АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/7283/811/15 Головуючий 1 інст.: Діденко С.А.
Справа 640/7128/15-ц Доповідач: Малінська С.М.
Категорія: «договірні правовідносини»
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів -Бурлака І.В.,

Кокоша В.В. за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 вересеня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів,розірвання договору кредиту та припинення іпотечного договору, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» подав заяву про залишення позову без розгляду, пославшись на те , що за умовами договору кредиту та іпотечного договору передбачено третейське застереження, за яким сторони домовились, що будь-який спір буде розглядатися Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків,що знаходиться в м.Києві.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду .

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають вимогам ст.ст;, 5; 12 ЗУ «Про третейські суди» та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовні заяву без розгляду , суд першої інстанції виходив з того , що оскільки відповідно до п.6 Договору кредиту № 820/2/03-8/157 від 22.05.2008 року та п.5 іпотечного договору № 820/3/03-8/197 від 22.05.2008 року передбачено третейське застереження про домовленість сторін договору щодо вирішення будь-якого спору , що стосується договору Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків,що знаходиться в м.Києві.

З посиланням на п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2 , згідно якої договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом , та п.6 ч.1 ст. 207 ЦПК України , згідно до якої , суд залишає заяву без розгляду , якщо від відповідача надійшла до початку з'ясування обставин у справі заперечення проти вирішення спору в суді, суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду.

Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно, діючого третейського суду , а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовується положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обмін листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження , предмет спору , місце і дату укладання угоди.У разі недодержання правил , передбачених цією статтею , третейська угода є недійсною.

Як вбачається з пунктів 6.1.- 6.2. розділу 6 договору кредиту, укладеного між сторонами, сторони домовились , що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів , спір буде розглянуто Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків,що знаходиться в м.Києві ( а.с.14).

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справі № 6-50цс12 третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду , а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Тобто , наявність в договорі третейського застереження відповідає вищевказаним нормам права.

Але суд першої інстанції не врахував те , що Законом України від 03 лютого 2011року № 2983-VI «Про внесення змін до ст. 6 Закону України « Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судом» частину першу статті 6 Закону України « Про третейські суди» доповнено пунктом 14 , згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачі, у тому числі споживачів послуг банку( кредитні спілки). Цей закон набув чинності 12 березня 2011року.

Таким чином , залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду , фактично суд позбавив позивача права на захист своїх порушених прав , оскільки ані в суді , ані в третейському суді даний спір не буде розглянуто , що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , за якою кожен має право на незалежний і справедливий суд.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.2 ст. 22, ч.2. ст. 64 Конституції України це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Відповідно до ч.1 ст.З ЦПК України позивач має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів і суд згідно ст.4 ЦПК України здійснить правосуддя на засадах поваги до честі і гідності, рівності перед законом і судом, що буде реалізацією гарантованого позивачу ст.55 Конституції України права на судовий захист з боку Держави.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити , ухвалу суду першої інстанції скасувати , справу направити до суду першої інстнції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.22,55,64 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ,роз'ясненнями , що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2 , правовими позиціями Верховного Суду України у справі № 6-50цс12 ; ст.ст. 1,6, 12 ЗУ «Про третейські суди» , ст.ст. 3; 4; 10 , 60 , 212-213 , 303, 304, 307, 312, 314, 315,317,'319, 324 ЦПК України, судова колегія,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 вересеня 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -