УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 13 жовтня 2005 року між позивачем та ОСОБА_7 укладений кредитний договір № DNH4КР40750107, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 884 грн зі сплатою 25,8 % річних строком на 12 місяців. У зв'язку з порушенням виконання умов договору у позичальника утворилась заборгованість в розмірі 3 745 грн 28 коп. Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2009 року з боржника стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 745 грн 28 коп.

Боржник не виконував рішення суду у зв'язку з чим позивач просив стягнути на свою користь 2 867 грн 85 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, його правонаступниками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заочним рішенням Жовтневого районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 13 жовтня 2005 року між позивачем та ОСОБА_7 укладений кредитний договір № DNH4КР40750107, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 884 грн зі сплатою 25,8 % річних строком на 12 місяців. У зв'язку з порушенням виконання умов договору у позичальника утворилась заборгованість в розмірі 3 745 грн 28 коп.

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2009 року з ОСОБА_7 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 745 грн 28 коп.

Відповідно до актового запису про смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями якої є його мати ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, за ним утворилась заборгованість в розмірі 2 867 грн 85 коп.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 03 березня 2014 року, тоді як строк вимоги у позивача виник у жовтні 2006 року, після закінчення строку дії кредитного договору.

Таким чином, суди попередніх інстанцій вірно виходили з того, що позивачем пропущений строк для звернення з позовом до суду до позивачів, як до спадкоємців боржника.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Завгородня І.М., ІваненкоЮ.Г.