АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5959/15 Справа № 202/580/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С.Г. Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 10 травня 2005 року між банком та ОСОБА_2 було укладено № 6/71j, за яким відповідач 10 травня 2005 року отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,10 % на рік з кінцевим терміном повернення, що співпадає з строком дії картки. Вимоги до відповідачки, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки. Відповідачка ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 12.03.2013 року у розмірі 77599,09 грн., яка складається з: 25320,00 грн. - заборгованість за кредитом, 52279,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 6/71j від 10.05.2005 року у розмірі 67599,09 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн., судові витрати, та стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000,00 грн. (а.с.2-3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (т.2 а.с.115-117).

В апеляційній скарзі (а.с.120-123) ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- судом не враховано переривання перебігу строку позовної давності в силу сплати 15 листопада 2010 року в погашення заборгованості 200,00 грн.;

- з урахуванням переривання перебігу строку, строк позовної давності закінчується 16 листопада 2013 року;

- відповідач не звертався до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, виконання якого забезпечено договором поруки укладеного позивачем та ПАТ «А-Банк»; внаслідок спливу строку позовної давності позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір № 6/71j про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти в доларах США зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 1,10 % на рік з терміном діє кредитного ліміту, що співпадає з строком дії картки (а.с.9).

Додатковою угодою № 6/71j від 26 травня 2005 року визначено розмір кредитного ліміту в сумі 5000,00 доларів США (а.с.10).

Згідно розрахунку за договором № 6/71j від 10 травня 2005 року відповідач отримала кредит 05.07.2005 року в сумі 23000,00 грн. та станом на 12 березня 2013 року сума заборгованості складає 77599,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 25320,00 грн.; заборгованість по процентам - 52279,09 грн. (а.с.4-5).

Як вбачається з цього розрахунку, останній платіж було здійснено відповідачем в погашення заборгованості за відсотками 08.01.2009 року в сумі 1850,00 грн. (а.с.5).

20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ПАТ «А-Банк» укладено договір поруки № 167 (а.с.6).

Як вбачається зі справи, раніше в листопаді 2011 року позивач вже звертався до Київського районного суду м. Донецька з позовом до відповідача за кредитним договором № 6/71j від 10 травня 2005 року про отримання кредиту в сумі 5000,00 доларів США про стягнення заборгованості станом на 19 жовтня 2011 року в розмірі 61501,40 доларів США (а.с.42), в тому числі згідно з розрахунком: заборгованість за кредитом - 25.000,00 доларів США; заборгованість по процентам - 33.513,01 доларів США та судові штрафи - 2983,35 доларів США (а.с.48-50), який ухвалою суду від 14.08.2012 року було залишено без розгляду (а.с.53).

До апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 10 лютого 2015 року банком додано витяг з особового рахунку відповідача в гривні за договором з сумою кредитного ліміту в розмірі 4240,00 грн. зп період з 10.06.2005 року (а.с.126-131).

В суді апеляційної інстанції банком надано:

- витяг з особового рахунку відповідача в євро та в гривні в період з 06.01.2010 року, та в доларах США за період з 12.05.2005 року (а.с.150-160);

- розрахунок заборгованості за договором № SAMDN7168 від 12.05.2005 року станом на 12.03.2013 року, за яким відповідач 22.06.2005 року отримала 5004,02 невідомо яких грошових одиниць, та станом на 12.03.2013 року заборгованість відповідача за вищевказаним договором складає 13007,43 зазначених грошових одиниць (а.с.165-170).

На вимогу апеляційного суду про витребування доказів відповідно до ухвали від 30.06.2015 року (а.с.174-175) банком надано:

- розрахунок заборгованості за договором № 6/71j від 10 травня 2005 року станом на 12.03.2013 року, за яким відповідач 22.06.2005 року отримала 5004,02 невідомих грошових одиниць (а.с.179-180);

- витяг з карткового рахунку відповідача за період з 12.05.2005 року по 12.03.2013 року, згідно з яким відповідач 22.06.2005 року отримала в банку готівкою 4000,00 доларів США та 5000,00 грн., які обліковані в валюті картки як 1004,02 доларів США, та зазначено отримання відповідачем готівкою інших коштів як в доларах США, так і в валюті України (тобто в гривні), а також суми поповнення карткового рахунку (тобто погашення заборгованості за кредитом) (а.с.181-189).

Таким чином, на думку апеляційного суду, в позовній заяві банком заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких наведені обставини, що не відповідають наданим банком доказам щодо отримання відповідачем кредиту та його погашення.

Іншими словами банком на підставі договору № 6/71j від 10 травня 2005 року заявлені такі позовні вимоги, які цим договором не підтверджуються.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав доказів щодо доведеності своїх позовних вимог про отримання за договором № 6/71j від 10 травня 2005 року лише 5000,00 грн. та стягнення з цих підстав заборгованості з кредиту в розмірі 25320,00 грн.

Невідповідність заявлених банком позовних вимог фактичним обставинам справи не дає можливості апеляційному суду ухвалити нове рішення, оскільки суд не вправі вийти за межі позовних вимог.

Таким чином, відмовивши банку в позові, суд першої інстанції неправильно обґрунтував підстави відмови в позові.

З огляду на це підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування відмови банку у задоволенні позову.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року змінити в частині обгрутування відмови у задоволенні позову.

В решті рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: