№ 336/4833/15-ц
пр. № 2/336/2410/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, вказавши, що є власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі зареєстровані, але фактично не мешкають колишній чоловік позивача - відповідач ОСОБА_1 та син позивача ОСОБА_4, у зв'язку з чим позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.

В судовому засіданні представник позивача на позові наполягала, пояснивши додатково, що позивач є власником квартири відповідно до договору довічного утримання. Після отримання квартири колишній чоловік позивача ОСОБА_1, з яким позивачка на момент придбання квартири вже була розлучена, попросив зареєструвати своє місце проживання в квартирі, однак, фактично в квартирі ніколи не мешкав. Син позивача ОСОБА_4 в квартирі мешкав разом з позивачем до 2011 року, коли виїхав за межі України, з того часу до квартири не повертався та де він мешкає зараз позивачеві невідомо.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись за допомогою оголошення у пресі. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивачкою ОСОБА_1 знайома тривлий час, буває у неї вдома та підтримує дружні стосунки. Колишнього чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_1 в квартирі не бачила жодного разу, а син позивача ОСОБА_4 виїхав за межі України та з того часу свідок його не бачила.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що з ОСОБА_1 знайома близько 8 років, позивач мешкає в квартирі на вул. ОСОБА_1. Чоловіка ОСОБА_1 свідок не бачила в кватирі жодного разу, а син позивачки ОСОБА_4 виїхав з квартири кілька років тому.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджено копією договору довічного утримання від 27.10.2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 12.12.2006 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 був розірваний 12.10.2006 року, тож на момент отримання права власності на квартиру ОСОБА_1 не перебувала у шлюбі з ОСОБА_1

На час розгляду справи в квартирі зареєстровані проживаючими відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджено довідками Адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Стаття 391 ЦК України надає право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 405 ЦК України вказує, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оцінюючи в сукупності пояснення представника позивача, свідків та досліджені письмові докази, суд дійшов висновку, що обставини справи позивачем доведені, позовні вимоги обґрунтовані, тож вбачає підстави для задоволення позовних вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою № 69 в будинку № 13 по вул. Полякова у м. Запоріжжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121,80 гривень (сто двадцять одна гривня 80 коп).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121,80 гривень (сто двадцять одна гривня 80 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк