Справа № 755/9224/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарями Дурноп»яновою О.О., Рудь Р.Г.,

Нестеровським Б.Ю.,Оверчук Т.І.

за участі

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення збитків,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги мотивував тим, що є єдиним спадкоємцем ? частини квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться у спільній сумісній власності з відповідачем. Батько знаходився у шлюбі з відповідачем, який у 2008 році розірвано. З 1996 року батько одноособово утримував спірну квартиру, а з 2003 року позивач разом з батьком сплачував житлово-комунальні послуги. Крім того, в спірній квартирі було проведено ремонт, що підтверджується належними договорами на виконання ремонтних робіт та фіскальними чеками. З 2003 року відповідач у спірній квартирі не проживає, не приймає участі у її утриманні та ремонті. Позивачем дотримано вимоги ст.344 ЦК України, тому вважає, що набув право власності на ? частину нерухомого майна за набувальною давністю. Просив визнати за ним право власності на ? частину нерухомого майна за набувальною давністю, стягнути ? частину оплати житлово-комунальних послуг у сумі 4900,00 грн., стягнути затрати на проведення поточного та капітального ремонту у сумі 40570,00 грн.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, остаточно подав заяву про зменшення позовних вимог - просив стягнути ? частину оплати житлово-комунальних послуг у сумі 12 362,52 грн., ? частину затрат на придбання будівельних матеріалів та обладнання для ремонту у сумі 7980,46 грн., ? частину затрат на виконання ремонтних та ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 8023,50 грн., ? частину затрат на ремонт системи водопостачання,водовідведення та обладнання ванної кімнати та санвузла у сумі 9211,50 грн., судові витрати у сумі 4654,00 грн. (3654,0 грн. - судовий збір та 1000,00 грн .- правова допомога), всього 37 577,98 грн.(а.с.146-147).

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що відповідач підписала договір, в якому надала право ОСОБА_8 вирішувати всі питання по утриманню квартири, тобто надала дозвіл здійснювати ремонт в квартирі. Позивач та його батько здійснювали оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням реєстрації відповідача в квартирі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_5 позов визнав частково. Пояснив, що оплату за опалення, водопостачання, утримання прибудинкової території батько позивача оплачував та до відповідача не пред»являв претензій. Спадкоємець не має права стягувати борги, якщо його батько не склав заповіт про це. Щодо капітального ремонту квартири, то з відповідачем це не обговорювалось, не ставили до відома відповідача про необхідність ремонту, тому ремонт квартири робили для себе. При вирішенні питання про стягнення оплати за житлово-комунальних послуги необхідно застосувати строк позовної давності.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що позивач протягом 7 років проживав разом з батьком. Відповідача в квартирі не бачили, позивач розповідав, що відповідач відмовилась від квартири. Позивач з батьком сплачували за комунальні послуги та робили ремонт в квартирі: замінили шпалери, підлогу, електропроводку, встановили нові вікна, двері;зробили ремонт у ванній кімнаті та туалеті: замінили плитку, сантехніку.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 грудня 1996 року Дніпровською районною державною адміністрацією квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 6).

01 лютого 2008 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва розірвано шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про право власності за заповітом позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_8, який помер 28 жовтня 2014 року, яке складає з ? частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Позивач просив про стягнення з відповідача ? частини оплати житлово-комунальних послуг у сумі 12 362,52 грн.

Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна).

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Статтею 1220 ЦК України визначено часом відкриття спадщини день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В постанові Верховного суду України у справі за № 6-164цс12 від 23 січня 2013 року висловлена така правова позиція: в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Тому, виходячи із зазначеного та з урахуванням наданих позивачем квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, суд бере до уваги оплату позивачем житлово-комунальних послуг з грудня 2014 року.

Згідно квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг позивачем оплачено:

період, в якому оплачено житлово-комунальні послугиОплата централізованого опаленняОплата газопостачання (без лічильника)Оплата за утримання будинку та прибудинкової території
2014 рік
грудень432,91 грн.
2015 рік
січень432,91 грн. 108,3 грн.
лютий432,91 грн.
березень432,91 грн. 432,91 грн.
квітень432,91 грн. 202,03 грн.43,13 грн.135,79 грн.
травень200,00 грн.25,04 грн.135,79 грн.
червень289,88 грн.32,83 грн.133,43 грн.
липень289,88 грн. 132,73 грн. 50,00 грн.21,56 грн. 21,56 грн. 32,83 грн.121,18 грн. 206,45 грн. 452,86 грн.
серпень -21,56 грн.121,18 грн.
вересень -21,56 грн.133,43 грн.
всього3761,98 грн.220,07 грн.1548,41 грн.

на загальну суму 5530,46 грн., що підтверджено квитанціями про оплату (а.с. 73,74,75,76,150,155,156,158,159 160,161-161зв.).

Тому з відповідача підлягає стягненню у відшкодування 1/2 частини оплати житлово- комунальних послуг у сумі 2765 (дві тисячі сімсот шістдесят п"ять) грн. 23 коп.

Щодо стягнення оплати за житлово-комунальні послуги до 28 жовтня 2014 року, тобто до дня смерті батька позивача ОСОБА_8 суд вважає таке.

22 вересня 1995 року, 13 грудня 1996 року, 16 лютого 2011 року ОСОБА_8 укладено договори про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.9,44,52-55).

Згідно довідки форми № 3 відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю «України житло-сервіс» від 08 липня 2015 року заборгованості по квартплаті по комунальним платежам немає (а.с. 43).

Підставою для стягнення з відповідача ? частини оплати житлово-комунальних послуг, яку здійснено його батьком ОСОБА_8 за життя, позивач зазначає спадкування.

Статтею 1216 ЦК України визначено спадкування як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входить до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом( ст.1219 ЦК України).

Аналізуя зазначені правові норми, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не грунтуються на законі.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги щодо стягнення збитків у зв'язку з проведенням ремонту квартири суд враховує таке.

09 серпня 2008 року ОСОБА_8 та ОСОБА_14 укладено договір про виконання робіт по ремонту системи водопостачання та водовідведення (а.с. 45,46,47).

23 квітня 2010 року, 12 травня 2015 року позивачем та ОСОБА_15 укладено договір про виконанню ремонтних робіт(підлоги,стін та стелі) та ремонтно-відновлювальних робіт електромережі (а.с. 49,50,51, 155).

11 березня 2013 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплокор» укладено договір про придбання та поставку комплектуючих для ремонту мережі холодного та гарячого водовідведення, монтаж сантехнічного обладнання (а.с. 156).

Для підтвердження розрахунку обсягу та вартості виконаних ремонтних робіт позивачем надано товарні та фіскальні чеки, які долучені до матеріалів справи (а.с.59-70, 77-78,151-154, 161).

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статей 526, 527, 530 - 532 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 598 ЦК України припинення зобов'язань на вимогу однією із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є розірвання договору та відшкодування збитків.

Підставами відповідальності за порушення зобов'язань положеннями ст. 614 ЦК України передбачена вина.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Позивач стверджує, що за усною домовленістю з відповідачем у будинку нею були проведені ремонті роботи. При цьому посилається на заяву від 22 вересня 1996 року, з якою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до керівника органу приватизації про оформлення в спільну часткову власність спірної квартири (а.с.8).

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Допитані свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що позивач з батьком сплачували за комунальні послуги та робили ремонт в квартирі: замінили шпалери, підлогу, електропроводку, встановили нові вікна, двері;зробили ремонт у ванній кімнаті та туалеті: замінили плитку, сантехніку.

Однак позивачем не доведено факт надання згоди відповідача на виконання ремонтних робіт у спірній квартирі.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення збитків підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у відшкодування 1/2 частини оплати житлово- комунальних послуг у сумі 2765 (дві тисячі сімсот шістдесят п"ять) грн. 23 коп.В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно з вимогами ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється частиною 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, згідно з якою розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

На підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" передбачено наступний розмір мінімальної заробітної плати: з 01 січня 2014 року - 1218 грн. 00 коп.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення витрат у зв'язку з оплатою правової допомоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

На підтвердження цих обставин суду надано договір про надання правової допомоги, квитанцію про оплату гонорару, розрахунок обсягу виконаних робіт поза судовим засіданням,а саме, складання позовної заяви, надання консультацій протягом 15 годин 30 хвилин (а.с.165-166,167,167а,168-170).

При визначенні розміру витрат з оплати правової допомоги суд приймає до уваги також участь представника позивача ОСОБА_4 у судових засіданнях 24 липня 2015 року протягом 01 год. 10 хв., 25 серпня 2015 року - 0 год. 43 хв., 20 жовтня 2015 року - 1 год. 08 хв.,12 листопада 2015 року - 0 год. 58 хв., 30 грудня 2015 року - 0 год. 58 хв. та розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 року - 1218 грн. 00 коп. (а.с. 81-82,104-107,137-138,171-172,182-183,).

З урахування наведеного, з 01 січня 2014 року 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи складає 487 грн. 20 коп., за участь у судових засіданнях протягом 04 год. 57 хв. (487 грн. 20 коп. х 4 год. + (57 хв. х 487,20:60) та поза судовими засіданнями протягом 15 годин 30 хвилин оплата правової допомоги складає (10044 грн. 44 коп.).

Тому, з відповідача на користь позивача. підлягає стягненню витрати з оплати правової допомоги у сумі 1000 грн. 00 коп., що є в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції до 01 вересня 2015 року) при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру до суду оплачується ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 року становить 1218 грн. 00 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру в розмірі 1 відсотка ціни позову в сумі 3654 грн. 00 коп.

Згідно п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 2765 грн.23 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 256 грн.00 коп.( 2765,23 грн. х100: 37 577,98 =7%).

Керуючись ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України, ст.ст. 16, 22, 317 319, 322,325, 509, 514,526,527, 530-532, 598, 610, 611, 525, 614, 623, ч. 1 ст. 626, ст.ст. 1216, 1218,1219 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84,212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у відшкодування 1/2 частини оплати житлово- комунальних послуг у сумі 2765 (дві тисячі сімсот шістдесят п"ять) грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати, понесені на правову допомогу у сумі 1000 (одна тисяча)грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 256 (двісті п"ятдесят шість) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 05 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна