Справа № 573/1696/15-ц
Номер провадження 2/573/469/15
РІШЕННЯ

іменем України

20 серпня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третіх осіб: Відділу Державного земельного агенства у Білопільському районі Сумської області, Білопільської районної державної нотаріальної контори,- про визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

В С ТА Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Батько позивачки постійно до самої смерті проживав в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Кальченківської сільської ради.

За життя батько позивачки, ОСОБА_2, набув у власність земельну ділянку площею 3,838 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, право на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження сесії Кальченківської сільської ради від 17.12.1999 року.

Позивачка вказує, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті батька першої черги, що вона доглядала батька та поховала його, користується будинком та земельною ділянкою, тому фактично успадкувала майно після смерті ОСОБА_2

Однак оформити належним чином свої спадкові права вона не має можливості через пошкодження Державного акту на право приватної власності на землю.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, її представник за довіреністю ОСОБА_3 подала суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача - Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області до суду не з'явився, надав суду заяву від 17.08.2015 року № 327-02-12/04 про розгляд справи без участі представника сільської ради та повне визнання позову.

Представник третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори до суду не з'явився, в заяві, адресованій суду, просив розглянути справу без участі представника та направив до суду повідомлення № 787/01-16 від 05.08.2015 року про те, що спадкова справа відносно ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 не заведена.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України : « У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Вороніне Білопільського району Сумської області, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 26 лютого 1957 року. Їі батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_5.( а.с.6).

Прізвище ОСОБА_1 позивачка взяла після укладення 29 серпня 1981 року шлюбу з ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про укладенння шлюбу серії НОМЕР_4.(а.с.3).

Батько позивачки, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.8).

Згідно довідки виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області № 246-20/1 від 07.07.2015 року, вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а/з №22 від ІНФОРМАЦІЯ_3), постійно був зареєстрований та проживав на території Кальченківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 виконкомом Кальченківської сільської ради не посвідчувався. (а.с.9).

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, вбачається, що на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07.12.1999 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,836 га, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 521. (а.с.7).

Факт належності померлому ОСОБА_2 вищевказаного спадкового майна підтверджується: копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.22).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачка, відповідно до ст.ст 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняла спадщину, шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті.

Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, /спадщина/, після смерті батька позивачки перейшли в порядку спадкування за законом позивачці, згідно своєчасного прийняття спадщини позивачкою, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно:

-земельну ділянку площею 3,836 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07.12.1999 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 521.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на:

- земельну ділянку площею 3,836 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07.12.1999 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 521.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :