Справа № 128/1003/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2015 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гриценко І.Г.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про оспорювання батьківства чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що в 1992 році його дружина ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2В, який в 2007 році було розірвано. Позивач з ОСОБА_3 зареєстрував шлюб 18.04.2010 року, але фактично вони проживають як чоловік і дружина ще з 1999 року. 22.05.2000 року народився ОСОБА_4, батьком якого було записано відповідача. З моменту народження ОСОБА_4 ростив позивач, хоча він знав, що справжнім батьком дитини є відповідач. Однак в травні 2014 року ОСОБА_3 (дружина позивача) повідомила останнього, що ОСОБА_4 його син, а батьком в свідоцтві про народження записано ОСОБА_2 лише тому, що на момент реєстрації сина, вона перебувала з ним в шлюбі, тому позивач звернувся з даним позовом до суду, яким просить визнати його батьком дитини ОСОБА_4.

В судове засіданняпозивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог, до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задоволити позов ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Так, дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.12.1992 року, який 05.10.2007 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8).

22.05.2000 року народився ОСОБА_4, батьком якого, згідно свідоцтва про народження (а.с.6) є відповідач по справі.

18.04.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб (а.с.7).

Відповідно до довідки №508 виданої Лаврівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 24.10.2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та знаходиться на їх утриманні (а.с.9).

Згідно позовної заяви, на час реєстрації народження ОСОБА_4, його мати перебувала в шлюбі з відповідачем, який записаний батьком дитини,однак пізніше вона почала стверджувати, що батьком сина є саме позивач по справі, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідач визнає позов в повному обсязі, а отже підтверджує відсутність кровного споріднення між ним та неповнолітнім ОСОБА_4 Також судом встановлено, що в такому випадку визнання позову відповідачем не суперечить ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_1 не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на його користь суд вважає судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 129 СК України, ст.ст. 10, 11, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Медвідка Вінницького району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.Г.Гриценко