Дата документу 21.12.2015 Справа № 554/5961/15-ц
УХВАЛА Справа № 554/5961/15-ц

Іменем України Провадження № 2-к/554/2/2015

21 грудня 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Шевської О.І. при секретарі Шевченко О.Г., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом іноземного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Lukbo Tekstil» до товариства з обмеженою відповідальністю «Байкал Інвест» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

в с т а н о в и в:

Стягувач, ІП ТОВ «Lukbo Tekstil», звернувся до суду із клопотанням до ТОВ «Байкал Інвест» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Своє клопотання стягувач обгрунтовує наступним.

08 вересня 2014 року Господарським судом м. Ташкента Республіки Узбекистан по справі № 10-1414/12880 було винесено рішення про стягнення з ТОВ «Байкал Інвест» на користь ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» основної суми боргу в розмірі 124,492 доларів США, пені в розмірі 18,673,80 доларів США, судові витрати в розмірі 2700596,27 сум.

18 грудня 2014 року постановою Апеляційної інстанції Господарського суду м. Ташкента частково задоволено апеляційний протест прокуратури м.Ташкента та рішення Господарського суду м. Ташкента від 08.09.2014 року змінено. Рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Байкал Інвест» на користь ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» суми пені в розмірі 18.673,80 доларів США скасовано. В цій частині прийнято нове рішення. Стягнено з ТОВ «Байкал Інвест» на користь ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» суми пені в розмірі 9.000 доларів США. Решту рішення залишено без змін.

18 грудня 2014 року Господарським судом м. Ташкента Республіки Узбекистан

видано виконавчий лист.

Згідно ухвали суду від 08.09.2014 року, представник відповідача в Господарський суд на розгляд справи не з'явився, відгуків на заявлені вимоги не надав, проте в матеріалах справи є розписка представника відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, а також повідомлення міжнародної поштової служби з відміткою про отримання 26.08.2014 року ухвали суду про час і місце судового розгляду відповідачем.

Крім того, згідно постанови суду від 18.12.2014 року, представник ТОВ «Байкал Инвест» ОСОБА_2 був присутній при розгляді апеляційного протесту прокурора м. Ташкента.

Згідно довідки Господарського суду м. Ташкента від 18 березня 2015 року, постанову Апеляційної інстанції Господарського суду м. Ташкента від 18.12.2014 року не скасовано вищестоящими інстанціями суду і на сьогоднішній день має юридичну силу.

Станом на 10 квітня 2015 року боржник ТОВ «Байкал Інвест» добровільно виконувати рішення суду не бажає, внаслідок чого порушуються права ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» на розпорядження належними їм коштами, у зв'язку з чим позивач по справі змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав.

В судове засідання предстваник стягувача ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» не з»явився, направивши до суду заяву в якій вимоги клопотання підтримав просив задоволити в повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомим суду причиннам, належним чином повідомлений шляхом подачі оголошення в засобах масової інформації про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не зявилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 197 ЦПК України, розглянув справу, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих стороною межах, суд до наступного

Статтею 394 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:1) ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 54 Договору між Україною та республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах, який ратифікований Законом України N 238-XIV від 05.11.98 року клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається до компетентного суду Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може також бути подано й до суду, який виніс рішення у справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення щодо клопотання.

До клопотання додаються: 1)рішення чи його завірена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло чинності і підлягає виконанню, або про те, що воно підлягає виконанню до набуття чинності, якщо це не виходить з самого рішення; 2). документ з якого виходить, що сторона проти якої було винесено рішення, яка не брала участі у процесі, була в належному порядку та своєчасно викликана до суду та поінформована про наслідки своєї неявки, а у разі її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; 3)документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилки; 4)документ, що підтверджує угоду сторін у справах договірної підсудності.

Як встановлено судом, в матеріалах справи мається належним чином завірені копії : рішення господарсько суду м. Ташкент, справа № 10-1414/123880 від 08.09.2014 року, постанова Апеляційного суду господарського суду м. Ташкент, виконавчий лист від 18.12.2014 року, довідка Господарського суду про підтвердження, що постанову Апеляційного суду Господарського суду м. Ташкента від 18.12.2014 року по справі № 10-1209/12880 не відмінено та станом на 18.03.2015 року має юридичну силу ( а. с. 5-9 ).

Статтею 396 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 54 Договору між Україною та республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах, який ратифікований Законом України N 238-XIV від 05.11.98 року у визнанні передбачених статтями 52, 54 рішень та у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: 1 )відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесено рішення, воно не набуло чинності чи не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набуття чинності; 2)відповідач не взяв участі в процесі через те, що йому чи його вповноваженому не був своєчасно та належно вручений виклик до суду; 3)у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет та на тій самій підставі на території Договірної Сторони, де має бути визнане та виконане рішення, раніше вже було винесене рішення, яке набуло чинності, або існує визнане рішення суду третьої держави, або якщо установою цієї Договірної Сторони раніше вже було порушено провадження у цій справі; 4)згідно з положенням цього Договору, а у випадках, не передбачених ним, згідно з законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано та виконано, справа відноситься до виключної компетенції її установи;

Чинним законодавством України, зокрема ст.ст. 391 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Враховую вищевикладе, суд приходить до висновку про те, що клопотання ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 79,390,393,395 ЦПК, ст. 2,52,54 Договору України і Республіки Узбекистан « Про правову допомогу і правові відносини в цивільних і сімейних справах, який ратифікований Законом № 238-ХIV від 05.11.1998 року, суд, -

в и р і ш и в:

Клопотання ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» - задоволити.

Визнати рішення Господарського суду м. Ташкент Республіки Узбекистан від 08.09.2014 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Байкал Інвест» на користь ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» основної суми боргу в розмірі 124,492 долари США та пені в розмірі 9 000 доларів США, таким що вступило в законну силу 18.12.2014 року.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення Господарського суду м. Ташкент Республіки Узбекистан від 08.09.2014 року про стягнення з ТОВ «Байкал Інвест» ( м. Полтава, вул. Фрунзе -225 ) на користь ІП ТОВ «Lukbo Tekstil» основної суми боргу в розмірі 124,492 долари США та пені в розмірі 9000 доларів США.

Ухвала суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 5 днів зо дня отримання її копій особами, які не брали участі у розгляді справи.

Суддя О.І. Шевська