У Х В А Л А

27.03.2015 Справа №607/5081/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» до ОСОБА_1 про витребування майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» подав до суду позовну заяву ОСОБА_1 про витребування в неї земельних ділянок площею 0,0276 га і 0,2057 та визнання права власності на ці земельні ділянки за позивачем.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

- відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру;

- відповідно до п. п. 9, 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог. Однак, позивач, не зазначаючи у позовній заяві ні дійсної, ні балансової вартості спірних земельних ділянок, ані доказів на підтвердження такої вартості, посилається на середню вартість 1 га землі в Тернопільській області за даними сайту Державного агентства земельних ресурсів України, і виходячи з нього визначає ціну позову 4675,99 гривень. Проте, визначення ціни позову, виходячи з середньої вартості відповідного майна в регіоні, ЦПК України не передбачено;

- при пред'явленні зазначеного позову позивачем сплачено 243 гривні 60 копійок судового збору;

- відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до судупозовної заяви майнового характеру, встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 гривні 60 копійок) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 гривні);

- відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Крім цього, згідно з п. 16 зазначеної Постанови розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача;

- при цьому суд враховує вимоги ч. 2 ст. 80 ЦПК України, відповідно до яких якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд. Однак встановити, чи відповідає визначена позивачем вартість спірного майна його дійсній вартості суд не в змозі. Обставини, які б доводили неможливість встановити точну ціну позову на момент його пред'явлення, в позовній заяві відсутні.

- позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру:

1) витребування майна

2) визнання права власності.

Однак при пред'явленні зазначеного позову позивачем сплачено лише 243 гривні 60 копійок.

При цьому ціна позову визначена позивачем без урахування вимог закону, зокрема п. п. 9, 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, що прямо впливає на визначення розміру судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу слід виправити зазначені недоліки позовної заяви та сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, з урахуванням ціни позову та викладених вище вимог закону щодо визначення його розміру окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами, на рахунок:

розрахунковий рахунок : 0002,

код одержувача: 37977726; Банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; Одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001

код бюджетної класифікації 22030001;

МФО 838012

призначення платежу судовий збір, код 02886692,

пункт 1.1.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» до ОСОБА_1 про витребування майна та визнання права власності залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном п"ять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя