АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/4538/15 Головуючий 1 інст. Божко В.В.
Справа №640/155/14-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Адміністрація Київського району Харківської міської ради, Управління державного комітету земельних ресурсів в м. Харкові, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Віражній, 14 в м. Харкові, посилаючись на те, що вона є власником зазначеної земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив скасувати державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_3, а також скасувати рішення виконавчого комітету Київської у м. Харкові ради від 24.05.2005 р., рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.08.1996 р. №844, від 28.07.1999 р. №988 в частині надання ОСОБА_3 у приватну власність спірної земельної ділянки.

В обґрунтування позову посилався на те, що зазначена земельна ділянка була виділена йому на підставі рішення Київського районного виконавчого комітету. Всі прийняті рішення щодо виділення позивачці земельної ділянки, зазначені вище, вважає незаконними.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2011 року закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 на підставі ч. 1 п. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки спір не підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначена ухвала набрала чинності.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалою суду від 09 січня 2014 року вказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов»язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Віражній, 14 в м. Харкові, звільнити дану земельну ділянку від будівельних матеріалів: шлакоблоків та плит перекриття та привести її у первісний стан.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким залишити позовні вимоги ОСОБА_3 без розгляду. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання ними особисто судових повісток.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Приймаючи рішення про зобовязання ОСОБА_2 поновити права ОСОБА_3 щодо користування земельною ділянкою, районний суд виходив із того, що останній належить земельна ділянка на праві власності, отже, вона обґрунтовано ставить питання про звільнення цієї ділянки відповідачем, яким без правових на те підстав розміщені на земельній ділянці будівельні матеріали, зокрема, шлакоблоки та плити перекриття.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду за таких підстав.

Згідно зі ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

За правилами ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю за №2904 від 12.08.1999 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0812 га, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Віражна, 14.

Із акту комунального виробничого підприємства по обслуговуванню приватних домоволодінь і зелених насаджень Київського району м. Харкова від 25 жовтня 2005 року та довідки Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Харківській області від грудня 2010 року вбачається, що виїздом на місце встановлено, що на ділянці за адресою: м. Харків, вул. Віражна, 14 знаходяться складовані будівельні матеріали (фундаментні блоки та плити перекриття). ( а.с. 138 140, т. 2)

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірне зайняття відповідачем земельної ділянки, яка перебуває у власності позивача.

Відповідно до ст. 10 ч. 3, ст.. 60 ч. 1. 4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не спростовані доводи позивача.

Так, відповідач, вважаючи своє право на спірну земельну ділянку порушеним, у серпні 2011 року звертався до суду з позовом про визнання незаконними та скасування рішень виконкому Харківської міської ради:

-від 14.08.1996 р. №844 «про надання громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель», в частині надання ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Віражній, 14 в м. Харкові;

-від 28.07.1999 р. №988 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель», в частині надання ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Віражній, 14 в м. Харкові;

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2014 року в позові ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 року зазначена постанова залишена без змін (а.с. 59-63, 75-86, том 2).

У свою чергу, Харківська міська рада зверталась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору та надання у безстрокове користування спірної земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 04.04.1995 року, укладеним між виконкомом Київської районної ради м. Харкова та ОСОБА_2, та припиненим з 1998 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2013 р. позов Харківської міської ради задоволено (а.с. 300-304, том 1). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.09.2013 року зазначене рішення залишено без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

РішенняКиївського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом,

Суддя -