Справа № 128/2934/15-ц
УХВАЛА

11 серпня 2015 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2015 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 60493 ,84 доларів США, що еквівалентно станом на 05.06.15 р. -1270370,64 грн.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач уклав з АКБ « Райффайзен банк Україна» 14.09.2005 року кредитний договір на суму 152000 доларів США, правонаступником якого є ПАТ « ОТП Банк», та договір іпотеки, згідно умов якого передано в іпотеку- пункт сервісного обслуговування автомобілів( автомійку ) та земельну ділянку площею 0,0531 га, які знаходяться за адресою: м. Віннниця , по вул.Островського ,107. Станом на 12.07.2013 року залишок по заборгованості за кредитом у нього складав 11828,16 доларів США . Вироком суду він був засуджений до 7 років 6 місяців позбавлення волі на даний час звільнений з місць позбавлення волі.

Вказує , що його донька ОСОБА_3 як поручитель за кредитним договором вжила заходів для погашення заборгованості, через проведення прилюдних торгів нерухомого майна передано в іпотеку . Згідно звіту про оцінку вартості майна ринкова вартість пункту сервісного обслуговування автомобілів( автомійку ) склала 577836 грн., що еквівалентно 72320 доларів США , а земельна ділянка- 106067 гривень.

12 липня 2013 року між Банком та ним укладений договір про відступлення права вимог за договором кредиту та договором іпотеки від 14.09.2005 р.

Дізнавшись про відкликання банком згоди на реалізацію майна з прилюдних торгів та подання позову банком про виключення нерухомого майна з акту опису та арешту, його донька ОСОБА_3, як поручитель вирішила погасити залишок заборгованості за кредитом.

23 липня 2013 року ОСОБА_3 було надіслано лист новому кредитору з пропозицією надіслати банківський рахунок для погашення заборгованості у сумі 11828,16 доларів США. Проте новий кредитор відмовився в надані інформації.

26 липня 2013 року ОСОБА_3 після отримання повідомлення про заміну кредиторів, як поручитель, перерахувала на банківський рахунок ОСОБА_2 у АТ « Златобанк» всю суму заборгованості , яка існувала на момент переходу прав до нього, але відповідач відмовився від отримання платежу, внаслідок чого кошти були повернуті.

Зазначає , що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 липня 2013 року було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вищевказане нерухоме майно. Підставою виникнення права власності зазначеного договір іпотеки від 14.09.2005 року, стороною якого відповідач не був.

Вказує , що відповідачем за сплату заборгованості в сумі 11828,16 доларів США було отримано у власність нерухоме майно, вартість якого складається 577836 гривень, що еквівалентно 72320 доларів США, тому вважає що відповідач повинен йому відшкодувати кошти в сумі 60493,84 доларів США, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду із дійсним позовом.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2015 року позивачу відмовлено у задоволені заяви про відстрочення сплати судового збору за даним позовом за необґрунтованістю.

Вивчивши позов та додані до нього документи , суд вважає, що позовна заява позивача підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п.2 ч.2 , ч.5 ст.119 ЦПК України , виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно до п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити місце проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача, але позивач у позові не вказав повну адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача ОСОБА_2 , обмежившись лише зазначенням , що відповідач мешкає смт. Вороновиця, 21000.

Також, відповідно до положень ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру слід сплатити судовій збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 243,60 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати 3654 грн.

В позові зазначена ціна позову в 1270370 гривень 64 копійок, тому позивач повинен сплати за даним позов судовій збір в розмірі 3654 гривень.

Зазначені вище недоліки заяви перешкоджають відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, або не сплачено судовій збір, підлягає залишенню судом без руху, про що повідомляється позивач і суд надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -залишити без руху.

Розяснити позивачу, що йому необхідно виправити вказані в ухвалі недоліки заяви, в строк три дні з дня отримання копії цієї ухвали. Якщо в цей же строк не буде виправлений вказаний недолік позовної заяви, то вона буде вважатися судом неподаною та повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: