АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/449/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1681/15Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_2, її представника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 квітня 2015 року

по справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що тратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и л а :

27.02.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування належним йому жилим будинком в с.Рокитне вул.Сковороди,76 Кременчуцького району Полтавської області, посилаючись на відсутність її у зазначеному житлі з весни 2012 року, тобто понад один рік.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне зясування обставин справи, прохав рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

На його думку, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що на час реєстрації відповідачки у зазначеному будинку він не був його власником, а на момент набуття ним права власності 18.11.2013 року відповідачка вже не була членом його сімї.

Заперечує правомірність застосування судом норм ст.ст.156, 64 ЖК України, обгрунтовуючи необхідність застосування в даних правовідносинах норм ст.317,319,383,405 ЦК України.

Вважає, що висновок суду про вимушеність відповідачки весною 2013 року залишити спірне житло та переїхати до батьків у м.Кременчук не відповідає фактичним обставинам.

Факт непроживання відповідачки з весни 2012 року підтверджується актом обстеження та свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, в допиті яких допит яких суд безпідставно відмовив.

Вважає також недоведеним факт створення ним перешкод для проживання відповідачки у його будинку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що сторонни з 16.05.2005 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27.02.2013 року./а.с.5/

Відповідно до ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 18.11.2013 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с.Рокитне, вулиця Сковороди, 76. /а.с.6-7/

У данному будинку зареєстровані позивач, відповідачка та їх малолітній син ОСОБА_9 Олександрвоич, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач, заявивши 27.02.2015 року позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним жилим будинком, посилався на її непроживання в ньому з весни 2012 року та на норму ст.405 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на корисутвання цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1,3,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що відповідачка не проживає у спірному житлі з поважних причин, оскільки позивач змінив замки та чинить перешкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки факт зміни замків та неможливість відповідачки безперешкодно зайти до спірного житла визнав в апеляційному суді і позивач, однак доводив, що зміна замків відбулася в 2013 році, тобто через рік відсутності бувшої дружини у цьому житлі. Однак належних доказів зазначених обставин не надав.

Акт обстеження фактичного проживання від 19.02.2015 року, складений представниками органу місцевого самоврядування, складений зі слів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про не проживання ОСОБА_2, не містить достатньої та конкретної інформації про період та причини не проживання відповідачки у спірному будинку.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що позивач, стверджуючи про своє право приватної власності на спірне житло, визнав, що він будувався в період шлюбу на придбаній під час шлюбу земельній ділянці. Відповідачка ж заявила про намір доводити в суді своє право на вказаний обєкт нерухомості як обєкт спільної сумісної власності. За наявності спору щодо правового статусу спірного житла питання про визнання відповідачки такою, що втратила право користування цим житлом є передчасним .

Доводи апеляійної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи і незгоди з рішенням суду.

За таких обстаин колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення місцевого суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ ОСОБА_10

ОСОБА_11

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1