконавче провадження», винесена в межах повноважень начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ, тому просить у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Представник 194-го понтонне мостового загону Державної спеціальної служби транспорту в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, а також дослідивши в судовому засіданні оригінал виконавчого провадження № 25829695 щодо виконання виконавчого листа № 2-2957/06, виданого Новомосковським міськрайонним судом від 23.11.2009 року, яким зобовязано 194-й понтонне мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту провести ремонт житлового та нежитлових приміщень, а також заміну санітарно-технічного обладнання системи опалення та водопостачальних труб квартири АДРЕСА_1, та провести перерахунок оплати за фактично надані комунальні послуги та призначити іншого державного виконавця (виконавчу групу), дійшов до наступного.

У відповідності до положень ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються для проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З посиланням саме на ст.ст. 383-388 ЦПК України ОСОБА_1 звернувся з вищевказаною скаргою.

Стаття 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадови особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2008 року було скасоване рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року, а позов ОСОБА_1 до 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту задоволений частково.

У відповідності до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2008 року 194 понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту було зобов'язано провести ремонт житлового та нежитлових приміщень, а також, заміну санітарно-технічного обладнання, системи опалення та водопостачальних труб квартири за адресою АДРЕСА_2, та провести перерахунок оплати за фактично надані комунальні послуги.

28 жовтня 2008 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, за заявою ОСОБА_1, було роз'яснено рішення суду, зазначено, що проведення ремонту квартири позивача за вищевказаною адресою 194 понтонно-мостовим загоном Державної спеціальної служби транспорту повинно бути проведеним без облаштування вікон, проведення радіофікації, без спорудження автономного опалення, але із спорудженням паро-теплоізоляції перекриття над квартирою позивача.

На виконання вище вказаного рішення суду за заявою стягувача ВДВС Новомосковського МРУЮ 04 грудня 2009 року відкрито виконавче провадження. Відповідно до Закону «Про виконавче провадження», у вказаної постанові зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за адресою в мережі Інтернет, ідентифікатор для доступу зазначається лише в постановах, які направляються стягувачу та боржнику.

В постанові про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2009 року, яка направлена ОСОБА_1 ідентифікатор для доступу в ЄДРВП вказаний. Виконавче провадження було відновлено і це передбачене реєстром, і виконавчому провадженню був присвоєний новий номер, про що в електронній системі зроблена відповідна відмітка.

Постановою державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ від 04.10.2012 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2- 2957/06, виданого судом 23.11.2009 року.

04.10.2012 року дана постанова отримана ОСОБА_1

У відповідності до ст. 385 ЦПК України скаргу надії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна вбула дізнатися про порушення її прав і свобод.

Порушення, які зазначені в скарги, відносно неправомірності відновлення виконавчого провадження, встановлення іншого нового номеру виконавчому провадженню, ненадання заявнику ідентифікатор доступу до ЄДРВП, були відомі заявнику, про що свідчать його пояснення в судовому засіданні. Таким чином, строк, передбачений ч.1 ст. 385 ЦПК України, заявником пропущений, в звязку з чим, в частині скарги щодо неправомірності дій державного виконавця і начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ слід відмовити. ,

Крім того, суд враховує, що починаючи з 2010 року по 2015 рік Новомосоковським міськрайонним судом розглядались цивільні справи за скаргами ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Погорілого Р.С. і начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ неодноразово.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 04 вересня 2012 року скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, начальника відділу ДВС Новомосковського МРУЮ, скарга ОСОБА_1 задоволена частково: дії державного виконавця ДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_4 щодо невиконання рішення суду від 30.07.2008 року визнані неправомірними. Скасована постанова державного виконавця ДВС ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження від 23.04.2012 року. Суд зобовязав державного виконавця ВДВС ОСОБА_4 вжити заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення суду від 30.07.2008 року.

Як зазначено в ухвалі Новомосковського міськрайонного суду від 04 вересня 2012 року, питання, повязані з безпідставного зволікання та бездіяльності стосовне вчинення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, безпідставного зволікання начальника ВДВС з розглядом скарг, а також неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого провадження стягувану вирішені в межах розгляду зазначених скарг.

Судові рішення (ухвали) від 19.01.2011 року, від 04.09.2012 року, від 03.11.2014 року набули законної сили, є чинними, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині оскарження дій державного виконавця, які були предметом судового розгляду і зазначені судовими рішеннями, прийняти за результатом їх розгляду, на сьогодні не скасовані.

Аналіз вимог скаржника і аналіз доказів, якими ОСОБА_1 підтверджує свою скаргу в даному судовому засіданні, свідчать про те, що ОСОБА_1 вказує на неправомірність дій державного виконавця і начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ, які вже були предметом судового розгляду і повторний розгляд тих самих вимог за період 2010-2014 років не передбачено законом.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ) у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Новомосковського МРУЮ з заявою про відвід складу виконавчої групи, залучення експерта для проведення виконавчих дій, скасуванню акту державного виконавця від 14 липня 2014 року, як такий, що складений без перевірки в натурі та підписана неповноважною особою.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.11.2014 року скарга ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність виконуючого обовязки начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3 задоволена частково. Суд визнав неправомірними дії виконуючого обовязки начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3 в частині розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року про відвід складу виконавчої групи. Визнана неправомірною бездіяльність виконуючого обовязки начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3 в частині не направлення заяви ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року про відвід складу виконавчої групи керівнику відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня, у відповідності до ч.4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження». Визнана неправомірною бездіяльність виконуючого обовязки начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3 в частині не розгляду та не надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року.

Ухвала суду від 03.11.2014 року залишена без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року, ухвала набула законної чинності, в установлений законом строк ухвала суду була направлена до ВДВС Новомосковського МРУЮ.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в Постанові виконуючого обовязки начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_6 від 10.04.2014 року вказується, що при перевірці виконання вищезазначеного виконавчого документа були виявлені недоліки, зокрема, характер порушень, допущених державним виконавцем, не свідчить про власну зацікавленість чи іншу упередженість поведінка. На підставі п.3 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено, що у склад виконавчої групи були залучені: заступник начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3, старший державний виконавець ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_5 і державний виконавець ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_4

Начальником ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_2 19 травня 2015 року винесена Постанова, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 у відводі складу робочої групи, назначеною Постановою виконуючого обовязки начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_6 від 10.04.2014 року, відмовлено.

У відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, експерт, спеціаліст, оцінювач, перекладач не можуть брати участі у виконавчому провадженні і підлягають відводу, якщо вони є близькими родичами сторін, їх представників або інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні, або заінтересовані в результаті виконання рішення, або є інші обставини, що викликають сумнів у їх неупередженості. За наявності підстав для відводу зазначені особи зобов'язані заявити самовідвід. З тих самих підстав відвід таким особам може бути заявлений стягувачем, боржником або їх представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Питання про відвід державного виконавця вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова. Питання про відвід, самовідвід начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу вирішується керівником відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня. Постанова про задоволення чи відмову у задоволенні відводу, самовідводу начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Питання про відвід експерта, спеціаліста, оцінювача чи перекладача вирішується шляхом винесення вмотивованої постанови державного виконавця. У разі відводу державного виконавця виконавчий документ передається у встановленому порядку іншому державному виконавцеві або іншому органу державної виконавчої служби.Відмова у задоволенні відводу державного виконавця, експерта, спеціаліста, оцінювача, перекладача може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Також, судом було встановлено, що виконавчою групою 14 липня 2014 року проводилася перевірка стану виконання судового рішення боржником із складенням відповідного акту, в якому зафіксовано , що станом на 17 липня 2014 року боржником ремонт житлового та нежитлового приміщень, а також, заміна системи опалення не виконано. Заміна санітарно-технічного обладнання та водопостачальних труб в квартирі заявника проведено. Боржника зобов'язано до 25 липня 2014 року провести ремонт житлових приміщень та замінити систему опалення.

В ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2015 року вказується, що, відмовляючи в задоволенні скарги в частині визнання незаконними проголошеного 14 липня 2014 року солідарного рішення членів виконавчої групи щодо їх відмови від виконання частини судового рішення, а також, відмови складу виконавчої групи щодо фіксації зазначеної події в процесуальному документі у виконавчому провадженні та практичну бездіяльність складу виконавчої групи з приводу невжиття заходів для виконання судового рішення суд посилався на те , що ОСОБА_1 не надані суду належні та допустимі докази, які не були надані і суду апеляційної інстанції.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відповідно до акту від 14.07.2014 року 194-й понтонно-мостовий загін неодноразове повідомляв ОСОБА_1 про готовність до виконання робіт по рішенню апеляційного суду Дніпропетровської області. Але ОСОБА_1 згода на проведення робіт надана не була, оскільки останній вважає, що у його квартирі повинна бути зроблена заміна системи опалення, а саме влаштована автономна чи індивідуальна система опалення, а ремонт житлового і нежитлових приміщень повинен бути виконаний тільки після проведення всіх будівельних робіт, що стосується системи опалення.

В даному судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що за рішенням суду залишилось не виконаними два пункту: заміна системи опалення, і ремонт житлового і нежитлових приміщень в його квартирі. Ці пункти повинні виконуватись в саме вищевказаній послідовності. Заміни системи опалення, як бачить заявник, не співпадають, з ремонтними роботами, яки пропонує виконати 194 понтонно мостовий загін.

Відповідно письма помічника командира Т0320 ( 194 понтонно мостовий загін державної спеціальної служби транспорту) з правової роботи вбачається, що у звязку з небажанням громадянина ОСОБА_1 допустити до своєї квартири з 14.07.2014 року по теперішній час жодні роботи у його квартирі не проводились.

Стосовно не сплати виконавчого збору та ненадходження до бюджету України коштів, суд вважає, що державному виконавцю слід керуватися ч.3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» и дане питання суперечить суті скарги відносно невиконання судового рішення від 30.07.2008 року, оскільки не порушують права чи свободи ОСОБА_1 та безпосередньо не повязані з виконанням судового рішення.

В окремої ухвалі Новомосковського міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року, суд зазначив, що за період з 04 вересня 2012 року по 25 жовтня 2013 року державний виконавець взагалі не здійснив жодних дій щодо виконання судового рішення від 30.07.2008 року. Судом було встановлено, що Новомосковським міськрайонним судом розглядалися скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, ухвалами суду від 13.10.2010року, 10.01.2011 року, 30.03.2011 року, 28.08.2012 року, 04.09.2012 року, 15.10.2012 року, 16.10.2012 року, 30.11.2012 року були встановлені факти бездіяльності та неправомірності дій державного виконавця, але зазначені рішення, яким державний виконавець був зобовязаний вжити заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» не виконані. Дана окрема ухвала направлялась Головному управлінню юстиції у Дніпропетровської області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов порушень закону при проведенні виконавчих дій при виконанні рішення суду від 30.07.2008 року. Ця окрема ухвала є чинною і повторний розгляд і винесення окремих ухвал щодо винесення окремої ухвали до ВДВС вищого рівня про проблеми з виконання судового рішення, не передбачена законом.

Зі скарги і пояснень заявника в судовому засіданні встановлено, що за його заявою до правоохоронних органів про невиконання судового рішення в строк, що встановлений законом, порушено кримінальне провадження, та внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», подання до правоохоронних органів щодо невиконання боржником судового рішення направляється при завершенні виконавчого провадження.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає, що підстав для визнання Постанови начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ від 19 травня 2015 року незаконною, необґрунтованою, такою, що залишення її у чинності зробить подальше заохочення неправомірних дій, немає.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, суд за результатами розгляду скарги, вважає, що постанова винесена відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень начальника ВДВС Новомосковського МРУЮ.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 384 - 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У скарзі ОСОБА_1 про скасування постанови від 19 травня 2015 року, на бездіяльність виконавчої групи і начальника ВДВС щодо виконання рішення суду від 30.07.2008 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржене протягом 5 днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: