Справа № 128/1293/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді: Гриценко І.Г.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району, про визнання права власності в порядку спадкування за законом; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять винести рішення, яким визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 20.11.1999 року, на ? частку земельної ділянки площею 2,54 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Комарівської сільської ради Вінницького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №035139, виданого 25.02.2002 року на імя ОСОБА_4, посилаючись на те, що 20.11.1999 року помер його батько ОСОБА_4, який постійно до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку площею 2,54 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №035139, виданого 25.02.2002 року на імя ОСОБА_4

Спадкоємцями першої черги за законом майна ОСОБА_4, померлого 20.11.1999 року є його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Батько сторін по справі ОСОБА_4 розірвав шлюб із їх матір'ю ОСОБА_5 ще 04.11.1994 року, тобто задовго до своєї смерті, що підтверджується копією рішення суду.

Ніхто із вказаних вище спадкоємців першої черги за законом в шестимісячний строк після смерті 20.11.1999 року ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Разом з тим, ОСОБА_1 прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном відповідно до ст. ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. А саме, до дня смерті та після смерті батька ОСОБА_4 і по теперішній час позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, обробляє земельну ділянку біля будинку, здійснює ремонт будинку, користується речами домашнього вжитку спадкодавця.

Оскільки ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном і ним користується по теперішній час, тому позивач ОСОБА_1 набув право на спадкове майно відповідно до закону, що діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4

ОСОБА_2 визнається також таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Оскільки на момент смерті батька він був неповнолітнім, а також вступив в оперативне управління спадковим майном а саме на день відкриття спадщини проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, користувався речами домашнього вжитку спадкодавця.

Так як ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном, тому відповідач ОСОБА_2 набув право на спадкове майно відповідно до закону, що діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4

Однак, в даний час між позивачами за первісним та зустрічним позовами виник спір з приводу оформлення спадщини та розподілу вказаної вище спадкової земельної ділянки, тому вони вимушені звернутися із позовними заявами до суду про вирішення даного спору.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, при цьому позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 первісний позов підтримує, просить його задовольнити, зустрічний позов визнає, не заперечує з приводу його задоволення, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) первісний позов визнає та не заперечує проти його задоволення, зустрічний позов підтримує просить його задовільнити. Представник третьої особи без самостійних вимог, як і по первісному, так і по зустрічному позовах при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне як і первісний так і зустрічний позови задовільнити з наступних підстав.

Так, 20.11.1999 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,54 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Комарівської сільської ради Вінницького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №035139, виданого 25.02.2002 року на імя ОСОБА_4 (а.с.23).

Спадкоємцями першої черги за законом майна ОСОБА_4, померлого 20.11.1999 року є його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження

Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Батько сторін по справі ОСОБА_4 розірвав шлюб із їх матір'ю ОСОБА_5 ще 04.11.1994 року, тобто задовго до своєї смерті, що підтверджується копією рішення суду (а.с.10).

Ніхто із вказаних вище спадкоємців першої черги за законом в шестимісячний строк після смерті 20.11.1999 року ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном відповідно до ст. ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. А саме, до дня смерті та після смерті батька ОСОБА_4 і по теперішній час ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, обробляє земельну ділянку біля будинку, здійснює ремонт будинку, користується речами домашнього вжитку спадкодавця, що підтверджується довідкою, виданою ОСОБА_3 селищною радою Вінницького району Вінницької області від 23.02.2015 року, №54. (а.с.25).

ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном і ним користується по теперішній час, тому позивач ОСОБА_1 набув право на спадкове майно відповідно до закону, що діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4

ОСОБА_2 визнається також таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Оскільки на момент смерті батька він був неповнолітнім, а також вступив в оперативне управління спадковим майном а саме на день відкриття спадщини проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, користувався речами домашнього вжитку спадкодавця, що підтверджується довідками, виданими ОСОБА_3 селищною радою Вінницького району Вінницької області від 23.02.2015 року, №55 та від 08.04.2015 року (а.с.25, 28).

Так як ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном, тому ОСОБА_2 набув право на спадкове майно відповідно до закону, що діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Однак, оформити нотаріально свої спадкові права на вищезазначене майно позивачі за первісним та зустрічним позовами не можуть, оскільки у них виник спір з приводу оформлення спадщини та розподілу земельної ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає первісний та зустрічний позов такими, що підлягає до задоволення, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Первісний та зустрічний позови задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,54 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Комарівської сільської ради Вінницького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №035139, виданого 25.02.2002 року на імя ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 20.11.1999 року, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,54 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Комарівської сільської ради Вінницького району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №035139, виданого 25.02.2002 року на імя ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 20.11.1999 року, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: