Номер провадження 6/754/426/15
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

за участю секретаря Марченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління у місті Києві Охоти М.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві звернувся до суду з поданням про примусове входження до житла для опису та арешту боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2476/14 від 13.06.2014 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 124 328,98 грн. та виконавчого листа № 2-578/15 від 18.03.2015 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 31 106,95 грн. 03.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2476/14 від 13.06.2014 року ЄДРВП №43842758, копії якої направлено стягувачу та боржнику. 27.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-578/15 від 18.03.2015 року ЄДРВП №47039087, копії якої направлено стягувачу та боржнику. Боржник був повідомлений відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» - повідомлення про відкриття виконавчого провадження було надіслано за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Боржником самостійно в наданий строк рішення не виконано. Про причини такого невиконання державного виконавця повідомлено не було у зв'язку з чим, державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення. Незважаючи на те, що боржник обізнаний про свої обов'язки, про що свідчать підписи на рішеннях суду, та про наявність виконавчих проваджень, боржником не вчиняються дії щодо зобов'язань за виконавчими документами. За боржником зареєстроване нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 Перевірити майновий стан не виявляється можливим, оскільки на неодноразові виходи державного виконавця за адресою боржника двері ніхто не відчиняє, про що складено відповідні акти. У зв'язку викладеним рішення суду тривалий час не може бути виконаним.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику і повідомлення сторін, за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час розгляду державний виконавець повідомлявся за допомогою телефонограмми через керівника відділу.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №754/18546/14, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню судом з наступних підстав.

20.05.2014 року Деснянським районним судом міста Києва прийнято заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено та стягнуто на його користь з ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням індексу інфляції у загальному розмірі 123 098 грн. та судові втрати в розмірі 1 230,98 грн.

16.02.2015 року Деснянським районним судом міста Києва прийнято заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та відсотків за прострочення сплати заборгованості за договором позики, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено та стягнуто на його користь з ОСОБА_2 суму індексу інфляції та відсотків за прострочення сплати заборгованості за договором позики в загальному розмірі 30 799,15 грн. та судовий збір в розмірі 307,80 грн.

Вказані рішення суду не оскаржувались та набрали законної сили.

03.07.2014 року державним виконавцем на підставі виконавчого листа №2-2476/14, виданого Деснянським районним судом міста Києва 13.06.2014 року на виконання рішення суду, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №43842758 відносно боржника ОСОБА_2

Постановою встановлено боржнику строк добровільного виконання - до 10.07.2014 року.

27.03.2015 року державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 2-578/15 виданого Деснянським районнимсудом містаКиєва 18.03.2015 року на виконання рішення суду, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №47039087 відносно боржника ОСОБА_2

Постановою встановлено боржнику строк добровільного виконання - до 02.04.2015 року.

На запит державного виконавця щодо наявності майна боржника було отримано інформацію з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, відповідно до якої за ОСОБА_2 зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 на праві власності.

Вимогою державного виконавця від 09.10.2014 року №1842/7 встановлено обов'язок боржнику допустити державного виконавця 16.10.2014 року об 14:30 год. у приміщення за адресою АДРЕСА_1 для виконання рішення суду.

Відповідно до копій актів державного виконавця від 16.10.2014 року, 31.10.2014 року та 04.06.2015 року при вчиненні виконавчих дій встановлено, що виходом державного виконавця квартира за вказаною адресою зачинена, перевірити майновий стан не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчиняє.

В матеріалах, поданих державним виконавцем до суду, долучені копії вказаних рішень суду, в яких міститься розписка про отримання ОСОБА_2 цих копій рішень з проставлянням дати отримання - 26.06.2015 року та підпису боржника.

Станом на час розгляду подання державного виконавця докази виконання судових рішень боржником в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст.3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 129 Конституції України , ст. 14 ЦПК України, рішення суду є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Законом України «Про виконавче провадження» встановленоумови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.ст. 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Судове рішення станом на час розгляду подання боржником не виконано.

З огляду на зазначене та те, що визначальною підставою для звернення до суду державним виконавцем з поданням про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, що встановлено в засіданні судом, подання державного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 202, 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління у місті Києві Охоти М.М. про примусове проникнення до житла - задовольнити.

Надати державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління у місті Києві Охоті М.М. дозвіл на примусове проникнення в житло боржника ОСОБА_2, а саме в квартиру АДРЕСА_1

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Деснянського районного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя