233 № 233/562/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Левковського К.І.,

представника третьої особи Аллахвердова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання права на отримання земельної частки, зобов*язання вчинити певні дії, треті особи - Управління Держземагентства у Костянтинівському районі Донецької області, Миколаївська сільська рада Костянтинівського району,-

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона є матір*ю - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружиною ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Син ОСОБА_5 був членом колгоспу імені Суворова з 1978 року по 1984 рік та з 1992 року по 1993 рік. Чоловік - ОСОБА_6 також був членом колгоспу імені Суворова; пропрацював в ньому все життя, в 1983 році пішов на пенсію, але продовжив працювати сторожем та охороняв колгоспну техніку. Миколаївською сільською радою Костянтинівського району колгоспу імені Суворова було передано у колективну власність земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання. Державний акт КСП імені Суворова був виданий 29 грудня 1995 року. До списку до Державного акту повинні були вноситися члени колгоспу та живі пенсіонери - колгоспники станом на 01 січня 1995 року. До зазначеного списку незаконно не були включені ОСОБА_5 та ОСОБА_6, натомість особи які працювали в колгоспі імені Суворова нетривалий час або не працювали взагалі, були включені до списку та отримали сертифікати. Позивач, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, просить визнати за нею в порядку спадкування право на отримання земельної ділянки (паю) площею 10,2 га (5,1га + 5,1га) в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Миколаївської сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке повинно належати спадкодавцям сину ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов*язати Костянтинівську районну державну адміністрацію Донецької області видати на її ім*я сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 10,2 га в умовних кадастрових гектарах колишніх членів КСП імені Суворова на території Миколаївської сільської ради Костянтинівського району Донецької області ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлений позов, посилаючись на викладені в ньому обставини та зазначила, що за життя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за судовим захистом своїх прав не звертались, але їм було відомо про те, що вони не включені до списку до Державного акту. Протокол про виключення ОСОБА_5 із членів колгоспу імені Суворова вважає сфальсифікованим.

Представник відповідача - Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області Левковський К.І. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були включені до списку громадян-членів КСП до Державного акту про право колективної власності на землю. Відповідно до протоколу засідання правління колгоспу імені Суворова від № 11 від 08 вересня 1994 року ОСОБА_5 було виключено із членів колгоспу у зв*язку з чим були відсутні підстави для включення його до списку членів КСП, який є додатком до Державного акту про право колективної власності на землю. Після виключення із членів колгоспу, ОСОБА_5 продовжив працювати в колгоспі, але вже на умовах трудового договору. ОСОБА_5 за життя не оскаржив рішення про його виключення із членів колгоспу та не звертався до Костянтинівської РДА із заявою про включення його до додаткового списку до Державного акту. ОСОБА_6 мав право тільки на отримання майнового паю, про що свідчить видане свідоцтво НОМЕР_1, а не земельного, оскільки помер до моменту розпаювання та отримання КСП імені Суворова Державного акту про право колективної власності на землю. Наполягав на застосуванні наслідків спливу позовної давності і на відмові в задоволенні позову з цих підстав.

Представник третьої особи - Управління Держземагентства у Костянтинівському районі Донецької області Аллахвердов А.А. заперечував проти задоволення позову, оскільки він не грунтується на законі і є безпідставним; крім того наполягав на застосуванні наслідків спливу позовної давності.

Представник третьої особи - Миколаївської сільської ради Костянтинівського району Донецької області в судове засідання не з*вився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 (а.с.25) та матір*ю ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с.13).

Як вбачається із трудової книжки колгоспника (а.с.9-11), ОСОБА_5 20 червня 1978 року був прийнятий в члени колгоспу Червоний партизан Костянтинівського району електрозварником 5 розряду, а 12 грудня 1984 року звільнений із вказаного колгоспу згідно поданої заяви за власним бажанням. 03 лютого 1993 року ОСОБА_5 був прийнятий в члени колгоспу імені Суворова різноробочим, а 14 жовтня 1996 року звільнений за власним бажанням.

В трудовій книжці ОСОБА_5 є запис про те, що 17 лютого 1997 року він був прийнятий на роботу в агрофірму «Колос» - в структурний підрозділ Суворова різноробочим, а 27 березня 1998 року звільнений у зв*язку з реорганізацією КС АПФ «Колос» та переведений на роботу в ООО імені Суворова. 28 березня 1998 року прийнятий на роботу за переводом в ООО імені Суворова слюсарем технічної майстерні, звідки 15 червня 1999 року звільнився за власним бажанням (а.с.9-11).

Згідно архівної довідки № 324 від 10 травня 2006 року (а.с.17) сальдо по заробітній платі ОСОБА_5 за 1999 рік на кінець місяця становить 916 гривень 92 копійки.

Судом були досліджені надані представником відповідача по справі оригінали протоколів засідання правління колгоспу імені Суворова № 5 від 14 квітня 1993 року, № 3 від 21 березня 1994 року, № 7 від 04 червня 1994 року, № 11 від 08 вересня 1994 року.

З протоколу засідання правління колгоспу імені Суворова № 5 від 14 квітня 1993 року вбачається, що ОСОБА_5 було прийнято в члени колгоспу кузнецом (а.с.40-44).

Як вбачається з протоколу засідання правління колгоспу імені Суворова № 3 від 21 березня 1994 року (а.с.63-66), розглядалось питання про систематичне порушення трудової дисципліни ОСОБА_5

Відповідно до протоколу засідання правління колгоспу імені Суворова № 7 від 04 червня 1994 року (а.с.61-62), розглядалось питання про появу ОСОБА_5 на роботі в нетверезому стані.

Згідно протоколу засідання правління колгоспу імені Суворова № 11 від 08 вересня 1994 року (а.с.45-50) розглядалось питання про систематичну появу ОСОБА_5 на роботі в нетверезому стані та вирішено виключити його із членів колгоспу за власним бажанням.

Відповідно до довідки КУ «Трудовий архів Костянтинівського району» від 04 листопада 2014 року № 559 (а.с.23) згідно книг обліку витрат з оплати праці колгоспу «Червоний партизан», імені Суворова, СООО «Суворова», що надійшли на зберігання, ОСОБА_6 дійсно працював та значиться із січня 1960 року по грудень 1994 року . За 1995 рік значиться, але відпрацьованих днів не зазначено.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.20).

10 лютого 1998 року на ім*я ОСОБА_6 було видано свідоцтво НОМЕР_1 про належність йому права на майновий пай в пайовому фонді КСП АФ «Колос», вартість якого станом на 1 грудня 1994 року становить 14117 умовних пайових гривень (а.с.24).

Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради від 03 вересня 2014 року № 148 (а.с.22) на момент смерті ОСОБА_6 з ним у будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали : дружина - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_5

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 (а.с.12), на момент його смерті разом із ним в будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована і ОСОБА_4 (а.с.13).

Позивачу по справі 17 липня 1997 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_7 у землі, яка перебуває у колективній власності АФ «Колос» (а.с.16).

29 грудня 1995 року КПС імені Суворова, що розташоване в с.Миколаївка Костянтинівського району було видано Державний акт про право колективної власності на землю серія НОМЕР_6 (а.с.51-52).

Додатком до вказаного акту є Список громадян-членів КПС імені Суворова (а.с.53-57), з якого вбачається, що до Списку під номером 104 включена позивач по справі - ОСОБА_4; ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вказаного списку не включені.

З ОСОБА_1 із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.58-59) вбачається, що 05 грудня 2005 року зареєстроване припинення юридичної особи - СТОВ імені Суворова за судовим рішенням, без правонаступництва.

Представником відповідача надані копія розпорядження голови Костянтинівської райдержадміністрації від 30 березня 1998 року № 134 (а.с.82,83), клопотання Миколаївської сільської ради від 15 січня 1998 року № 12 (а.с.84), витяг з протоколу № 2 рішення комісії по реорганізації КСАПФ «Колос» від 09 січня 1998 року (а.с.85-86), протокол № 1 від 01 грудня 1996 року (а.с.91), рішення Миколаївської сільської ради від 19 квітня 1997 року (а.с.92), що доводять те, що Список громадян-членів КСП імені Суворова, який є додатком до Державного акту про колективну власність на землю змінювався і доповнювався у зв*язку з помилковим невключенням осіб до нього за заявами останніх, але, як встановлено із пояснень сторін в судовому засіданні, ОСОБА_5 не звертався із заявою про включення до Списку та відсутній у Списку членів КСП імені Суворова, які мають право на земельну частку (пай) (а.с.87-90).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за вимогами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, а саме з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

У спадкодавця право на пай виникає з моменту одержання сільськогосподарським підприємством, у якому він працював, державного акту на право колективної власності на землю, що передбачено Указом Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Із досліджених доказів вбачається, що право колективної власності на землю у КСП імені Суворова виникло з часу отримання Державного акту - з 29 грудня 1995 року, тобто вже після смерті ОСОБА_6, який не був включений до списку членів КСП, що є додатком до державного акту та помер до отримання КСП імені Суворова державного акту - ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв*язку з чим право на земельну частку (пай) у нього не виникло.

ОСОБА_5 був виключений із членів колгоспу, та не включений до списку членів КСП, що є додатком до Державного акту право колективної власності на землю, отже у нього право на отримання земельного паю також не виникло.

ОСОБА_5, знаючи про те, що не включений до списку, за життя не звертався за захистом свого права на протязі 10 років - в 1995 році КПС імені Суворова було отримано Державний акт, а в 2005 році ОСОБА_5 помер, що на думку суду свідчить про те, що він не вважав свої права порушеними.

Оскільки у спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на час їх смерті не виникло право власності на земельні паї, то спадщина на них не відкривалась і у їх спадкоємиці - ОСОБА_4 не виникло право власності на це майно в порядку спадкування після смерті чоловіка та сина.

Посилання представника позивача на те, що позивачкою було отримане свідоцтво про право власності на майновий пай на ім*я чоловіка - ОСОБА_6, не можуть бути взятими до уваги, оскільки цей факт не впливає на вищевикладене.

Суд не приймає до уваги надані представником позивача письмові пояснення ОСОБА_8 (а.с.67), ОСОБА_9 (а.с.68), оскільки вони не є належним доказом по справі; клопотання про допит в якості свідків зазначених осіб сторонами по справі не заявлялось.

Суд прийшов до висновку про те, що за життя - протягом 10 років ОСОБА_5 не скористався своїм правом на оскарження рішення про виключення із членів колгоспу та включення до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), тому не набув права на земельну частку (пай).

Встановлені на підставі наявних в справі доказів фактичні обставини не свідчать про наявність у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 права на земельну частку (пай), тому позивачка не може успадковувати права та обов`язки, які не належали померлим, отже, відсутні підстави для визнання за нею в порядку спадкування права на отримання земельного паю та зобов*язання відповідача видати на її ім*я сертифікатна право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3,4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ст. 267 ЦК України відмова у задоволенні позову у зв*язку із пропущенням строку позовної давності без поважних причин можлива лише у тому разі, коли право позивача порушено.

Представником відповідача - Костянтинівської райдержадміністрації заявлено клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, суд приходить до висновку про те, що позивачем дійсно пропущено строк позовної давності та причини пропуску, що наведені в клопотанні (а.с.6-7) не є поважними.

Але, оскільки позовні вимоги є підставними та необгрунтованими, суд дійшов висновку, що в їх задоволенні слід відмовити саме з цих підстав, а не у зв*язку з пропуском позовної давності.

В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.1216, 1218 ЦК України, п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогос-подарським підприємствам і організаціям", п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання права на отримання земельної частки, зобов*язання вчинити певні дії, треті особи - Управління Держземагентства у Костянтинівському районі Донецької області, Миколаївська сільська рада Костянтинівського району - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 26 березня 2015 року, повний текст рішення по справі виготовлений 27 березня 2015 року

Суддя