Справа № 146/1949/14-ц Провадження № 22-ц/772/800/2015Головуючий в суді першої інстанції Пилипчук О. В.
Категорія 23 Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» - Ціхомського Михайла Петровича на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року, судова колегія,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок зазначивши в заяві, що 13.02.2013 року він уклав з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» договір оренди земельної ділянки №3/13, площею 1,95 га належної йому на праві власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії III-ВН №030678, виданого Вилянською сільською радою, Томашпільського району, Вінницької області 20.12.2001 року. 05.07.2013 року він також уклав з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» договір оренди земельної ділянки, площею 1,9666 га, належної йому, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №504181, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 17.11.2005 року.

Земельні ділянки позивач передав відповідачу у строкове оплатне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач, посилаючись на ст.15 Закону України «Про оренду землі» просить суд визнати договори оренди земельних ділянок недійсними, оскільки до підписаних сторонами договорів не додано плану або схеми земельної ділянки, акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що унеможливлює їх ідентифікацію на місцевості, хоча інформація про об'єкт оренди (місце розташування земельної ділянки) є однією з істотних умов договору оренди землі.

Окрім цього, ОСОБА_2 зазначає в позовній заяві, що порушення права орендодавця на володіння належним йому на праві власності нерухомим майном, полягає у незаконному користуванні земельною ділянкою відповідачем, оскільки фактично відбулася не передача у користування відповідачу земельної ділянки, а передача правовстановлюючих документів із додатками.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,9666 га, належної ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №504181, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 17.11.2005 року, укладеного 05.07.2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,95 га, належної ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії III-ВН №030678, виданого Вилянською сільською радою 20.12.2001 року, укладений 13.02.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина».

Стягнуто з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на користь ОСОБА_2 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок), що складається із суми сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі представник ТОВ Агрокомплекс «Зелена долина» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Матеріалами справи встановлено, що 05.07.2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,9666 га, відповідно до якого ОСОБА_2 передав належну йому на праві власності земельну ділянку, відповідачу у строкове, платне володіння і користування для ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Зазначений вище договір оренди земельної ділянки зареєстровано 17.12.2012 року у відділі Держкомзему у Томашпільському районі, Вінницької області за №02558.

Договір оренди земельної ділянки від 05.07.2013 року (як про це стверджує у позовній заяві ОСОБА_2.) між сторонами у справі ніколи не укладався.

13.02.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» також укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,95 га, який зареєстрований реєстраційною службою Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області 05.06.2013 року за №1448875.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що до укладених між сторонами договорів оренди земельних ділянок в порушенні вимог Закону України «Про оренду землі» не додано плану або схеми земельних ділянок, актів визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), тобто відсутня інформація про об'єкт оренди, яка дозволяє ідентифікувати предмет даного договору. В договорі оренди від 13.02.2013 року відсутня відмітка про його державну реєстрацію, а номер державної реєстрації №58 в поданому представником відповідача оригіналі договору оренди землі від 05.07.2012 року не відповідає оригіналу цього ж договору оренди землі, який подав до суду позивач під №02558.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки суд не дотримався вимог закону щодо повного та всебічного з'ясування всіх обставин та матеріалів справи, що мають значення для правильного вирішення спору, невірно застосував при цьому норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України.

В ч.1 ст.203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно ч.4 ст.15 Закону України «Про оренду землі» невід'ємною частиною договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим законом.

Висновок суду про відсутність невід'ємної частини договору оренди щодо об'єкту оренди, схем та кадастрових планів земельних ділянок позивача ОСОБА_2 повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до п.1.1. укладених між сторонами у справі договорів оренди земельних ділянок, зазначено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з цільовим призначенням визначеним в державному акті серія ЯА №504181 від 17.11.2005 року та державному акті серія III-ВН №030678 від 20.12.2001 року. В зазначених державних актах на право приватної власності орендодавця ОСОБА_2 на земельні ділянки надається план меж земельної ділянки, в якому надано також опис меж суміжних власників.

В п.1.2 Договорів зазначено, що земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту Вилянської сільської ради, а також визначено місце розташування земельної ділянки:

- відповідно схеми земельної ділянки №182 до Договору №1 від 05.07.2012 року визначено місце розташування земельної ділянки на місцевості;

- відповідно до кадастрового плану земельної ділянки №182 до Договору №1 від 05.07.2012 року, кадастровий номер :03:000:0283, визначено опис межі суміжних землевласників та інші відомості про земельну ділянку та її власника (а.с.16-20);

- відповідно схеми земельної ділянки №183 до Договору №2 від 13.02.2013 року визначено місце розташування земельної ділянки на місцевості;

- відповідно до кадастрового плану земельної ділянки №183 до Договору №2 від 13.02.2013 року, кадастровий номер :03:000:0013, визначено опис межі суміжних землевласників та інші відомості про земельну ділянку та її власника (а.с. 21-26);

Не відповідає дійсності і висновок суду першої інстанції про відсутність державної реєстрації укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» договору оренди земельної ділянки від 13.02.2013 року.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги, що з 01.01.2013 року був змінений порядок реєстрації договорів оренди землі, внаслідок чого реєстрацію договорів проводять не органи Держземагенства України, а органи реєстраційної служби Міністерства юстиції України. Тому відмітка про дату та номер в договорах не проводиться, а надається витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Копію такого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №4403752 від 05.06.2013 року, виданого реєстраційною службою Томашпільського районного управління юстиції, Вінницької області про реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 13.02.2013 року, відповідач надав суду під час розгляду справи (а.с. 26).

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1.9666 га, що знаходиться на території Вилянської сільської ради, Томашпільського району, Вінницької області, кадастровий номер якої 03000028, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії АЯ №504181, віданий Томашпільською районною державною адміністрацією, Вінницької області 23.11.2005 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВВВ 000163 від 27.02.2004 року, яке зареєстровано за №511. ОСОБА_2 також є власником земельної ділянки площею 1,95 га, що знаходиться на території Вилянської сільської ради, Томашпільського району, Вінницької області, кадастровий номер якої 030000013, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ВН №030678, виданий Вилянською сільською радою 20.12.2001 року на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Вилянської сільської ради від 14.11.2001 року.

Відповідно до договору оренди від 05.07.2012 року та договору оренди від 13.02.2013 року ОСОБА_2 передав належні йому на праві власності земельні ділянки площею 1.9666 га та 1.95 га в оренду ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» для ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Помилка, допущена працівником Держкомзему у Томашпільському районі, Вінницької області при записуванні вручну реєстраційного номера земельної ділянки №182 в третьому примірнику Договору не може бути підставою для визнання договору оренди земельної ділянки від 05.07.2012 року недійсним, оскільки така помилка ніяким чином не впливає на волевиявлення сторін при укладенні договору оренди землі.

Незначна розбіжність в розмірі земельної ділянки №183 при видачі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №4403752 від 05.06.2013 року, виданого реєстраційною службою Томашпільського районного управління юстиції, Вінницької області, де в графі відомостей про об'єкт речового права розмір земельної ділянки, замість 1.95 га, помилково зазначено 1.9489 га також не може бути підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 13.02.2013 року. Питання про усунення зазначених в договорі розбіжностей щодо розміру земельної ділянки відноситься до компетенції органів Держземагенства України та органів реєстраційної служби Міністерства юстиції України, які проводили реєстрацію договорів оренди землі.

Передані позивачем ОСОБА_2 за договорами оренди земельні ділянки у користування ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, повністю ідентифіковані за їх кадастровими номерами.

Не знайшов свого підтвердження висновок суду першої інстанції про те, що порушення права орендодавця ОСОБА_2 на володіння нерухомим майном, полягає у незаконному користуванні земельними ділянками відповідачем з тієї підстави, що фактично на думку позивача відбулася не передача земельних ділянок відповідачу в користування, а лише передача правовстановлюючих документів на земельні ділянки із додатками.

Натомість, матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 з власної волі уклав з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» Договори оренди земельних ділянок, що належать йому на праві власності, відповідно до виданих державних актів. Земельні ділянки знаходяться на території Вилянської сільської ради, з визначеними кадастровими номерами, видом земельних угідь, площами земельних ділянок, розмірами земельних ділянок, визначеними суміжними землевласниками. Відповідач проводить використання орендованих земельних ділянок за їх цільовим призначенням, згідно умов укладених та зареєстрованих Договорів оренди, повністю виконуючи взяті на себе обов'язки перед позивачем.

Укладені між сторонами у справі договори оренди земельних ділянок повністю відповідають вимогам ст.203 ЦК України, і в них відображені всі істотні умови визначені ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_2 на підтвердження своїх позовних вимог не надав суду належних та допустимих доказів про порушення його прав та законних інтересів внаслідок укладення з відповідачем договорів оренди земельних ділянок, а також доказів того, що зазначені вище договори оренди земельних ділянок не відповідають вимогам закону, судова колегія приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

Розподіл судових витрат між сторонами у справі провести у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Згідно ч.1 п.п.1, 4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» - Ціхомського Михайла Петровича, задовільнити.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» судові витрати в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Зайцев А.Ю.