У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до гаражно-будівельного кооперативу «Березняки», ОСОБА_2 про визнання незаконними виключення із членів кооперативу, визнання права на членство в кооперативі, усунення перешкод у користуванні гаражним боксом,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 до гаражно-будівельного кооперативу «Березняки» (далі - ГБК «Березняки»), звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у березні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до голови правління ГБК «Березняки» з заявою, в якій просив надати йому дозвіл передати гаражний бокс НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_3 Свою заяву ОСОБА_4 мотивував поганим станом здоров'я, що зумовило відсутність потреби у користуванні гаражем. Таке право члена кооператива передбачено Статутом. Рішенням правління кооперативу заяву ОСОБА_4 було задоволено, гаражний бокс НОМЕР_1 було передано на користь позивача. 11 березня 2008 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про вступ до членів кооперативу та згідно з витягом із протоколу № 7 від 12 березня 2008 року його було прийнято до членів кооперативу. ОСОБА_3 сплатив вступний внесок, а також систематично сплачував членські внески, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру, а також довідкою № 26/08 від 28 травня 2008 року. 04 липня 2008 року на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на вказаний гаражний бокс. Рішенням правління кооперативу від 11 лютого 2014 року рішення від 12 березня 2008 року було скасовано. Підставою для скасування цих рішень стало виявлення факту підроблення підпису ОСОБА_4 на заяві, що підтверджується висновком експерта від 02 грудня 2013 № 500/1тдд у кримінальному провадженні. Вказаним рішенням позивача фактично було виключено із членів кооперативу. 22 лютого 2014 року на засіданні правління кооперативу було розглянуто заяву ОСОБА_2 про включення його до членів кооперативу та про визнання за ним права користування гаражним боксом НОМЕР_1, у якій останній зазначав, що між ним та ОСОБА_4 було укладено усний договір про передачу права власності на зазначений гаражний бокс, згідно з яким він передав ОСОБА_4 10 000 доларів США. Посилаючись на те, що на даний час ОСОБА_3 користуватися гаражем не може, а фактичне користування здійснює ОСОБА_2, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним виключення ОСОБА_3 з членів ГБК «Березняки», визнано за ним право на користування гаражним боксом НОМЕР_1, зобов'язано ОСОБА_2 звільнити зазначений гаражний бокс. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України повно та всебічно дослідили обставини справи й дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову, у зв'язку з тим, що рішення про виключення позивача з членів кооперативу було прийнято рішенням неповноважних зборів ГБК «Березняки», тому ОСОБА_2 користується спірним гаражним боксом без достатніх правових підстав. При цьому, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували положення статей 206, 208, 218, 638, 693 ЦК України.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги й доданих до неї матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до гаражно-будівельного кооперативу «Березняки», ОСОБА_2 про визнання незаконними виключення із членів кооперативу, визнання права на членство в кооперативі, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова