Справа № 761/2766/15-ц
Провадження №2/761/3071/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

08 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в місті Києві про визнання договору дійсним та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду та просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» 3.5, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, колір чорний, об'єм двигуна: 3456куб.см.; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль та зняти розшук з автомобіля, оголошений на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ в м. Києві Полісмак О.О. № 1997/04 від 08.11.2012 року ВП 34170184. Свої вимоги мотивує тим, що 29.05.2014 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «TOYOTA CAMRY». Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язався передати позивачеві транспортний засіб, а позивач прийняти його та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Договір було вчинено за 143 000,00 грн., які відповідач отримав до підписання договору. Відповідно до п. 2.3. договору підтвердженням факту повного розрахунку за проданий автомобіль є розписка. Така розписка існує, а отже між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу. Пізніше позивач звернувся до відповідача з приводу нотаріального посвідчення договору. але відповідач повідомив, що у зв'язку із сімейними обставинами у нього не має можливості посвідчити договір нотаріально для подальшого переоформлення права власності на позивача. Зважаючи на викладене позивач 19.01.2015 р. звернувся до Управління ДАІ з метою реєстрації права власності. В ДАІ повідомили, що транспортний засіб значиться у розшуку , який оголошено постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 08.11.2012 р. Зважаючи на те, що сторони фактично виконали умови договору за виключенням його нотаріального посвідчення позивач і звернувся д суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив задовольнити в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідачі, їх представники в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань від них в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи 29.05.2014 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було підписано договір купівлі-продажу автомобіля.

За умовами договору ОСОБА_2 - продавець зобов'язується передати автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» 3.5, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, колір чорний, об'єм двигуна: 3456куб.см. у власність покупцю, а покупець - ОСОБА_1 зобов'язується прийняти його та сплатити за нього обумовлену договором грошову суму.

За домовленістю сторін продаж автомобіля вчиняється за ціною 143 000,00 грн.

Як зазначив позивач в судовому засіданні, і визначено п. 2.2 договору, грошові кошти отримані відповідачем до підписання договору.

На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 розписку.

За договором купівлі-продажу, відповідно до ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач зазначає, що звертався до продавця з метою нотаріального посвідчення договору, проте відповідач ухиляється від вчинення такої дії, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом визнання договору дійсним.

Положеннями ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, в розумінні норм матеріального права, суду надається право визнати дійсним договір, який потребує обов'язкового нотаріального посвідчення.

Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін, як це визначено ч. 1 ст. 209 ЦК України.

Випадки, в яких укладання угод передбачає їх обов'язкове посвідчення нотаріально встановлюються як Цивільним Кодексом України так і спеціальними законами.

В інших випадках, як встановлено ч. 4 ст. 209 ЦК України, на вимогу фізичної або юридичної особи будь - який правочин може бути нотаріально посвідчений.

Зважаючи на те, що чинним законодавством України не передбачено обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу рухомого підстави для визнання дійсним договору укладеного між позивачем та відповідачем 29.05.2014 р. дійсним відсутні.

Як зазначає позивач 19.01.2015 р. він звернувся до Управління ДАІ з метою реєстрації свого права власності на автомобіль, але у вчиненні такої дії було відмовлено, оскільки транспортний засіб перебуває у розшуку.

За таких обставин ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на автомобіль, та зняти автомобіль розшук з автомобіля.

Як свідчить довідка ГУ МВС України в м. Києві УДАІ автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_2 та станом на 22.01.2015 р. значиться у розшуку у зв'язку із винесенням державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відповідної постанови 08.11.2012 р.

За положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах. Що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В силу приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно ж до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

В свою чергу положеннями ст. 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначаючи в якості осіб, які порушують його права, позивачем зазначено ОСОБА_2 та Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Проте, матеріали справи не містять доказів, не було їх отримано і під час розгляду справи, що ОСОБА_2, Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві оспорюється чи не визнається право власності позивача.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання права власності та звільнення майна з під арешту.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 209,220,328,391,392,655 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: