АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2-4393/10
Провадження № 22-ц/792/1474/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з участю: представника апелянта,

представника ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/1474/15 за апеляційною скаргою Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувсь в суд із скаргою на дії державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ та просив скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2014 року та зобов'язати зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_2, що належить йому на праві власності та оголошення заборони на його відчуження, що був накладений постановою держвиконавця цього відділу від 15.10.2014 року „Про арешт майна боржника та заборону його відчуження" по виконавчому провадженні №24952272, виключити з Єдиного державного реєстру речових прав і Державного реєстру обтяжень відомості про арешт майна ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження. Вказував, що на його адресу не були надіслані держвиконавцем та ним отримані постанови про відкриття

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В. Категорія № ухвала

Доповідач - Юзюк О.М.

виконавчого провадження від 25.06.2010 року та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2014 року. Копії вказаних постанов він отримав лише 12.02.2015 року та одразу сплатив борг в сумі 35882,33 грн. У зв'язку із цим відпали підстави накладеного арешту.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2015 року скаргу задоволено. Скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2014 року. Зобов'язано Другий міський відділ ДВС Хмельницького МУЮ зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_2, що належить йому на праві власності та оголошення заборони на його відчуження, що був накладений постановою державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ від 15.10.2014 року „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" по виконавчому провадженні №24952272, виключено з Державного реєстру обтяжень відомості про арешт майна ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження.

В апеляційній скарзі Другий міський відділ ДВС Хмельницького МУЮ посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Частинами 1 і 2 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження" (далі Закон №606-ХІV) передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно може накладатись державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 травня 2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 8 квітня 2010 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вказаного рішення постановою державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ від 25 червня 2010 року відкрито виконавче провадження.

15 жовтня 2014 року постановою держкиконавця цього ж відділу накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону його відчуження.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилають адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкриття виконавчого провадження, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ст. 31 Закону №606-ХІV).

Проте, доказів про вручення для боржника постанови про відкриття виконавчого провадження відділом ДВС суду не надано.

Також з матеріалів справи встановлено, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2010 року та про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2014 року ОСОБА_2 отримав 12.02.2015 року, і того ж дня перерахував 35882,33 грн. на рахунок Другого відділу ДВС заборгованість по аліментах.

У зв'язку з цим відпали підстави для арешту майна боржника, проте відділом ДВС, не зважаючи на письмове звернення боржника, не вчинено дії передбачені ЗУ „Про виконавче провадження", по зняттю арешту на майно.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що стягнення аліментів має періодичний характер до досягнення дитиною 18 річного віку, тому і до цього часу повинен бути накладений арешт на майно боржника, судом відхиляються, оскільки ч. 2 ст. 74 названого Закону передбачає можливість звернення стягнення на майно боржника у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці.

Заборгованість ОСОБА_2 по аліментах з 12.02.2015 року відсутня, тому подальше існування арешту його майна, є не виправданим.

У апеляційній скарзі відсутні мотиви для скасування ухвали міськрайсуду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк