Справа № 132/1364/15-ц
Провадження № 2/132/498/15
РІШЕННЯ

Іменем України

01.07.2015 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Каращук О.Г.

при секретарі Лисюк О.П.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що 08 жовтня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано 20.12.2013 року рішенням Калинівського райсуду Вінницької області.

Від шлюбу у сторін є донька Анастасія ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час перебування в шлюбі, брат позивача ОСОБА_4 подарував відповідачу земельну ділянку площею 0,18 га, що, розташована по вул. Новоселів, 42, с. Павлівка, Калинівського р-ну, Вінницької області.

В подальшому на зазначеній земельній ділянці сторонами за спільні кошти було побудовано житловий будинок.

На даний час сторони проживають окремо майже два роки. Весь цей час позивач проживає за місцем реєстрації, дбає про спільне майно, сплачує всі комунальні послуги, облаштовує будинок. Відповідач не несе витрат по утриманню будинку.

Тому звертається до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять визнати спільним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,18 га та житловий будинок, що розташовані по вул. Новоселів, 42 с. Павлівка Калинівського району та розподілити їх між сторонами, визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,18 га та на 2/3 частки житлового будинку, що розташовані по вул. Новоселів, 42 с. Павлівка Калинівського району Вінницької області.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що згоден на розподіл тільки будинку в ідеальних долях, так як земельна ділянка йому була подарована і являється особистою приватною власністю.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Так, сторони уклали шлюб 08 жовтня 2005 року, який було розірвано 20.12.2013 року рішенням Калинівського райсуду Вінницької області.

Від шлюбу у сторін є донька Анастасія ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу між ними, проживає з позивачем за її місцем реєстрації.

В 2007 році відповідачу ОСОБА_3 братом позивачки була подарована земельна ділянка по вулиці Новоселів в селі Павлівка, площею 0,1800 га, відповідно до договору дарування від 21 червня 2007 року. 23.01.2009 року відповідачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Новоселів, 42 в с. Павлівка Калинівського р-ну Вінницької області.

Тобто вищевказана земельна ділянка є майном зі статусом особистої приватної власності саме відповідача ОСОБА_3, тому що подарована саме йому. Даним майном відповідач має право самостійно володіти, користуватися і розпоряджатися. При розподілі спільної власності подружжя і визначенні їх часток, це майно враховуватись не повинно.

Майно, набуте одним із подружжя за договором дарування не включається до спільної сумісної власності.

На зазначеній земельній ділянці сторонами за спільні кошти було побудовано житловий будинок, що зареєстрований за відповідачем на підставі свідоцтва № 1710 про право власності на житловий будинок, видане 26.08.2008 року на підставі рішення виконкому Павлівської сільської ради від 26.08.2008 року за № 119.

Наведені позивачкою в позовній заяві обставини, які на її думку є підставою для збільшення її частки у праві власності на житловий будинок, є безпідставними та такими, що не мають істотного значення.

При вирішення спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини самостійного заробітку чи доходу. Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Вказане положення роз'яснено Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12.03.2014 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, такий розмір аліментів достатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування, оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 385,80 гривень.

ОСОБА_2 не надала суду переконливих доказів того, що її частка у праві власності на житловий будинок має бути збільшена, а від так, позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на 2/3 частки житлового будинку та про поділ земельної ділянки не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 57,60,69-72 СК України ст. ст. 3, 88, 118-119, 158 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Розділити спільно нажите майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яке знаходиться в с. Павлівка Калинівського району Вінницької області по вул. Новоселів 42 в ідеальних долях.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку № 42 по вул. Новоселів с. Павлівка Калинівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинку № 42 по вул. Новоселів с. Павлівка Калинівського району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1218,00 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: