Провадження № 2/161/3709/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Житлово-комунального підприємства № 3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, -

в с т а н о в и в :

Житлово-комунальне підприємство № 3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач проживає в квартирі за адресою: пр. Перемоги, 22/1, м. Луцьк, та є споживачем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надає позивач.

Згідно з вимогами ст.ст. 64, 66, 68, 160, 162 Житлового кодексу України та п.п. 7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власники (квартиронаймачі) зобов'язані вносити квартирну плату та плату за обслуговування і ремонт будинків щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири та розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Після здачі в експлуатацію житлового будинку по пр. Перемоги, 22 у м. Луцьку, будинок поставлено на баланс позивача, який здійснює його утримання.

Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. З особового рахунку відповідача вбачається, що ним протягом 2010-2014 років щомісячні платежі на рахунок позивача вносилися періодично та не належним чином. При цьому відповідач періодично сплачувала за надані послуги, тим самим визнаючи наявність фактичних договірних правовідносин по наданню послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлово-комунальним підприємством.

В звязку з цим станом на 01.01.2015 року заборгованість за надані послуги становить - 1 564,53 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на користь ЖКП № 3, а також судовий збір.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечила та подала заяву про застосування строків позовної давності. Просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі поданих доказів встановлено, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, та є споживачем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надає Позивач.

З правового аналізу норм ст.ст. 64, 66, 68, 160, 162 Житлового кодексу України та п.п. 7 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій вбачається - власники (квартиронаймачі) зобов'язані вносити квартирну плату та плату за обслуговування і ремонт будинків щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири та розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідачі зобов'язані своєчасно проводити оплату наданих послуг, а у разі несвоєчасного здійснення платежів сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Після здачі в експлуатацію вказаного житлового будинку, обєкт нерухомості поставлено на баланс позивача, який здійснює його утримання. В такому випадку, суд приходиться до висновку, що між позивачем та відповідачем встановлено фактичні договірні відносини з надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Із розрахунку заборгованості, поданого позивачем вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2010-2014 років періодично та не в повному обсязі вносила щомісячні платежі за надані ЖКП послуги. У звязку з неналежним виконання обовязку відповідачем станом на 01.01.2015 року заборгованість за отримані послуги становить - 1 564,53 грн.

Житлово-комунальне підприємство № 3 в порядку наказного провадження зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу, однак ухвалою суду від 16.12.2014 року судовий наказ Луцького міськрайонного суду від 17.10.2014 року був скасований (а.с. 5).

В ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з положень ст. 629 ЦК України - договір є обовязковим для виконання сторонами .

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Визначення поняття «зобовязання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок. Наведене вбачається з аналізу норм ст. 253 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст. 252255 ЦК України.

В ст. 261 ЦК України встановлено - початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач звернувся до суду з позовом 16 вересня 2014 року, тому враховуючи наведені норми законодавства, що регулюють перебіг строку позовної давності, до задоволення не підлягають позовні вимоги позивача, заявлені по грудень 2011 року включно.

В такому випадку з відповідача, на користь позивача, підлягає до стягнення сума заборгованості по оплаті послуг, наданих останнім, з утримання будинку та прибудинкової території (відповідно до сум та чисел, наведених в розрахунку позивача): за січень-грудень 2012 року у розмірі 86,91 грн.; за січень-грудень 2013 року у розмірі 175,44 грн.; за січень-листопад 2014 року у розмірі 275,02 грн.; всього: 86,91 грн. + 175,44 грн. + 275,02 грн. = 537,37 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, проаналізувавши норми процесуального та матеріального права суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ЖКП № 3 підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 537,37 грн.

Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 243,60 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 256, 264, 526, 527, 625, 901 ЦК України, с у д, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь Житлово-комунального підприємства № 3 заборгованість по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 537,37 грн. (пятсот тридцять сім гривень тридцять сім копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Житлово-комунального підприємства № 3 судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук