Провадження 2-з/534/3/15
Справа 534/84/15-ц
У Х В А Л А

29 січня 2015 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Окунь Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

21 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 /третя особа ВДВС Комсомольського МУЮ/ про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та зняття арешту з майна.

Просить ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року, визнати обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 швейне обладнання та інше майно /перелік в 42 пунктах/ і зняти арешт з аналогічного майна /загальним переліком 42 пункти/, який був накладений державним виконавцем 13.01.2015 року під час примусового виконання рішення Комсомольського міського суду від 19 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 301 634 грн. 70 коп.

Одночасно із поданням позовної заяви до суду позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, оскільки «невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а захист права позивача після реалізації арештованого майна потребуватиме додаткового звернення до суду з іншими позовними вимогами».

Ухвалою суду від 22 січня 2015 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено.

23 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з повторною заявою про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна швейного обладнання та іншого майна /загальним переліком 42/, а 26 січня 2015 року подав до суду заяву про зміну предмету позову заявивши додаткову до раніше заявлених вимог вимогу про поділ конкретно визначеного спільного майна, арештованого державним виконавцем 13.01.2015 року під час примусового виконання рішення Комсомольського міського суду від 19 вересня 2014 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості поданої заяви, суд виходить з наступного:

У відповідності до положень ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Предметом позову, який просить забезпечити ОСОБА_1 є вимога про поділ конкретно визначеного спільного майна, арештованого державним виконавцем 13.01.2015 року під час примусового виконання рішення Комсомольського міського суду від 19 вересня 2014 року.

Посилання позивача стосовно того, що забезпечення позову шляхом зупинення реалізації швейного обладнання не призведе до зупинення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів за умови накладення арешту на інше майно, що є її особистою власністю не є слушними, оскільки наявність судових рішень про накладення арешту на інше майно ОСОБА_2, які були ухвалені на стадії судового провадження з метою забезпечення позову, та звернення стягнення на швейне обладнання на стадії виконання судового рішення, з урахуванням положень ч.6 ст.52, ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» є лише свідченням тому, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, що з врахуванням позиції ВСУ, викладеній в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» щодо недопустимості забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили, та обсягу доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених ним вимог, які не надають суду /на даній стадії провадження/ достатніх підстав для того, щоби пересвідчитися в тому, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно виник спір з приводу заявлених ним вимог та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, є підставою для прийняти рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151,153 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами до Апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з часу отримання її копії.

Суддя: підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Т.В.Окунь