МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-1003/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.

при секретарі - Луньовій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду 31.03.2009 року звернувся ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що йому, його батькові - ОСОБА_3 та матері - ОСОБА_4 належить квартира №6, по вул. І. Рабіна, № 35, в м. Одесі. Після смерті матері позивача ОСОБА_4 30.01.2009 року відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, однак у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на квартиру не зазначені частки, що належать кожному із співвласників, а також у звязку з тим, що прізвище його матері ОСОБА_4 в свідоцтві про право власності на квартиру, помилково зазначено як ОСОБА_5, позивач не може оформити право власності на спадщину в нотаріальному порядку, тому просить суд, визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири.

Відповідно до останньої редакції уточнених позовних вимог від 04.12.2009 року позивач просить визнати його матір ОСОБА_4 одним з співвласників квартири № 6, по вул. І. Рабіна, № 35 в м. Одесі, визначити частки, що належать кожному з співвласників рівними та визнати за ним право власності в порядку спадкування законом на частку квартири, що належала, його матері.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав подані уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.12.1967 року Приморським районним відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 1930.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.12.1995 року УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів квартира № 6 по вул. Якіра (нині вул.І. ОСОБА_7), № 35, в м. Одесі належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 66-стр. 22- кн. 380 пр.

Згідно довідки про склад сімї та прописку № 111 від 12.03.2009 року, виданої КП ЖКС «Черьомушки» в квартирі АДРЕСА_2 станом на 12.03.2009 року проживали ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

30.01.2009 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 784.

Суд, враховуючи такі обставини, як перебування спірної квартири у спільній сумісній власності, сумісне проживання сторін та ОСОБА_4, вважає, що різниця запису ОСОБА_4 у свідоцтві про право власності на житло від запису в свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть, виникла в результаті помилки.

З матеріалів спадкової справи № 187/2009 року до майна померлої 30.01.2009 року ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 20.02.2009 року звертався до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що свідчить про належне прийняття спадщини позивачем.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до п. 12 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Враховуючи викладене, виходячи з принципу рівності часток спільній сумісній власності, своєчасне прийняття спадщини позивачем, суд задовольняє позов, визнає частки співвласників рівними, визнає за позивачем право власності на 1/3 частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 В цей же час, суд вважає, що вимоги позивача в частині повернення зайво сплачених судових витрат не ґрунтуються на законодавстві, оскільки відповідно до п. 29 Пленуму Верховного Суду України Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» кожна позовна заява - первісна й зустрічна, а також заява третьої особи із самостійними вимогами оплачується судовим збором залежно від ціни позову, яка визначається виходячи з вартості відшукуваного майна.

Розмір судового збору, порядок його сплати та звільнення від сплати встановлюються законом. Зокрема, необхідно враховувати, що при обчисленні судового збору у справах про спадкування майна не береться до уваги вартість успадкованого майна, про яке зазначено

в пункті 16 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N7-93 "Про державне мито", і що від сплати цього збору звільняються особи, указані в пункті 6 (спадкоємці першої черги громадян, реабілітованих відповідно до Закону України від 17 квітня 1992 року N 962-XII "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні") і в пункті 18 частини першої статті 4 вказаного Декрету.

Таким чином, оскільки відповідач не подав доказів, що він відносяться до категорії громадян, щодо яких встановлені пільги щодо сплати судового збору, підстав для його повернення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 370, 372, 1261, 1268 ЦК України, п. 12 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_4, померла 30.01.2009 р., була співвласником квартири № 6 по вул. Якіра (нині вул. ОСОБА_7), будинок № 35 в м. Одесі, згідно підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.12.1995 р. згідно розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської народних депутатів, за реєстром № 17-2130.

Визнати рівними частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_3, поміж співвласниками - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а саме по 1/3 частки вказаної квартири за кожним із співвласників, що належить їм на праві спільної сумісної власності, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1995 р., виданого на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів та зареєстровано і записано в реєстрову книгу за №№17-2130.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4, що належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1995 р., виданого на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів та зареєстровано і записано в реєстрову книгу за №№17-2130 - ОСОБА_4, померлій 30.01.2009 року, в порядку спадкування за законом, в іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Л.В. Жуган