У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Павляк Алли Володимирівни на рішення апеляційного суду Львівської області від 5 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, публічне акціонерна товариство «Дельта Банк», про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, публічне акціонерна товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 5 серпня 2015 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3. задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 4 жовтня 2012 року у розмірі 23 000 доларів США, що в еквіваленті станом на подання позову становить 294 906 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Павляк А.В. просить рішення апеляційного суду Львівської області від

5 серпня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належним чином, а судом не встановлено наявність боргу, оскільки факт неповернення суми боргу позивачу та правдивість розписки не підтверджено належними та допустимими доказами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є документом, який підтверджує не лише факт укладення договору, а й факт передачі суми коштів позичальнику. Розписка сама по собі не є договором позики, а є лише доказом, що підтверджує його укладення.

Обґрунтовуючи рішення, апеляційний суд зазначав, що у постанові від

18 вересня 13, справа № 6-63 цс 13, Верховний Суд України зазначив, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

У тексті розписки зазначено, що ОСОБА_4, його паспортні дані: номер та серія паспорта, ким і коли виданий, місце реєстрації, позичає у громадянки ОСОБА_3 23 000 доларів США, і зобов'язується вищевказану суму повернути до 15 грудня 2012 року. Крім того, зазначено прізвище та підпис позичальника, дата написання розписки - 4 жовтня 2012 року (а.с. 3). На звороті розписки вказано, що ОСОБА_5, із зазначенням серії та номера паспорта, ким і коли виданий, місце реєстрації, дає згоду на позику її чоловіком - ОСОБА_4, 23 тисяч доларів США у громадянки ОСОБА_3

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, урахувавши, що відсутні докази про виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики, а також те, що відповідачем не надано доказів щодо оспорювання такого договору позики, апеляційний суд дійшов висновку про укладення між сторонами договору позики та не виконання відповідачем умов такого договору у добровільному порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Павляк Алли Володимирівни у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, публічне акціонерна товариство «Дельта Банк», про стягнення боргу за договором позики.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк