Справа № 337/4818/14-ц
№ п 2/317/1032/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Мінгазова Р.В.,

при секретарі: Балковій Л.В.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, про визначення порядку користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4 звернулась з позовом, який було уточнено в ході розгляду справи, до ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

В позові зазначила, що ОСОБА_4 є власницею (прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6) 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Інші частини квартири належали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (який помер раніше ОСОБА_6). 02.04.2014 року ОСОБА_7 (друга жінка батька ОСОБА_6) померла. Поки остання була жива, ОСОБА_4 спокійно користувалася своєю частиною квартири і ніяких перешкод не мала. ОСОБА_2, як матір ОСОБА_4, облаштувала житло, тобто перевезла у квартиру речі та техніку.

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 вчасно сплачувала комунальні послуги, а остання в свою чергу безперешкодно користувалися квартирою. Після смерті ОСОБА_7 у квартирі зявилась якась жінка, яка представилася Магдалиною та повідомила, що вона є родичкою померлої, і буде приймати спадщину. ОСОБА_2 з донькою не заперечували, але в червні 2014 року вони не змогли потрапити у квартиру, так як замки були замінені. ОСОБА_2 намагалася поговорити з Магдалиною, але марно, до квартири їх не пускають і користуються майном ОСОБА_4 без згоди на те.

Відповідачі скористувавшись відсутністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, замінили замки вхідних дверей квартири, чим перешкодили їм у доступі до жилого приміщення а також порушили їх права щодо користування жилим приміщенням, яке належить ОСОБА_4 на праві власності.

На сьогоднішній час ОСОБА_4 змогла вселитись до спірного помешкання, та бажає продовжити проживати в ньому в звязку з чим її законний представни ОСОБА_2 просила суд виділити ОСОБА_4 у користування 1 кімнату площею 12,9 м.кв., залишивши підсобні приміщення в загальному користуванні та стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, надал до суду клопотання в якому просила розгляд справи відкласти на іншу дату, у звязку з перебуванням її на лікарняному.

Представник відпоідача ОСОБА_3 в судовому засіданні надала заяву про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_5 до Запорізької районної державної нотаріальної контори, Володимирівської сільської ради Запорізького району, треті особи: ВРАЦС Запорізького РУЮ, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Дослідивши заяву ОСОБА_5 про відкладення розгялду справи, суд прийшов до висновку про необхідність у відмови в її задоволенні, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачка раніше, в судовому засіданні, вже надала свої заперечння проти розгляду справи, відповідно до яких вона просить відмовити у задоволенні позову, оскільки кімната, яку просить виділити ОСОБА_2 для проживання ОСОБА_4 перевищує 1/3 частини спірної квартири.

Крім того відповідачка фактично скористалась своїм право приймати участь у розгляді справи в особі свого представника ОСОБА_3, яка в судовому засіданні звернулась до суду із клопотанням в інтересах відповідачки, та також заперечувала проти задоволення позову.

Що стосується клопотання відповідачки про зупинення розгляду справи, суд вважає необхідним залишити його без розгляду, оскільки 10.07.2015 року, відповідачкою вже заявлялось подібне клопотання з тих самих підстав, у задвооленні якого відповідно було відмовлено.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2014 року, виданого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 933, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 9)

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 11.09.2014 року № 1342, неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована у спірній квартирі. На час розгляду справи в суді вказана інформація сторонами не спростована (а.с. 11).

Згідно до технічного паспорту на кв. № 5 в б. № 7 по вул. Шкільній в с. Володимирівське, Запорізького району Запорізької області, вбачається, що загальна площа вказаної квартри становить 54,65 кв.м., з яких житлова площа складає 29,5 кв.с., а підсобна 23,5 кв.м., квартира складається з двох житлових кімнат 12,9 кв.м. та 16,6 кв.м., та підсобні приміщення: кухня, ванна кімната, туалет, корилор, кладова, балкон. (а.с. 6-7).

Між сторонами порядок користування квартирою не склався, та виникають конфлікти з приводу користування нею.

У відповідності зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з Пленумом Верховного Суду України від 22.12.95р. квартира, яка знаходиться у спільній частковій власності, на вимогу учасника такої власності підлягає розділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з окремим виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири. У разі неможливості розподілу квартири в натурі, може бути встановлений порядок користування квартирою, коли про це заявлено позов.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що кімната, яку позивачка просить виділити ОСОБА_4 є окремою та ізолюваною, а також є меншою з двох кімнат, суд вважає можливим задовольнити позов, визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши позивачу в користування окрему кімнату площею 12,9 кв.м., а підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, туалет, дві кладових, коридор та лоджію залишити у спільному користуванні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 358 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, про визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.

Визначити порядок користування житловим приміщенням АДРЕСА_2, виділивши ОСОБА_4 у користування житлову кімнату площею 12,9 кв.м., підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, туалет, дві кладових, коридор та лоджію залишити у загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Р.В. Мінгазов