АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8481/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1731/К/15 суддя Водоп'янов С.М.
Категорія - 27 (I) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Братіщевої Л.А.,

суддів - Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Масловій К.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк "ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк "ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № KRR0RX09200079 від 18.09.2006 року в розмірі 45390,90 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що між Закритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № KRR0RX09200079 від 18.09.2006 року, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2479,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 17.09.2007 року.

Позивачем було повністю виконано умови зазначеного кредитного договору, в той час як відповідач, в порушення умов вказаного договору, взяті на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим за нею накопичилась заборгованість, яка станом на 02.07.2014 року в загальному розмірі складає 45390,90 грн., з яких: 10821,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 409,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 31552,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2137,66 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, поставив питання про скасування оскаржуваного рішення, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив, що суд першої інстанції застосовуючи загальний строк позовної давності - 3 роки, не врахував, що сторонами узгоджено 5-річний строк позовної давності. Крім того, вважає, що судом не враховано, що згідно розрахунку заборгованості відповідачем неодноразово здійснювались платежі за вказаним кредитним договором протягом 2011 року і таким чином строк позовної давності переривався, оскільки відбувалось визнання заборгованості. Отже за таких обставин, строк позовної давності спливає в 2016 році.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KRR0RX09200079 від 18.09.2006 року (а.с.5-9), за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2479,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.09.2007 року.

За ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належно не виконала, в результаті чого за нею станом на 02.07.2014 року накопичилась заборгованість в розмірі 45390,90 грн., яка складається з: 10821,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 409,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 31522,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штраф в розмірі: 500,00 грн. - фіксована складова та 2137,66 грн. - процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної даності для звернення з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За частиною 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо продовження тривалості загального строку позовної давності до 5-ти років, що відображено в п. 5.5 Умов кредитування (а.с. 6-9), оскільки надані позивачем до позовної заяви Умови кредитування не містять підпису позичальника. Таким чином не видається можливим встановити, що ОСОБА_1 підписуючи заяву позичальника, розуміла саме наявні в матеріалах справи Умови кредитування, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Крім того, заява позичальника від 18.09.2006 року не містить застережень, або домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги щодо переривання перебігу строків позовної давності, про що свідчить розрахунок заборгованості, згідно якого відповідачем неодноразово здійснювались платежі за вказаним кредитним договором протягом 2011 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно ст. 264 ЦК України переривання позовної давності можливе лише в період позовної давності, а не після його закінчення, враховуючи, що кінцевий термін повернення кредиту є 17 вересня 2007 року.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо спливу строку позовної давності та, відповідно, наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: