Справа № 605/652/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" грудня 2015 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючоїсудді ОСОБА_1 присекретарі ОСОБА_2 за участю позивача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Угирнівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визначити їй додатковий, строк для подання заяви про прийняття спадщини по закону. Що залишилась після смерті її діда. В обґрунтування позову вказала, що основною причиною, яка перешкодила їй звернутися у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало те, що вона є інвалідом третьої групи, постійно перебуває на лікуванні та є малозабезпеченою, з цих підстав у неї були перешкоди для подання відповідної заяви.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав.При цьому позивач вказала. Що вона постійно проживала в одному будинку із спадкодавцем, після його смерті прийняла спадкове майно, але нотаріус відмовляє в оформленні їй спадщини через пропущений строк звернення із відповідною заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини.

Представник відповідача - Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області спрямував до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевірив законність визнання позову, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Правовідносини у справі врегульовані наступними положенням норм матеріального права. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

09 квітня 2008 року помер ОСОБА_4

Спадкоємцями за законом після його смерті є дочка ОСОБА_5, яка померла 25 грудня 2006 року.

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , проте їй було відмовлено у звязку з пропущеним строком для прийняття спадщини про що свідчить лист державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори № 1099/01-16 від 19.11.2015 р.

. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину,може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Судовим розглядом встановлено, що позивач постійно проживала з спадкодавцем в одному житловому будинку, за адресою с. Угринів вул.. Центральна, 11 Підгаєцького району, та продовжила проживати в ньому після смерті ОСОБА_4. Факт проживання в даному будинку підтверджено випискою з по господарської книги № 2, відомостями відображеними в будинковій книзі за вказаною адресою.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 , ст.1 Протоколу №1 до Конвенції по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

В силу ст. 6 Конвенції, кожна особа має право на ефективний захист своїх невизнаних прав.

Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність має визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є об"єктивними, тому, враховуючи положення ст. 6 Конвенції, невизнане право позивачів підлягає захисту.

На підставі викладеного, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку , що строк позивачем пропущено з поважних причин, суд приходить до висновку про надання позивачу додаткового строку терміном два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, тому позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати, понесені по справі, віднести на позивача.

Керуючись ст.ст.10,60,174,209, 212-218 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Визначити ОСОБА_3 додатковий двохмісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна по закону, що залишилось після смерті ОСОБА_4, померлого 09.04.2008 року, з моменту набрання рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення Підгаєцького районного суду подається в апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_1