Провадження 2з/521/95/15
У Х В А Л А

17 серпня 2015 року місто Одеса

Малиновського районного суду м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.

при секретарі Малиш О.Л.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Одеса заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.08.2015 р. відкрито провадження цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

14.08.2015 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_2, виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 02.09.1998 року), а саме: накласти арешт на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Крім того заборонити ОСОБА_2 тимчасовий виїзд за кордон шляхом відправлення відповідної ухвали до Державної прикордонної служби України.

Свою заяву позивач мотивує посилаючись на наступні обставини:

Поведінка відповідача свідчить про його небажання повернути гроші, а саме він ухиляється від переговорів про повернення грошей, не відповідає на телефоні дзвінки, на письмову заяву про повернення коштів ОСОБА_2 до теперішнього часу не надав відповіді та гроші не повернув.

Як стало відомо позивачу, дружина відповідача ОСОБА_3, намагається продати обидві квартири відповідача. Про це вона повідомила за телефоном вказаним на розміщеній об'яві про продаж квартирі на веб-сайті «одеський форум». Крім того, позивачу стало відомим, що відповідач має намір виїхати з України у найближчий час, що унеможливить повернення боргу до закінчення провадження у справі.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі за цим позовом.

Як вбачається з позовної заяви 03.07.2015 року ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 придбати належні відповідачу майнові права на два паркувальних місця АДРЕСА_3 за ціною 635 717 грн. із зазначенням еквівалента у іноземній валюті - 27341 євро. Ніяких підтверджувальних документів надано не було. Позивач надав згоду та передав відповідачу вказану суму грошових коштів. У підтвердження цього відповідач надав розписку, відповідно до якої відповідач зобов'язався передати позивачу майнові права 10.07.2015 року, але відповідач так і не передав майнових прав.

В судове засідання сторони не викликались.

У відповідності з ч.1 п. 1,2 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 41900916 від 07.08.2015 р. та № 41903395 від 07.08.2015 р. відповідачу ОСОБА_2 належить нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Враховуючи вищевикладене у суду є підстави вважати, що при виконанні рішення суду можуть виникнути складнощі, а відповідач може вжити заходів, щоб рішення суду не було виконане (перепродати майно), тому виникає необхідність в невідкладних заходах по забезпеченню позову. Крім того, арештоване майно залишається у користуванні сторін, а тому додаткових обмежень, крім неможливості його відчуження до набрання законної сили рішення по справі для сторін не існує, які мають можливість володіти та користуватися спірним майном.

Таким чином, оскільки заявлена вимога відповідає вимогам ЦПК України щодо підстав та порядку забезпечення позову, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову, в межах суми позовних вимог та накласти арешт на нерухоме майно відповідача.

Що стосується вимоги позивача щодо заборони ОСОБА_2 тимчасовий виїзд за кордон, то ця вимога не підлягає задоволенню.

Згідно з статтею 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в статті 152 ЦПК України.

Серед видів такого забезпечення статтею 152 ЦПК України не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у виїзді за межі України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із боргових правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 закону України "Про виконавче провадження та статтею 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Крім того, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до частини 2 статті 6 даного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. 1 - 9 ч. 1 даної статті, зокрема, п. 2 - коли діють неврегульовані аліментні, договірні та інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; та п. 8 - коли щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Тобто, даним Законом регулюються правовідносини щодо випадків та порядку тимчасового обмеження прав громадян на виїзд з України і визначені ст. 6 Закону такі випадки не можуть бути застосовані судом як вид забезпечення позову при розгляді цивільної справи.

Керуючись ст.152 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення поданого позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_2, виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 02.09.1998 року), а саме:

-квартиру АДРЕСА_1;

-квартиру АДРЕСА_2.

Копію ухвали негайно направити заявнику та заінтересованим у справі особам, а також в компетентні установи для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Леонова О.С.