Справа № 392/57/15-ц
Провадження № 2/392/173/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Березія Ю.А.,

при секретарі Стець Т.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката Прилуцького М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України

про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 9 вересня 2014 року на автодорозі Стрій-Знамянка, на перехресті до с. Леніно-Ульянівка Маловисківського району відповідач ОСОБА_2, керуючи мотоциклом «Днєпр-11», реєстраційний номер НОМЕР_2, виїхав на головну дорогу, не надавши перевагу у русі автомобілю ВАЗ-21150, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував позивач, що стало наслідком зіткнення транспортних засобів та механічного пошкодження автомобіля, яким керував позивач. На думку позивача, він має право на відшкодування матеріальних збитків, які включають вартість відновного ремонту автомобіля в 30026 гривень 81 копійку, сплачені кошти на транспортування пошкодженого транспортного засобі у сумі 650 гривень та витрат по оцінці збитків в сумі 1200 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини.

Відповідач і його представник не визнали позов, посилаючись на те, що відповідачем і відповідальною особою за відшкодування витрат позивачеві є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Ухвалою суду від 25 лютого 2015 року до участі в справі залучено як співвідповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

9 вересня 2014 року о 9.20 на автодорозі Стрій-Знамянка відповідач ОСОБА_2 керував мотоциклом «Днєпр-11», реєстраційний номер НОМЕР_2 і при виїзді на перехресті на головну дорогу, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 21150, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, допустивши зіткнення транспортних засобів, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Наведена обставина підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000820 та матеріалами справи № 392/2491/14-п Маловисківського районного суду Кіровоградської області за якими на відповідача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення.

Позивач ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем ВАЗ 21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі довіреності власника транспортного засобу від 20.09.2012 року, що підтверджується копією довіреності (а.с.11), а його цивільно-правова відповідальність була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Пожежно-страхова компанія», що підтверджується копією поліса № АС/7106126 (а.с. 20 матеріали кримінального провадження).

Відповідно до звіту № 159 про оцінку транспортного засобу марки ВАЗ 21150 реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 18 вересня 2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 30026 гривень 81 копійка (а.с. 12-33).

Вартість оцінки транспортного засобу склала 1200 гривень (а.с. 35).

Крім того, за перевезення пошкодженого транспортного засобу позивач ОСОБА_1 сплатив кошти в сумі 650 гривень (а.с. 34).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди керував власним мотоциклом «Днєпр-11», реєстраційний номер НОМЕР_2 і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у встановленому порядку.

Як вбачається з письмового заперечення ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 9 вересня 2014 року, не повідомляли установу про дорожньо-транспортну пригоду та не подавали заяви про страхове відшкодування і всі документи, які передбачені законом.

2

Правовідносини сторін урегульовано частиною 2 статті 1187 ЦК України, відповідно якій шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 11 постанови від 1 березня 2013 року № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати позивачеві ОСОБА_1 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка включає вартість відновлювального ремонту автомобіля, витрати на перевезення пошкодженого транспортного засобу та оцінку транспортного засобу.

Твердження сторони відповідача про те, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем по даній справі є помилковим, оскільки відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

З пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що про дорожньо-транспортну пригоду від відразу ж повідомив свою страхову компанію.

Відповідач ОСОБА_2 здійснював експлуатацію власного транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в порушення діючого законодавства.

Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України.

Здійснюючи експлуатацію транспортного засобу не застрахувавши свою цивільно-правову відповідальність, не повідомивши страховика чи Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання страхового випадку, відповідач ОСОБА_2 таким чином позбавив можливості потерпілого пред'явити вимоги до страховика, а тому шкоду повинна відшкодувати особа, яка її завдала.

Для задоволення позову до ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України суд не вбачає законних підстав, оскільки позивач на власний розсуд обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом пред'явлення позову до заподіювача шкоди, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність під час експлуатації транспортного засобу у встановленому порядку.

Керуючись частиною 2 статті 1187 ЦК України, статтями 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 31876 гривень 81 копійку матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 318 гривень 77 копійок судового збору, всього - 32195 гривень 58 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів від дня отримання копії рішення.

Головуючий

суддя