Справа №705/1492/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Годік Л.С.

при секретарі Мельник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В позові представник позивача, посилається на те, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 2012 року у Доброводівській сільській раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами не можливе.

Перебуваючи у шлюбі сторонами спільними зусиллями було набуто автомобіль Chevrolet Aveo, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстровано 15.01.2014 року за відповідачкою ОСОБА_2. Вартість спірного майна складає 104 588 грн., а ? частина спірного майна складає 52 294 грн. Оскільки згоди щодо поділу спільного майна між сторонами не досягнуто, тому просить визнати за позивачем право приватної власності на ? частину автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнала, а в частині поділу майна не визнала, пояснивши, що 7 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та нею було укладено шлюб, який було зареєстровано Доброводівською сільською радою депутатів трудящих Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2. З 12 жовтня 2014 року шлюбні відносини між ними фактично були припинені, про що позивачем було залишено прощальну записку. З того часу вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, будь-які інші ознаки наявності сім'ї відсутні. Тому вона не заперечує щодо розірвання шлюбу. З приводу поділу майна подружжя, то під час існування шлюбу між ними з позивачем було придбано два автотранспортних засоби: автомобіль марки «Audi», право власності на який було оформлено на позивача та автомобіль марки «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано на неї. Автомобіль марки «Audi» було придбано за рахунок її доходів так як мала постійне місце роботи та відповідні доходи. За час проживання у шлюбі позивач не мав постійного місця роботи та регулярних доходів. Автомобіль «Chevrolet Aveo» було придбано здебільшого за рахунок весільних коштів подружжя та додатково за її кошти.

У своїй записці, написаній 12 жовтня 2014 року позивач зазначив, що автомобіль «Audi» він забирає собі, оскільки йому потрібно якось існувати, а автомобіль «Chevrolet Aveo» залишається їй. Крім того вказав, що забирає грошові кошти, які також були власністю подружжя, для придбання акумулятора для автомобіля. Чи використовує позивач автомобіль «Audi», чи ні та як він ним розпорядився у неї інформації не має. Будь-якої грошової компенсації у випадку продажу автомобіля вона від позивача не отримувала. Вважає, що також має право на ? частину автомобіля марки «Audi», оскільки його також було придбано у шлюбі.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 жовтня 2012 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області про що зроблено актовий запис № 2.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство з 12 жовтня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

З позову позивача та пояснень відповідача вбачається, що подальше спільне проживання між ними не можливе.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3 та 4 статті 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер. Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, шлюб суперечить інтересам як позивача так і відповідача, отже, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, сім'я сторін існує формально і зберегти її неможливо, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині поділу майна, а саме: автомобіля «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 слід зазначити наступне.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно із ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України закріплено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

За час перебування у шлюбі сторонами було спільно набуто наступне майно, а саме автомобіль «Chevrolet Aveo», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який 15.01.2014 року зареєстрований за ОСОБА_2(а.с. 12).

Твердження відповідача щодо наявності іншого спільного майна подружжя, зокрема автомобіля «Audi», який залишився у позивача в судовому засіданні жодним доказом не підтверджено.

Відповідно до п. п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про задоволення позову щодо визнання за позивачем права власності на ? частину спірного автомобіля з урахуванням принципу рівності часток.

Беручи до уваги відповідні положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 65, 70,71 СК України ст.ст. 11, 355, 365, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 66, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 07 жовтня 2012 року у Виконавчому комітеті Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис№ 2.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на ? частину автомобіля Chevrolet Aveo, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстровано 15.01.2014 року на ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.С. Годік