22-ц/775/788/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Томілін О.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого Биліни Т.І.,

суддів Баркової Л.Л., Бугрим Л.М.,

при секретарі Меркуловій Я.О.

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2015 року про повернення позовної заяви позивачу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитних договорів недійсними,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», зазначивши юридичну адресу: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, буд.50 про визнання кредитних договорів недійсними.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2015 року позовна заява повернута позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2015 року про повернення позовної заяви для звернення до суду за місцем знаходження відповідача, та повернути матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційну скаргу обґрунтувала, тим що позов нею подано з двох підстав, через порушення вимог Закону України «Про захист прав споживача», а також з підстав, що особа, яка уклала кредитний договір не могла керувати своїми діями внаслідок стійкого психічного розладу.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач попереджений про час та місце розгляду справи телефонограмою за № 1904 від 15.07.2015 року, зареєстрованою в журналі телефонограм Апеляційного суду.(а.с.32)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача ОСОБА_2, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач в порядку передбаченому Законом України «Про захист прав споживачів» звернулася до суду із позовом до ПАТ комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними кредитних договорів №3003191 від 15.02.2012 року та за №4428752 від 20.01.2014 року укладених з ОСОБА_3 - інвалідом другої групи, визнаним судово-психіатричною експертизою особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не мігла керувати ними з 2002 року.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушила правила підсудності, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що спірні правовідносини виникли з діяльності філії ПАТ КБ «Приватбанк» в м.Маріуполі, крім того позивачкою зазначено місце знаходження відповідача м.Дніпропетровськ.

Однак, такий висновок суду не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне.

Статтею 110 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно п. 4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК. При цьому суд має враховувати право споживача на пред'явлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина п'ята статті 110 ЦПК).

Згідно з п.п. 37, 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.14 статті 110 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася із позовом, як представник споживача банківських послуг за договором про надання споживчого кредиту в Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області за місцем свого проживання /а.с. 1-3/.

Місцем проживання позивачки є проспект Металургів, будинок 88, місто Маріуполь Донецької області, що відноситься за адміністративно-територіальним діленням до Жовтневого районного суду м.Маріуполя.

Таким чином, позивачка при зверненні до суду правомірно скористалася процесуальним правом вибору суду, передбаченим ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_2, оскільки звертаючись до Жовтневого районного суду м.Маріуполя, позивачка в своїй позовній заяві посилалася на порушення її прав як споживача з боку відповідача. Такі правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим, на підставі ст. 110 ЦПК України, підсудність даної справи визначається за вибором позивача, а саме за його місцем проживання, що територіально відноситься до вказаного суду.

Згідно Рішення Конституційного Суду України N 14-рп/2011 від 10 листопада 2011 року в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII, з наступними змінами, у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Зазначені вище обставини свідчать про порушення судом першої інстанції порядку, встановленого для вирішення даного питання, тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2015 року про повернення позовної заяви позивачу скасувати, справу направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та скарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: Л.Л. Баркова

ОСОБА_4