Справа № 603/466/15-ц
Провадження №2/603/170/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"31" серпня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просить його задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки суду не подав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечила позивач.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 18.07.2009 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

Дітей у сторін від шлюбу немає.

Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені.

У своїй письмовій заяві, адресованій суду 31.08.2015 року, позивач зазначила, що не бажає миритись із відповідачем, позов підтримує.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому позовна вимога ОСОБА_2 щодо відновлення її дошлюбного прізвища «ОСОБА_2» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 228-232 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №36.

Позивачу ОСОБА_2 відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. Г. Гудкова