Справа № 452/1770/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" липня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 24 січня 2007 року помер його рідний брат ОСОБА_2.Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на : земельну частку (пай), майновий пай та інше майно. Він являється єдиним спадкоємцем після смерті брата по закону. Заповіту брат не склав.

Позивач звернувшись із заявою в Самбірську державну нотаріальну контору, прийняв спадщину, була зареєстрована спадкова справа. Однак згідно листа від 22.06.2015 року нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини та розяснив, що необхідно представити оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), який був виданий брату позивача. Однак представити даний оригінал правовстановлюючого документа позивач не в змозі, оскільки він загублений. Про даний факт було опубліковано в місцеву газету «Голос Самбірщини» від 27.03.2015 року, де вказано, що загублений земельний сертифікат серії ЛВ-040142 та майновий сертифікат серії ЛВ Х ІУ № 221377 видані ОСОБА_2, вважати недійсними.

Оскільки право на спадкове майно позивача після смерті ОСОБА_2 не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі і тим самим не визнається державними органами, то просить суд задовольнити предявлений ним позов та визнати за ним право власності в порядку спадкування на спадкове майно за законом на земельну ділянку площею 1,58 га, яка розташована на території Луківської сільської ради, після смерті брата ОСОБА_2, який помер 24.01.2007 року.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позов просив задовольнити. Додатково пояснив, що його батько, позивач по справі, є єдиним спадкоємцем.

Представник відповідача Луківської сільської ради у судове засідання не зявився, проте представлено суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 093123 від 25.01.2007 року вбачається, що 24.01.2007 року у с. Загіря Самбірського району Львівської області помер ОСОБА_2. ( а.с. 26).

Як вбачається із копії заяви адресованої в Самбірську державну нотаріальну контору від 22.06.2015 року, ОСОБА_1 звертався у вказану нотаріальну контору щодо прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_2. ( а.с. 4).

В подальшому була заведена спадкова справа, про що засвідчує Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.06.2015 року № 40730663. ( а.с. 5).

Згідно надісланого позивачу повідомлення від 22.06.2015 року відомо, що оскільки ОСОБА_2 помер 24.01.2007 року, а сертифіката на земельну частку (пай) серії ЛВ № 40142, та майнового сертифіката серії ЛВ ХІV № 221377, які належали померлому, у позивача немає, Самбірська державна нотаріальна контора не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно. ( а.с. 6).

Із копії вирізки з газети «Новини Самбірщини» від 27.03.2015 року № 20 (2018), відомо про публікацію оголошення наступного змісту: «Загублені земельний сертифікат серії ЛВ № 040142 та майновий сертифікат серії ЛВ ХІV № 221377, видані ОСОБА_2, вважати недійсними. ( а.с. 7-8).

Згідно витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Луківській сільській раді від 06.04.2015 року № 29-1304-02-2461/2-15 виданого Управлінням Держземагенства у Самбірському районі Львівської області відомо, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 29.04.1996 року № 240, передано у власність земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах 1,58 га. ( а.с. 10).

Згідно копії довідки № 632 від 01.04.2015 року виданої виконавчим комітетом Луківської сільської ради відомо, що померлий ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований і проживав сам. Арешту і заборони на земельні ділянки немає. Заповіт від його імені Луківською сільською радою не посвідчувався. ( а.с. 11).

Згідно копії довідки № 633 від 01.04.2015 року виданої виконавчим комітетом Луківської сільської ради відомо, що ОСОБА_2, який до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, надано право на земельну частку (пай), про що йому видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛВ 040142 в розмірі 1,58 га. При формуванні схеми паювання в натурі земель, його включено в схему розподілу паїв. На ці земельні ділянки немає заборони, немає обмежень на використання і не накладений арешт. ( а.с. 12).

Копії свідоцтв про народження серія ІІІ-УР № 296403 від 25.08.1961 року та серія ІІІ-ЯР № 604148 від 04.12.1958 року, засвідчують факт родинних стосунків між померлим ОСОБА_2 та позивачем по справі ОСОБА_1, а саме, що вони рідні брати. ( а.с. 3, 27).

У відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 12.10.1995 року № 801 якою затверджено форми сертифіката на земельну частку (пай) і зразок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у сертифікаті повинно бути зазначено назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на земельну частку та її вартість.

Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією.

Оскільки оригінал документа - Сертифікат на право на земельну частку (пай) може бути видано лише громадянину, який має право на земельну ділянку, а особа, яка мала це право померла, то в даний час видати сертифікат іншій особі, навіть спадкоємцю на імя померлого, є неможливим.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що право власності на вище вказану земельну ділянку, є правом майнового характеру, а отже не припинилось внаслідок смерті брата позивача ОСОБА_2 і входить до складу його спадщини. ОСОБА_1, будучи спадкоємцем майна брата за законом, що прийняв спадщину, має право на набуття цього майна у власність.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування на спадкове майно за законом, а саме - на земельну ділянку площею 1,58 га, яка розташована на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, що згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 040142, зареєстрований 30.04.1991 року № 142 виданий на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 29 квітня 1996 року № 240 належала брату ОСОБА_1 ОСОБА_2, який помер 24.01.2007 року.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя