Номер провадження: 22-ц/785/1974/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Доценко Л.І.,

суддів Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_5 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

22.08.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_5 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та визнання права власності.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що її батькові, ОСОБА_6, та її матері, ОСОБА_7, були видані сертифікати на право на земельні частки (паї), які знаходяться в межах ОСОБА_4 сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. В подальшому ці земельні частки (паї) були виділені в натурі та ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка за №132 в масиві №8, ОСОБА_7 була виділена земельна ділянка за №133 в масиві №8.

Розпорядженням ОСОБА_3 районної державної адміністрації за №46/А-2005 її батькам було передано у власність вказані вище земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишнього КСП «Прогрес» та надано дозвіл на розробку технічної документації по передачі в натурі земельних ділянок (паїв) із земель КСП «Прогрес» та складанню державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_4 сільської ради Великомихайлівського району Одеської області.

В 2005 році ОСОБА_7- мати ОСОБА_2 на виділену їй земельну ділянку отримала державний акт. Батько ОСОБА_6 не встиг оформити на виділену йому земельну ділянку державний акт так як в 2003 році помер.

Після смерті батька позивачка отримала спадщину на його земельну частку (пай), в результаті чого нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак коли вона почала оформляти виділену в натурі її батькові земельну ділянку, відділ Держземагентства Великомихайлівському районі Одеської області повідомив, що батькова земельна ділянка №132 на масиві №8, кадастровий номер :01:001:0156, вже оформлена та зареєстрована за іншою особою.

За захистом своїх прав позивач зверталася до державних контролюючих та правоохоронних органів, якими було встановлено, що земельна ділянка батька позивача була незаконно та безпідставно передана гр-ці ОСОБА_5 та повідомляли, що ці питання та порушення законодавства необхідно вирішувати виключно в судовому порядку.

В результаті зазначеного позивачка змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, доповнила позовні вимоги та просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.10 р. за №620/А-2010, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2012 року серія ЯЛ №756788 на імя ОСОБА_5;

- визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2012 року серія ЯЛ №756788, виданий ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Одеської області на ім'я ОСОБА_5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0/474, яким підтверджено право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради (за межами населеного пункту) Великомихайлівського району Одеської області, площею 5,1996 гектарів (кадастровий номер :01:001:0156), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- скасувати право власності на земельну ділянку, яке виникло на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2012 року серія ЯЛ №756788, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Одеської області на ім'я ОСОБА_5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0/474;

- визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради (за межами населеного пункту) Великомихайлівського району Одеської області, площею 5,1996 гектарів (кадастровий номер :01:001:0156), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 районна державна адміністрація Одеської області надала листа, згідно якого позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без їхньої участі.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Великомихайлівського району Одеської області надала листа, згідно якого сільська рада просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без їхньої участі..

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.10 р. за №620/А-2010, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2012 року серія ЯЛ №756788 на ім'я ОСОБА_5.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2012 року серія ЯЛ №756788, виданий ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Одеської області на ім'я ОСОБА_5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0/474, яким підтверджено право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку розташованої на території ОСОБА_4 сільської ради (за межами населеного пункту) Великомихайлівського району Одеської області, площею 5,1996 гектарів (кадастровий номер :01:001:0156), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасовано право власності на земельну ділянку, яке виникло на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2012 року серія ЯЛ №756788, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Одеської області на ім'я ОСОБА_5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0/474.

Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради (за межами населеного пункту) Великомихайлівського району Одеської області, площею 5,1996 гектарів (кадастровий номер :01:001:0156), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

В ст.9 Закону відображено, що результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення ОСОБА_3 районної державної адміністрації за №145 від 19 березня 1996року 29 грудня 1999 року на ім'я ОСОБА_6 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0325718, яка знаходиться в межах ОСОБА_4 сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, площею 7,9 в умовах кадастрових гектарів ( а.с.20 ).

В подальшому ця земельна частка (пай) була виділена в натурі та ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка за №132 в масиві №8, а його дружині, ОСОБА_7, згідно виданого їй сертифікату була виділена земельна ділянка за №133 в масиві №8.

Розпорядженням ОСОБА_3 районної державної адміністрації за №46/А-2005 від 01.02.05 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було передано у власність вказані вище земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишнього КСП «Прогрес» та надано дозвіл на розробку технічної документації по передачі в натурі земельних ділянок (паїв) із земель КСП «Прогрес» та складанню державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_4 сільської ради Великомихайлівського району Одеської області ( а.с.21-22).

25 квітня 2005 року ОСОБА_7 на виділену їй земельну ділянку отримала державний акт ( а.с. 29-30).

ОСОБА_6 не встиг оформити на виділену йому земельну ділянку державний акт та 01.10.03 року помер ( а.с.84).

Після смерті ОСОБА_6 позивач ОСОБА_2 отримала спадщину на його земельну частку (пай) в результаті чого 11.05.11 року ОСОБА_3 районною державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №2-1120 ( а.с. 19).

Коли позивач почала оформляти виділену в натурі її батькові земельну ділянку, відділ Держземагентства у Великомихайлівському районі Одеської області листом за №8-01-08/2790 від 09.07.13року їй повідомив, що батькова земельна ділянка №132 на масиві №8, кадастровий номер :01:001:0156, вже оформлена та зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_5

Порушення порядку набуття та передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки підтверджується Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області, про що вказано в її листі від 17.09.13року за №04.2-08/13/5023, листом Державної інспекції сільського господарства України за №М-33-6-9/710 від 17.04.14року, листом прокуратури Одеської області за №05/3-1939-14 від 13.05.14року якою було встановлено, що гр-ка ОСОБА_5 у списку громадян, яким передані земельні частки (паї) на масиві №8 не значиться ( а.с.22).

В листі Держземагенства України за №15305/27/М2335-13 від 23.08.13року зазначено, що земельна ділянка №132 на масиві №8 передана розпорядженням ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.10року за №620/А-2010року ОСОБА_5 та остання 18.06.12р. отримала державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0156) серії ЯЛ №756788 ( а.с.69).

ОСОБА_5 в 2002 році працювала головою ОСОБА_4 сільської ради та розробляла і була знайома зі схемою земельних паїв КСП «Прогрес», а також приймала участь у виділенні земельних ділянок (паїв) в натурі власникам сертифікатів ( а.с.77).

Із матеріалів справи вбачається, що на масиві №8 земельні ділянки виділені таким чином, щоб вони були суміжними між родичами. Так земельні ділянки за №127, 128 були виділені ОСОБА_8 та ОСОБА_9, земельні ділянки за №129, 130, 131 були виділені ОСОБА_10 та ОСОБА_11, земельні ділянки за №132, 133 були виділені ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ( а.с.22,67).

Незважаючи на зазначене та обізнаність, як колишнього голови сільської ради, ОСОБА_5 незаконно оформляє виділену в натурі земельну ділянку батька позивача на себе.

В технічній документації із землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) в натурі власнику земельної частки (паю) ОСОБА_5 із земель сільськогосподарського призначення на території ОСОБА_4 сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в акті про передачу та перенесення в натуру меж земельної ділянки від 20.03.10р. зазначено, що спірних питань немає, адже він підписаний суміжними власниками та землекористувачами: ОСОБА_13 і ОСОБА_7 в присутності в.о. начальника відділу Держкомзему у Великомихайлівському районі Одеської області ОСОБА_14 в результаті чого представником ПП Виробничо-комерційної фірми «Стелхен» ОСОБА_15 було здійснено передачу в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_5, що не відповідає дійсності ( а.с. 91).

Судом встановлено , що мати позивача ОСОБА_7 не підписувала зазначений вище акт від 20.03.10року, так як ОСОБА_7 померла в 2005 році ( а.с.85).

Крім того, в акті про передачу та перенесення в натуру меж земельної ділянки від 24.02.05р. яка передавалася ОСОБА_7 зазначено, що суміжником земельної ділянки за №132 являється ОСОБА_12

В акті про передачу та перенесення в натуру меж земельної ділянки від 24.02.05р. яка передавалася ОСОБА_11 зазначено, що суміжником земельної ділянки за №132 являється ОСОБА_12( а.с. 76).

Проведення передачі в натурі меж спірної земельної ділянки за №132 ОСОБА_5 здійснювалося у присутності в.о. начальника відділу Держкомзему у Великомихайлівському районі Одеської області ОСОБА_14 який не проконтролював наявність чи відсутність спірних питань, а також підпису в його присутності акту законними суміжними власниками землі, як зазначено в акті від 20.03.10року.

Крім того, в.о. начальника відділу Держкомзему у Великомихайлівському районі Одеської області ОСОБА_14 проігнорував і не прийняв до уваги акт про передачу та перенесення в натуру меж земельної ділянки від 24.02.05року, яка передавалася ОСОБА_7, в якому зазначено, що суміжником земельної ділянки за №132 являється ОСОБА_12 та акт про передачу та перенесення в натуру меж земельної ділянки від 24.02.05року яка передавалася гр-ну ОСОБА_11 в якому зазначено, що суміжником земельної ділянки за №132 являється ОСОБА_12

Згідно довідці за №507 від 25.03.14року голова ОСОБА_4 сільської ради підтверджує, що позивач являється власником земельної частки (паю) її батька- Осадчука ОСОБА_16, на підставі виданого їй свідоцтва про право на спадщину. Земельна частка (пай) згідно сертифікату серії ОД №0325718, яка належить позивачу, знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради, масив №8, ділянка №132, Великомихайлівського району Одеської області.

Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_3 районна державна адміністрація Одеської області після встановлення меж земельної ділянки батькові позивача (масив №8 земельна ділянка №132), про що було винесено відповідне розпорядження за №46/А-2005 від 01.02.05року в якому кожній із 15-ти осіб було встановлено номер масиву та номер і розмір земельної ділянки, в порушення закону повторно перерозподіляє земельну ділянку вже ОСОБА_5 та видає на її ім'я державний акт на підставі винесеного розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.10року за №620/А-2010 в результаті чого відповідачка ОСОБА_5 набула право власності на спірну земельну ділянку.

Крім того, суд першої інстанції правильно виходив з того, що при виділенні ОСОБА_5 земельної ділянки у натурі (на місцевості) було не дотримано вимоги Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з;ясувавши обставини по справі та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.2010року за № 620/А-2010 на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 червня 2012року серія ЯЛ № 756788 на ім;я ОСОБА_5, про визнання недійсним та скасування даного державного акту , про скасування права власності на земельну ділянку яке виникло на підставі державного акту, виданого на ім;я ОСОБА_5

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та розглянув позовні вимоги, які не були заявлені ОСОБА_2, спростовуються матеріалами справи, а саме позовною заявою ОСОБА_2 поданою 22.08.2014року ( а.с. 2-7) та письмовою заявою про доповнення позовних вимог від 05.11.2014року, яка подана у відповідності до вимог ст.31 ЦПК України ( а.с. 126-128).

Доводи апеляційної скарги про пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності для звернення до суду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину 11 травня 2011року та звернулась із заявою про оформлення права власності на земельну ділянку до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області і 17.09.2013року отримала відповідь, що виявлені порушення порядку набуття та передачі у власність земельної ділянки. Тобто про порушення свого права ОСОБА_2 довідалась 17.09.2013року, а з позовом звернулась до суду 22.08.2014року. Таким чином, ОСОБА_2 не пропустила строк позовної давності.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у зв;язку з цим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню у відповідності до вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно зі ст.13 Конституції України земля є об;єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже, розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Таким чином, набуття права власності на земельну ділянку має вирішуватись виключно у позасудовому порядку.

На зазначені положення закону суд першої інстанції уваги не звернув і не прийняв до уваги, що приймати рішення про передачу землі у власність не належить до компетенції суду.

Після скасування права власності на земельну ділянку яке виникло на підставі державного акту на право власності від 08 червня 2012року серія ЯЛ № 756788, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією на ім;я ОСОБА_5, ОСОБА_17 не позбавлена можливості звернутися до органів місцевого самоврядування для отримання даної земельної ділянки у свою власність.

Керуючись ст.ст. 209, 307 ч.1п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року в частині визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

ОСОБА_18