Справа №751/4526/15-ц
Провадження №6/751/1529/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Михайлова І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про поновлення строку скасування рішення третейського суду та скасування рішення третейського суду,-

в с т а н о в и в :

23 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявами про поновлення строку скасування рішення третейського суду та скасування рішення постійнодіючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз по цивільній справі № 794-6/09 від 09 червня 2009 року.

Мотивуючи свої вимоги тим, що Постійнодіючим третейським судом при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» винесено рішення від 09 червня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором. Вважає, що рішення третейського суду підлягає скасуванню виходячи з того, що дана справа не підвідомча третейському суду, відповідно до п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки стосується захисту прав споживачів. На думку заявника, що після внесення змін до Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку. Додатково просив поновити йому строк звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду.

19 травня 2015 року через канцелярію суду від представника заявника надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій просить визнати недійсним п. 6.5. кредитного договору № SME0012788 від 14.05.2008 року; визнати недійсною третейську угоду (третейське застереження); скасувати рішення постійнодіючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз по цивільній справі № 794-6/09 від 09 червня 2009 року.

Ухвалою суду від 13 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним п. 6.5. кредитного договору № SME0012788 від 14.05.2008 року та визнання недійсною третейської угоди (третейського застереження) залишено без розгляду.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином згідно приписів ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у відсутність сторін, що не зявились, на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи третейського суду № 794-6/09, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № SME0012788, відповідно до п.п. 2 якого кредитор в порядку та згідно умовами цього Договору надає Позичальнику кредит в сумі 20000,00 Доларів США на строк 36 календарних місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 21 % річних (а.с. 13; а.с. 8-9 матеріалів справи третейського суду).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором між ЗАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено відповідно договори поруки № SME0012788/1 та № SME0012788/2 від 14 травня 2008 року (а.с. 15, 16; а.с. 18-19, 22-23 матеріалів справи третейського суду). Згідно даних договорів поручителі взяли на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями ОСОБА_1, які виникають з кредитного договору від 14 травня 2008 року.

У відповідності до п. 6.5 кредитного договору та п. 4.4 договорів поруки судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в звязку з цим договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків та недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню у постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою постійно діючого третейського суду при Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Сторони домовились, що якщо одна із сторін письмово не наполягатиме на іншому, то розгляд їх спору у третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів без проведення усного слухання і виклику сторін.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 червня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованість, яка складається з: за кредитом 134613,02 грн., по процентах 7508,47 грн., по пені 36134,94 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 пеню за договором поруки 40465,56 грн., з ОСОБА_3 в розмірі 40465,56 грн. Стягнуто солідарно з відповідачів витрати на сплату третейського збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

За змістом статей 1, 2, 6 Закону України «Про третейські суди» підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом за укладеними резидентами кредитного договору була іноземна валюта долари США.

Відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків.

Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14 дійшов правового висновку, що норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні. Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14, у відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що дана справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду, а тому вищезазначене рішення третейського суду підлягає скасуванню.

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що заявник дізнався про рішення Постійно діючого третейського суду при ВГО «Всеукраїнській фінансовий союз» від 09 червня 2009 року 20 лютого 2015 року, коли його представник отримав належним чином завірену копію рішення третейського суду, а тому суд визнає причини пропуску поважними і вважає за можливе поновити заявнику строк звернення до суду із заявою про скасування рішення.

Заявником понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 609,00 грн. судового збору (а.с. 1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з заінтересованої особи ПАТ «Альфа-Банк» на користь заявника.

Керуючись ст.ст. 205, 389-1, 389-4, 389-5 ЦПК України, ст.ст. 5, 6, 12, 15, 18, 39, 46, 50, 51 Закону України Про третейські суди,

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду .

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду задовольнити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 червня 2009 року у справі № 794-6/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № SME0012788 від 14.05.2008 року - скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 609 гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко