Номер провадження 2/522/3012/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, про визнання довіреності недійною, витребування майна з незаконного чужого володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, який у ході судового розгляду був уточнений, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційній служби ОМУЮ. З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив визнати недійсною довіреність ВМТ№756131 від 17.06.2010 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7; витребувати з чужого незаконного володіння, а саме від відповідача ОСОБА_4, на користь позивача квартиру АДРЕСА_1; стягнути з відповідачів судові витрати; визначити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційної служби для скасування державної реєстрації прав власності на зазначену квартиру за гр. ОСОБА_4 та відновлення реєстрації на це нерухоме майно за гр. ОСОБА_1

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у 2009 році він дуже важко занедужав туберкульозом і його 13.01.2010 року поклали в лікарню, де він перебував до 08.06.2011 року. Перебуваючи на лікуванні, він дуже погано почував себе, внаслідок хворобливого стану і вживання багатої кількості сильнодіючих ліків, побічними діями котрих є сонливість, головний біль і не можливість тверезо міркувати й звітувати своїм діям у повному обсязі. У зв'язку із цим він смутно й погано пам'ятає обставини його перебування в лікарні й усі події, що відбуваються в цей період часу.

У період знаходження його на лікуванні, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 умовили його подарувати належну йому квартиру ОСОБА_2 17.06.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 нотаріально засвідчена довіреність ВМТ №756131 (реєстровий №149), на підставі якої він уповноважував ОСОБА_3 подарувати його дружині ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, яка належала йому на праві власності.

Позивач посилається на те, що надавав довіреність на перехід права власності на свою квартиру на користь дружини виключно у випадку настання критичного стану його здоровя, недієздатності, інвалідності, чи передсмертного стану.

22.06.2010 р. ОСОБА_3 на підставі довіреності оформлює договір дарування його квартири по вул. Успенській в м. Одесі на ОСОБА_2.

13.06.2012 року ОСОБА_2 без відома чоловіка, відчужує спірну квартиру громадянці ОСОБА_4 на підставі договору дарування, який засвідчила приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (рєстр. №5285).

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що довіреність ВМТ№756131 (реєстровий №149) від 17.06.2010 року, як односторонній правочин, на підставі якого він уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатися належною йому квартирою підлягає визнанню недійсною, тому, що він сумлінно помилявся відносно реальних наслідків та строків застосування наданої їм довіреності.

Позивач обґрунтовує свої доводи положеннями ст. 229 ЦК України.

Представник позивача у судове засідання з'явився, та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 у судове засідання з'явилася, позовні вимоги не визнала, та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі..

Представник відповідачки ОСОБА_3 у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання, не з'явилася, надала до суду заперечення на позов просила у задоволенні позову відмовити, також надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутністю.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, про слухання справи була належним чином повідомлена.

Третя особа Реєстраційна служба ОМУЮ у судове засідання не з'явилася, про слухання справи була належним чином повідомлена.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 237 ЦК України представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Згідно ст. 320 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, згідно виписки № 30 із медичної карти стаціонарного хворого від 08.06.2011 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в Одеському обласному протитуберкульозному диспансері з 13.01.2010 р. по 08.06.2011 р. з приводу ВДТБ (І 2010) правої легені. (а.с. 9).

Згідно історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_1, листів призначень, вбачається що ОСОБА_1 у травні - червні 2010 року, сильнодіючі ліки - ізоніазит, теріз, амікацин, лефлоцин, етамбутол лікарями Одеського обласного протитуберкульозного диспансеру не призначались.

Згідно довідки №73 від 17.06.2010 року Одеського обласного протитуберкульозного диспансеру до схеми лікування ОСОБА_1 не входили психотропні та наркотичні засоби.

Згідно довіреності від 17.06.2010 року ВМТ№756131: довіреність підписана ОСОБА_1 у присутності нотаріуса ОСОБА_5 за адресою м. Одеса, вул.Белинського, 9, куди остання запрошена до хворого ОСОБА_1 на його прохання. Особу його встановлено, дієздатність перевірено, зміст ст.ст. 237-250 Цивільного Кодексу України нотаріусом розяснено. Цією довіреністю ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 подарувати ОСОБА_2 належну йому квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 141).

Згідно довіреності від 17.06.2010 року ВМТ№756132: довіреність підписана ОСОБА_1 у присутності нотаріуса ОСОБА_5 за адресою м. Одеса, вул. Белинського, 9, куди остання запрошена до хворого ОСОБА_1 на його прохання. Особу його встановлено, дієздатність перевірено, зміст ст..ст. 237-250 Цивільного Кодексу України нотаріусом розяснено. Цією довіреністю ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 бути його представником в усіх установах, підприємствах і організаціях з питань отримання будь-яких документів, необхідних для відчуження кв. 2, в буд., 32 по вул.Успенській в м. Одесі.(а.с. 142).

Встановлено, що відчуження спірної квартири було здійснено на користь ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 22.06.2010 року, згідно якого ОСОБА_3, діє від імені ОСОБА_9 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 17.06.2010 року за реєстровим № 149 (а.с.125).

Згідно договору дарування від 13.06.2012 року, засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (рєстр. №5285) ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 кв. 2, в буд., 32 по вул.Успенській в м. Одесі (а.с.123-124).

Допитана, в якості свідка приватний нотаріус ОСОБА_5, показала, що 17 червня 2010 року вона була запрошена до Одеського обласного протитуберкульозного диспансеру для виконання нотаріальних дій до хворого ОСОБА_1. На її вимогу до початку нотаріальних дій витребувана довідка про те, що до схеми лікування ОСОБА_1 не входять психотропні та наркотичні засоби. ОСОБА_1 пояснив їй, що хоче подарувати свою квартиру, своїй дружині але не може це зробити зараз особисто, оскільки перебуває на лікуванні, а деякі документи, необхідні для відчуження, не готові. Тому він хоче дати довіреність своїй тещі ОСОБА_3, щоб вона від його імені подарувала квартиру АДРЕСА_4 його дружині ОСОБА_2 Також він хоче дати довіреність своїй дружині ОСОБА_2, щоб вона підготувала необхідні документи для відчуження зазначеної квартири. Впродовж тривалої бесіди вона переконалась, що волевиявлення ОСОБА_1 є вільним та відповідає його внутрішній волі. Після розяснення, ОСОБА_1, змісту статей 237- 250 Цивільного кодексу України, вона посвідчила довіреності. Позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала, що 2010-2011 роках працювала в ріелтерській компанії, куди звернулась ОСОБА_8, з проханням допомогти продати квартиру. На протязі трьох місяців вона водила потенційних покупців в кв. 2, б. 32 по вул. Успенській в м. Одесі. У березні 2011 року в зазначеній квартирі її з покупцями зустрічав ОСОБА_1, який показував квартиру для продажу.

Показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8 суд не приймає до уваги у звязку з тим, що вони не були присутні 17 червня 2010 року у Одеському обласному протитуберкульозному диспансері у день складення довіреностей та не могли бачити та визначити, у якому стані знаходився ОСОБА_1

Згідно вимог ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

На підставі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч 3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

На підставі ст.229 ч 1 Цивільного Кодексу України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення , такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину , прав та обовязків сторін , таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її чинність або можливість використати її за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними», відповідно до статей 229-230 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа, на підтвердження своїх вимог повинна довести, що така помилка мала місце, а також вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання, або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобовязань, які виникли з правочину,і не повязане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону, чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним».

Доказів того, що ОСОБА_1 при укладенні довіреностей 17.06.2010 року не усвідомлював значення своїх дій, не міг керувати ними, а саме щодо природи договору, прав та обовязків сторін при його укладенні, в судовому розгляді справи не виявлено.

Суд приходить до висновку, що наданими позивачем та дослідженими судом доказами в їх сукупності підстав для визнання довіреності ВМТ №756131, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 17.06.2010 року за реєстровим № 149 недійсним не має .

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи матеріали справи та відповідність їх норм матеріального права, суд знаходить вимоги позивача ОСОБА_13 не обґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Вимога позивача щодо витребування майна з чужого незаконного чужого володіння не узгоджується з положеннями статті 387 ЦК України, оскільки судом встановлено, що згідно договору дарування від 13.06.2012 року, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 кв. 2, в буд., 32 по вул.Успенській в м. Одесі, яка в свою чергу була власником квартири на підставі договору дарування від 22.06.2010 року, згідно якого ОСОБА_3, діє від імені ОСОБА_9 на підставі довіреності, подарувала ОСОБА_2 кв. 2, в буд., 32 по вул.Успенській в м. Одесі. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що спірна квартира вибула з власності позивача не поза його волею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 8, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 16, 181, 182, 202 , 203, 212, 215, 216, 219, 222, 229, 236 Цивільного Кодексу України , суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя

02.07.2015