Провадження № 2/522/8361/15
У Х В А Л А

Іменем України

«6» серпня 2015 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста ОСОБА_1 Погрібний, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа готелів ОСОБА_3» про припинення порушення прав на зареєстрований знак для товарів та послуг, захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа готелів ОСОБА_3» з вимогою про заборону використання знаку товарів та послуг «Асторія», що, на думку позивача, належить йому, стягнення моральної шкоди та судових витрат з відповідача.

Суд дослідив позовну заяву, додані до неї матеріали, за наслідками чого дійшов висновку, що у відкритті провадження у цивільній справі має бути відмовлено з наступних підстав.

Позов подано у порядку цивільного судочинства, на обґрунтування свого права на звернення до суду позивач посилається на норми ЦПК України.

Судом виявлено, що при зверненні до суду позивачем порушено правила щодо цивільної юрисдикції цього суду, оскільки питання за визначеними позовними вимогами виходять за межі компетенції цього суду щодо розгляду судових справ у порядку цивільного судочинства.

У відповідності із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є субєкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками субєктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Позовні вимоги ґрунтуються на правомірності використання відповідачем товарного знаку «Асторія», зареєстрованого у Державному реєстрі свідоцтв України про знаки для товарів і послуг 10 вересня 2014 року та видано позивачу й ПП «КСІМ».

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивач, починаючи з 15 лютого 2006 року, є зареєстрованим в установленому державою порядку підприємцем з такими визначеними видами діяльності: виробництво хліба та хлібобулочних виробів, неспеціалізована оптова торгівля, роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, надання в оренду нерухомого майна, рекламні агентства тощо.

Враховуючи, що знак товарів та послу «Асторія» видавалось, використовувалось та використовується сторонами з господарським (підприємницьким) призначенням, сторони у цій справі є субєктами господарювання, позивач діє не як приватна особа споживач у власних інтересах, а в статусі підприємця, вимога позивача засновується на господарському договорі, суд має врахувати характер правовідносин, що існують між сторонами, а також склад учасників спору, якими є, відповідно, фізична особа-підприємець та юридична особа, що виключає процесуальну можливість розгляд цієї справи у порядку цивільного судочинства.

Резюмуючи, як слідує з матеріалів справи, сторони є субєктами господарювання; суд вбачає, що між ними виник спір, пов'язаний з господарськими відносинами у спорах між юридичною особою та підприємцем, що отримали свідоцтво про право власності на товарний знак та згодом припинили свою співпрацю.

Відповідно до пп. 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», господарським судам підвідомчі справи у спорах, пов'язаних з використанням у господарському обороті об'єктів інтелектуальної власності, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Згідно з частиною 1 статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на наведене, суд констатує наявність правових підстав вважати зазначений спір таким, що відноситься до справ господарської юрисдикції.

Таким чином, цей спір підпадає під судову господарсько-правову юрисдикцію. Компетенція цього суду згідно із ст. 15 ЦПК України на спір, що виник між сторонами, не поширюється, оскільки розгляд цієї справи має бути проведений за законодавством за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, ст. ст. 2, ГК України, ст. 12 ГПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа готелів ОСОБА_3» про припинення порушення прав на зареєстрований знак для товарів та послуг, захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та подання апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ