Справа № 303/7810/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцин М.М.,

при секретарі - Марчишак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю концерну «Військторгсервіс» - Маяцької С.М. на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до концерна «Військторгсервіс» Міністерства оборони України в особі Мукачівської філії концерну «Військторгсервіс» про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що протягом 2008-2010 років між ним та Мукачівською філією концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України було укладено двадцять два договори про отримання зворотної фінансової допомоги, відповідно до яких він передав отримувачу грошові кошти строком на 12 місяців, крім угоди №5 від 26 червня 2009 року, яка укладалася на строк 6 місяців.

Так, 12 лютого 2008 року було укладено договір №6 на суму 10000 грн. та договір №7 на суму 20000 грн., 20 лютого 2008 року - договір №8 на суму 44000 грн., 01 квітня 2008 року - договір №11 на суму 10000 грн., 26 травня 2008 року - договір №12 на суму 2000 грн., 01 липня 2008 року - договір №14 на суму 8000 грн., 22 липня 2008 року - договір №17 на суму 18700 грн., 22 липня 2008 року - договір № 18 на суму 22000 грн., 23 липня 2008 року - договір №19 на суму 18300 грн., 25 липня 2008 року - договір №21 на суму 18300 грн., та №23 на суму 5700 грн., 28 липня 2008 року - договір №24 на суму 4300 грн., №25 на суму 40000 грн., та №26 на суму 10000 грн., 14 травня 2009 року - договір №3 на суму 11500 грн., 26 червня 2009 року - договір №5 на суму 30000 грн., 09 листопада 2009 року - договір №6 на суму 4633 грн., 18 січня 2010 року - договір №3 на суму 11735 грн., 27 січня 2010 року - договір №5 на суму 2250 грн., 28 січня 2010 року - договір №6 на суму 10000 грн., 03 лютого 2010 року - договір №8 на суму 4217 грн. 28 коп., 02 квітня 2010 року - договір №17 на суму 7000 грн., а всього на загальну суму 313325 грн. 28 коп.

Крім цього, договором № 5 від 26 червня 2009 року передбачено сплату дивідендів в сумі 300 грн. за кожний місяць, що станом на момент закінчення терміну зобов'язання - 26 грудня 2009 року становило 18000 грн. Проте борг позивачеві не повернуто і у своєму листі позичальник (Мукачівська філія концерну «Військторгсервіс») пояснила про неможливість виконання зобов'язання за відсутністю коштів, але це не звільняє його від виконання зобов'язання.

Також, відповідно до п.6 договору №5 від 26 червня 2009 року у випадку порушення строків повернення позики отримувач сплачує пеню в сумі 0,5% за кожний день прострочки. З урахуванням строку позовної давності щодо стягнення пені за один рік, станом на 12 листопада 2013 року становить 296383 грн. 33 коп., інфляційна сума боргу по 22 вказаним вище договорам становить 53123 грн. 66 коп., а згідно розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми, станом на 12 листопада 2013 року заборгованість по 3% річних становить 41167 грн. 18 коп.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача по 22 договорам позики станом на 12 листопада 2013 року становить 721909 грн. 40 коп., з яких: основна заборгованість - 313235 грн. 28 коп., винагорода по угоді №5 від 26 червня 2009 року - 18000 грн., пеня по угоді №5 від 26 червня 2009 року за період з листопада 2002 року по 12 листопада 2013 - 296383,33 грн., збільшення боргу з урахуванням інфляції згідно ст. 625 ЦК України до листопада 2013 року - 53123 грн. 60 коп., 3% річних згідно ч.2 ст. 625 ЦК України станом на 12 листопада 2013 року - 41167 грн. 18 коп.

Оскільки, відповідачем визнано вищезазначену суму заборгованості, але таку не бажає повернути, просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27 листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони в особі Мукачівської філії Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони на користь ОСОБА_2 721909,40 грн., яка складається з: основної заборгованості в сумі 313235 грн. 28 коп., винагороди по угоді №5 від 26 червня 2009 року в сумі 18000 грн., пені по угоді №5 від 26 червня 2009 року в сумі 296383,33 грн., за період з 13 листопада 2012 року по 12 листопада 2013 року, збільшення боргу з урахуванням інфляції згідно ч.2 ст. 625 ЦК України станом на листопад 2013 року в сумі 53123,60 грн., 3% річних станом на 12 листопада 2013 року в сумі 41167,18 грн. та стягнуто судові витрати у розмірі 3441 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Представники сторін: позивача - ОСОБА_3 та відповідача Києнко Я.Д. в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені у попередньому судовому засіданні - 17.09.2015 року, про що свідчать розписки (а.с. 206) і їх неявка не перешкоджає розглядові справи у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем надано ксерокопії 22 договорів та ксерокопії квитанції до них (а.с. 11-68) про отримання відповідачем коштів на загальну суму 313235 грн. 28 коп. та ксерокопію листа начальника Мукачівської філії концерну «Військторгсервісу», яким зобов'язується у термін до 01 травня 2011 року здійснити повний розрахунок та погасити відсотки за договорами.

Представником концерну Військторгсервіс Міністерства оборони України 17.09.2015 року заявлене клопотання про дослідження оригіналів доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції 17.09.2015 року представника позивача - ОСОБА_3 було зобов'язано надати оригінали письмових доказів, а саме: 22 договори про отримання зворотної фінансової допомоги та касові ордери до них про прийняття відповідачем коштів і була оголошена перерва по справі до 15.10.2015 року на 10:00 к.ч.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився і оригінали вищезазначених письмових доказів не надав та не надав такі і через канцелярію суду для їх огляду.

Оскільки, суд першої інстанції розглянув справу без участі сторін та постановив заочне рішення по даній справі, при цьому оригінали письмових доказів не оглянув та не досліджував такі та не засвідчував ксерокопії, які містяться у матеріалах справи і оригінали таких доказів не надано суду апеляційної інстанції, судова колегія вважає розглянути справу на підставі тих письмових доказів, які містяться в матеріалах справи та відмовити у задоволенні позовних вимог, так як докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги не надані в оригіналі, а неналежно завірені копії доказів у відповідності до ст.ст. 58, 59 ЦПК України не можуть бути належними та допустимими доказами.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, судова колегія,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника за довіреністю концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України - Маєцької С.М. задовольнити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 листопада 2013 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.