У х в а л а

ІМенем УКраїни

15 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 публічне акціонерне товариство «Ідея банк» ( далі - ПАТ «Ідея банк») звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 14 травня 2012 року

між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Л71.188.76618, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 8 403 грн із строком повернення 14 вересня 2015 року. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, просило задовольнити позов. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_473/ed_2014_05_13/pravo1/T041952.html?pravo=1>Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 1 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 12 591 грн 29 коп. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із його висновками про те, що ОСОБА_3 порушив умови договору, систематично не сплачував кошти за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед банком.

Однак повністю з такими висновками судів погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 638 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843712/ed_2012_07_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> та ч. 1 ст. 640 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843714/ed_2012_07_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх його істотних умов. У разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843714/ed_2012_07_03/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

За змістом ст. ст. 1046, 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

З огляду на вказані положення цього Кодексу кредитний договір є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей.

Судами встановлено, що 14 травня 2012 року між ПАТ «Ідея банк»

та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Л71.188.76618, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 8 403 грн із строком повернення 14 вересня 2015 року. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_473/ed_2014_05_13/pravo1/T041952.html?pravo=1>Відповідно до п. 1.3 кредитного договору кредитні кошти у належній до виплаті частині видаються позичальникові у готівковій формі через касу банку.

З умовами договору банк зобов'язується видати позичальнику кредитні кошти на умовах, передбачених даним договором (п. 3.1.1 кредитного договору).

При вирішенні спору суди на вказані умови договору уваги не звернули, не врахували, що кредитний договір є укладеним з моменту передачі грошей, порядок отримання яких був визначений у договорі, відомості про те, що він був в подальшому змінений відсутні.

Доказів про передачу грошей або розпорядження позичальника про їх перерахування на погашення іншого кредиту не подано.

Зазначаючи, що спірний кредитний договір та документи, які були надані під час його оформлення, були підписані відповідачем, апеляційний суд не звернув уваги на те, що сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов'язку позичальника повернути грошові кошти на визначених ним умовах.

Встановивши, що кошти по кредитному договору № Л71.188.76618 від 14 травня 2012 року були перераховані на погашення та повного закриття попереднього кредитного договору № 0251/БП1/95/0032489, апеляційний суд не врахував, що доказів про встановлення сторонами договору можливості безготівкового перерахування коштів на будь-які рахунки або ж волевиявлення на таке ОСОБА_3 не подано.

За таких обставин апеляційний суд дійшов передчасного висновку про виникнення у відповідача обов'язку по виконанню умов кредитного договору та можливість стягнення заборгованості за ним.

Наведені порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому постановлена ним ухвала не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук