РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/75/15-ц

Провадження № 2/700/74/15

09 лютого 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкура С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті спадкодавця за заповітом, а саме житловий будинок, земельну ділянку та майновий пай.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22 грудня 2007 року померла ОСОБА_2 . Позивачка фактично прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, але постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на померлого не зареєстроване на будинок, тому за захистом своїх прав звернулася до суду.

В судове засідання позивачка на зявилася, направила суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

22 грудня 2007 року ОСОБА_2 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 102916.

Із свідоцтва про шлюб від 08.08.1980 року та свідоцтва про народження від 08.01.1949 року вбачається, що ОСОБА_1 є рідною донькою померлої ОСОБА_3.

Згідно заповіту від 15 березня 1999 року, посвідченого сільською радою, ОСОБА_2 на випадок смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1.

Таким чином, за ст. 1223 ЦК України, позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом.

З довідки Смільчинецької сільської ради №294 від 20.08.2013 року вбачається, що на спадковий будинок в с. Ганжалівка Лисянського району Черкаської області вул. Пролетарська 52 відсутні правовстановлюючі документи.

Постановою Державного нотаріуса від 17 грудня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 в звязку відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивачка як спадкоємець позбавлена можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок та правовстановлюючі документи, оскільки на померлу дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості.

Померлій згідно державного акту належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , будинок, земельна ділянка для обслуговування будинку та майновий пай .

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

За викладених обставин, необхідно визнати право власності за позивачем в порядку спадкування не все майно за заповітом, оскільки частинами спадщина не приймається.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1223, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Ганжалівка Лисянського району Черкаської області по вул. Пролетарській, 52.

Визнати за ОСОБА_1 право користування присадибною земельною ділянкою площею 0,55 га для обслуговування будинку, яка розташована в межах Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га в адмінмежах Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ЧР № 002464 від 05.03.2003 року, виданого Лисянською районною державною адміністрацією.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай в розмірі 4385 гривень, що належав померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-Х №149928 від 01.04.2003 року, виданого Смільчинецькою сільською радою.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня отримання його копії сторонами через Лисянський районний суд.

Головуючий суддя С. Д. Пічкур