Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1658/14-ц
Провадження № 2/499/65/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"09" лютого 2015 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Моторко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4.

При цьому позивачі вказують, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок 4 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, Іванівського району, Одеська область (далі - будинок), який розташований на земельній ділянці площею 0,081 га. Протягом шести місяців вони звернулися до Іванівської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. На частину спадкового майна - будинок позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом в Іванівській державній нотаріальній конторі. Оформити присадибну земельну ділянки в нотаріальному порядку вони не можуть оскільки спадкодавець купив земельну ділянку у ОСОБА_5, якому вона належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 655749 (далі - державний акт). Однак після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки спадкодавець державний акт на своє ім'я не отримав, що на теперішній час унеможливлює оформлення зазначеного спадкового майна в нотаріальному порядку. За цих підстав нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачі в судове засідання не з'явилися надали до суду заяву в якій просили задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суд не повідомив проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивачів визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу у його відсутність.

Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В абзаці 3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

В абзаці 2, 3 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами.

В абзаці 6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.

Виходячи з ст.16 ЦК України суд може визнати право особи або захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З п.11 ч.1 ст.346 ЦК України вбачається, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З ч.2, 3 ст.1225 ЦПК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З ч.1, 2 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

З п.«а» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час відкриття спадщини, далі - ЗКУ), вбачається, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Згідно п.«а» ч.2 ст.126 ЗКУ право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою.

Відповідно до п.«в» ч.1 ст.140 ЗКУ підставами припинення права власності на земельну ділянку є відчуження земельної ділянки за рішенням власника.

Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами матеріального права суд виходив з такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, виходячи з наведених матеріальних та процесуальних норм, встановлених обставин слід констатувати про відсутність фактичних даних, що визнання відповідачем позову порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та суперечить закону, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - 1/3 частину земельної ділянки площею 0,081 га, розташованої по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - 1/3 частину земельної ділянки площею 0,081 га, розташованої по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно - 1/3 частину земельної ділянки площею 0,081 га, розташованої по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

СуддяО. О. Кравчук