Справа № 462/7922/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/1964/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Львівелектромаш", Публічного акціонерного товариства "Інвестиційна фінансова компанія "Арт-Капітал Кастоді", Global Financial Technology Ltd, Energy Technologies Corp. про визнання правочинів недійсними, повернення майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржена ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України та зроблено помилковий висновок, що даний спір пов'язаний із здійсненням корпоративних прав, а тому позов підвідомчий господарському суду. Звертає увагу суду на те, що він звернувся з позовом до Залізничного районного суду м. Львова не як суб'єкт підприємницької діяльності, а як фізична особа і правочини укладалися ним як фізичною особою.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

ОСОБА_2 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до Публічного акціонерного товариства "Львівелектромаш", Публічного акціонерного товариства "Інвестиційна фінансова компанія "Арт-Капітал Кастоді", Global Financial Technology Ltd, Energy Technologies Corp. про визнання правочинів недійсними, повернення майна з чужого незаконного володіння.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, районний суд виходив з того, що спір між сторонами стосується внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів, оскільки позивач просить провести безумовну депозитарну операцію списання та зарахування цінних паперів, тобто спір між сторонами, пов'язаний зі здійсненням корпоративних прав, а тому позов підвідомчий господарському суду, а не місцевому суду загальної юрисдикції.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як він зробив їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За правилом п.1 ч.2 ст.122 ЦПК Українисуддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За загальним правилом, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, в яких хоча б однією із сторін є фізична особа, а справи, в яких сторонами є виключно юридичні особи, підвідомчі не місцевим судам загальної юрисдикції, а господарським судам.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01.03.2013 року вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним Кодесом України (статті 1, 2; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним Кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Вищевказаною нормою визначене вичерпне коло суб'єктів корпоративних відносин у спорах, які підвідомчі господарським судам і ця норма розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід врахувати роз'яснення, надані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що у зв'язку з відсутністю в законодавстві норм про спеціальну підвідомчість (підсудність) спорів, пов'язаних з емісією цінних паперів, розміщенням акцій чи їх обігом, а також часток у статутному, складеному капіталі товариства, що виникають між акціонерами господарського товариства та товариством (крім передбачених пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК) такі позови повинні приймати господарські суди за правилами статті 1 ГПК, тобто з урахуванням суб'єктного складу учасників спору.

Матеріалами справи не підтверджується, що позивач є суб'єктом підприємницької діяльності.

За змістом частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка, якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, корпоративними є відносини, пов'язані з реалізацією корпоративних прав, посвідчених акціями. Відносини, пов'язані з обігом акцій до корпоративних не належать. Тобто спори, зокрема, про визнання права власності на акції, та про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, та спори щодо інших правочини з акціями не є такими, що виникають з корпоративних відносин і залежно від суб'єктного складу сторін підлягають розгляду господарськими або загальними судами.

Відповідну правову позицію наведено у підпункті 1.11 пункту 1 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007р. № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин".

Судом першої інстанції не врахувано характер спірних правовідносин, оскільки відповідно до змісту позовної заяви оспорюється цивільно-правова угода відчуження акцій належних позивачу, які виступають у спорі, лише як окремий об'єкт права власності та об'єкт правочину відчуження акцій із застосуванням наслідків недійсності правочину, отже спір не пов'язаний з реалізацією корпоративних прав, посвідчених акціями, та не має характеру корпоративного.

Таким чином, даний спір не відноситься до категорії справ, пов'язаних з корпоративними відносинами, позовні вимоги в даному випадку є за межами підвідомчості спорів господарським судам України та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач звернувся з даним позовом як фізична особа, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду, як такої, що винесена з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: