АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

11 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі - Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2014 року позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом до відповідача та просила стягнути на її користь з відповідача на відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в будинку АДРЕСА_1 з вини працівників ПАТ «Дніпрогаз» ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 стався вибух газу, в результаті якого загинула її онука - ОСОБА_7, 1998 року народження, а її чоловік, який також проживав в квартирі отримав тілесні ушкодження. Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 визнано винними у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 272 КК України. Через втрату онуки, пережитий стрес, стан її здоров'я погіршився, вона довгий час відчувала біль та була змушена тривалий час проходити лікування. Окрім того, моральну шкоду їй заподіяно ще й ураженням здоров'я її чоловіка внаслідок вибуху (а.с.1-4).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору (а.с. 125-127)

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «Дніпрогаз» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.130-133).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2013 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, які є співробітниками ПАТ «Дніпрогаз», визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України. Вказаним вироком встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, приблизно о 10-46 год., в будинку АДРЕСА_1 стався вибух газу, який призвів до руйнування несучих продольних та поперечних стін, падіння перекриттів, сходів, стін у межах 3 та 4 під'їздів будинку. У зв'язку з вибухом загинули особи, які знаходились в зоні вибуху, а частина осіб отримала тілесні ушкодження, пошкоджено майно мешканців.

Даним вироком встановлено, що внаслідок вибуху загинула ОСОБА_7, позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без розгляду у зв'язку з неявкою в судове засідання (а.с.7-68).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд 1 інстанції виходив з того, що вибух стався з вини ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, які перебували у трудових відносинах з ПАТ «Дніпрогаз». Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив із засад розумності та справедливості, добросовісної поведінки заподіювача шкоди, навівши у рішенні відповідні мотиви.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовуються її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Доводи апеляційної скарги щодо виплати позивачці благодійної допомоги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують. Як убачається з матеріалів справи, благодійна матеріальна допомога виплачувалася родинам загиблих Товариством з обмеженою відповідальністю «Газекс-Україна» на підставі Угоди про порядок надання благодійної матеріальної допомоги від 23 жовтня 2007 року, укладеної між Дніпропетровською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Газекс-Україна».

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі відносно рішення суду в частині яка переглядається, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнутої суми пені відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його в зазначеній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: