Справа №476/265/15-ц 16.06.2015 16.06.2015 16.06.2015
Провадження №22-ц/784/1508/15
Єдиний унікальний номер 476/265/15-ц
Номер провадження 22-ц/784/1508/15
Головуючий у 1 інстанції Чернякова Н.В.
Категорія 59 Доповідач Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: судді Прокопчук Л.М.

Суддів Шолох З.Л., Коломієць В.В.

При секретарі Горенко Ю.В.

За участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області до ОСОБА_3 про стягнення отриманої грошової допомоги в розмірі 32062,40 грн., за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

05 березня 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача посилався на те, що відповідачу згідно його заяви від 11.02.2014 року про призначення пенсії була призначена пенсія за віком протоколом № 65 від 12.02.2014 року. Згідно розпорядження УПФУ № 110321 від 13.05.2014 року відповідачу було виплачено грошову допомогу в розмірі 32062,40 грн., яку призначено відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У грудні 2014 року було виявлено, що відповідач не мав права на зазначену грошову допомогу, оскільки посада викладача музичної школи відповідно до постанови КМУ № 909 від 04.11.1993 року не входить до страхового стажу при визначенні права на отримання вказаної допомоги. Посилаючись на вимоги ст. 1212 ЦК України просив стягнути з відповідача на користь УПФУ надмірно отриману пенсію в розмірі 32062,40 грн. (а.с. 1-5).

Рішенням Єланецького районого суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.114-115).

В апеляційній скарзі на вказане рішення суду позивач порушує питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову з тих підстав, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права (а.с. 119-122).

Представники позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги. Просили її задовольнити.

Відповідач просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 лютого 2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в Єланецькому районі з заявою про призначення пенсії. Згідно протоколу 65 від 12.02.2014 року позивач призначив відповідачу пенсію за віком. Згідно розпорядження УПФУ № 110321 від 13.05.2014 року відповідачу було виплачено грошову допомогу в розмірі 32062,40 грн. відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Суд прийшов до висновку про те, що відповідач не мав права на зазначену допомогу, оскільки посада викладача позашкільного навчального закладу, на якій тривалий час працював відповідач, не дає право на пенсію за вислугу років. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з положень ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою передбачено повернення надміру виплачених сум пенсій тільки внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Також суд застосував норми ст. 1215 ЦК України, відповідно до якої поверненню не підлягають пенсії, допомоги та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Суд зазначив, що позивач не надав доказів зловживання з боку відповідача, подання ним недостовірних даних чи приховування відомостей або наявності рахункової помилки в ході обчислення пенсії.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 N 1191 "Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати".

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем на підставі наведеного положення закону при призначенні відповідачу пенсії за віком з урахуванням того, що він має спеціальний стаж працівника освіти більше З5 років була нарахована та виплачена грошова допомога в розмірі 32062,40 грн. При цьому працівниками позивача при обчисленні спеціального стажу була помилково зарахована робота відповідача на посаді викладача позашкільного навчального закладу. Зазначена обставина сторонами не оспорюється.

Відповідно до пункту 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженому постановою Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року N 6-4 із змінами та доповненнями, внесеними постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року N 25-3, виплачена грошова допомога є пенсією.

Згідно приписів ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Відсутність зазначених вище підстав позивачем визнається.

З доводами апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин положень ст.1215 ЦК України погодитись не можна.

По-перше правовідносини з приводу повернення надмірно отриманих сум пенсій врегульовані спеціальним законом - статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

По-друге, відповідно до частини першої ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.07.2014 року по справі N 6-91цс14 до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Наявність рахункової помилки та недобросовісності набувача по справі не встановлено.

З урахуванням наведеного судова колегія визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області відхилити.

Рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий, суддя Судді