Справа №591/6981/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 22-ц/788/447/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та прокуратури Сумської області

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Сумської області, Державної казначейської служби України

про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної незаконним обвинуваченням та арештом,

в с т а н о в и л а :

22 вересня 2014 року ОСОБА_3 (до зміни прізвища 25 жовтня 2014 року - ОСОБА_3) звернувся до суду з зазначеним позовом, який 05 грудня 2014 року уточнив (а.с.123-125) та обґрунтував його тим, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2013 року його було виправдано за ст. 190 ч. 3 КК України, а стосовно інших обвинувачень справа розглядається Ковпаківським районним судом м. Суми. Вказує, що протягом його арешту з 08 вересня 2010 року по 19 серпня 2011 року через незаконні дії прокуратури він був позбавлений можливості заробити собі на життя та допомагати родині, ніс витрати на лікування під час його ув'язнення, витрати на правову допомогу, тому просив стягнути з Державного казначейства України на його користь матеріальні збитки у сумі 100000 грн. Крім того, просив стягнути моральну шкоду у сумі 50000 грн., завдання якої обґрунтовував душевними стражданнями через незаконний арешт та обвинувачення, через позбавлення його можливості спілкуватися з родиною, погіршення здоров'я внаслідок перенесених мікроінсультів, через обшук його малолітнього сина працівником прокуратури, який призвів до нервового зриву та подальшого лікування його дитини, через сплюндрований авторитет перед родиною, професійний авторитет, через розлучення з дружиною, що стало наслідком порушеної проти нього кримінальної справи.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 50000 грн.

ОСОБА_3 з вказаним рішенням у частині незадоволених вимог не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку. Вказує, що суд не врахував факт звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальній справі по обвинуваченню його у інших злочинах, тому просить задовольнити позовні вимоги в частині стягнення завданої матеріальної шкоди у сумі 100000 грн., а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Прокуратура Сумської області оскаржила це рішення в частині задоволених вимог та вважає, що воно ухвалене судом при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими та з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, тому просить рішення у частині цих вимог скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у їх задоволенні.

Обґрунтовує її тим, що повної реабілітації позивача не відбулося, оскільки ОСОБА_3 був виправданий за ч. 3 ст. 190 КК України, але за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України його звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, тобто за нереабілітуючими підставами, а провадження по кримінальній справі закрито. Таким чином, відсутність повної реабілітації виключає право на відшкодування шкоди. Крім того, доказів вчинення відносно позивача незаконних дій органами прокуратури під час проведення досудового слідства за ч. 3 ст. 190 КК України суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження завдання у зв'язку з цим моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та представника прокуратури Сумської області Васяновича М.В., які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу прокуратури Сумської області слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що у зв'язку з виправданням за ч. 3 ст. 190 КК України ОСОБА_3 має право на відшкодування лише моральної шкоди, а решта вимог є передчасними, оскільки по обвинуваченню за іншими злочинами триває судове слідство і процесуальне рішення не прийнято.

Проте, такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2010 року прокурором м. Суми порушено стосовно ОСОБА_3 кримінальну справу № 10840040 за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення документів на автомобіль MAZDA за ознаками в його діях злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.3 та 366 ч.1 КК України (а.с.54-55). На підставі постанови судді Зарічного районного суду м.Суми від 07.09.2010 року за його місцем реєстрації та проживання проведено обшук. 08.09.2010 року за підозрою у скоєнні зазначених злочинів його було затримано, а постановою Зарічного районного суду м. Суми від 10.09.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.09.2010 року, обрано запобіжний захід - тримання під вартою (72-80).

28.10.2010 року прокурором м. Суми порушено стосовно ОСОБА_3 кримінальну справу №10840040/2 за фактами службового підроблення посвідчувального напису митного органу до світлокопії технічного паспорту на автомобіль MAZDA та використання завідомо підроблених документів, за ознаками в його діях злочинів, передбачених ст.ст.366 ч.1, 358 ч.3 КК України й об'єднано з попередньою справою та присвоєно їй № 10840040 (а.с.95), а 08 листопада 2010 - №10840058 за фактом заволодіння шляхом шахрайства автомобілем «OPEL VECTRA», а також підробки та використання завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 та 3 ст. 358 КК України (а.с.69).

Постановою слідчого прокуратури м. Суми від 13 грудня 2010 року дії ОСОБА_3 перекваліфіковано з ч. 2 на ч. 3 ст. 190 КК України та порушено кримінальну справу №10840058/2 за фактом заволодіння шляхом шахрайства автомобілем «OPEL VECTRA» за ознаками в його діях злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України й об'єднано з попередньою та присвоєно їй № 10840058 (а.с.102).

14 грудня 2010 року провадження у кримінальній справі за ч. 2 та ч.3 ст. 358 КК України закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю складу злочину (а.с.103).

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.01.2011 року обидві кримінальні справи №10840040 та №10840058 об'єднані в одне провадження (а.с.82).

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 серпня 2011 року дії ОСОБА_3 перекваліфіковано з ч. 3 на ч. 1 ст. 364 КК України та засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України до 1 року 10 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади на 3 роки. За ч. 3 ст.190 КК України його виправдано у зв'язку із недоведеністю участі у вчиненні злочину, у строк відбування покарання зараховано попереднє ув'язнення, змінено запобіжний захід на підписку про невиїзд та звільнено його з-під варти в залі суду (а.с.22).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 жовтня 2011 року цей вирок суду скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд (а.с.65).

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 364 КК України і призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в державних установах і організаціях, пов'язані зі здійсненням функцій представника влади, з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків на 2 роки, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. За ч. 3 ст. 190 КК України позивача виправдано за відсутністю в його діях складу злочину (а.с.32).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14 травня 2013 року вирок, в частині вирішення цивільного позову, скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства, в іншій частині - залишено без змін (а.с.40).

12 грудня 2013 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2013 року і ухвалу апеляційного суду Сумської області в частині засудження ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 358 КК України скасовано, кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд, а в частині постановлення виправдувального вироку за ч. 3 ст.190 КК України прийняті судові рішення залишено без змін (а.с.45).

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 квітня 2014 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 358 ч. 3, ст. 366 ч. 1, ст. 364 ч. 3 КК України повернута прокурору м. Суми на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства, проте ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03 червня 2014 року вона скасована, а справа направлена на новий судовий розгляд (а.с.90).

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2014 року ОСОБА_3, обвинуваченого за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, а провадження по кримінальній справі закрито (а.с.133).

Згідно з довідкою Сумського слідчого ізолятора від 12.12.2011 року №126-Б ОСОБА_3 утримувався в Сумському слідчому ізоляторі з 08.09.2010 року по 19.08.2011 року (а.с.8).

Статтею 130 КПК України, ч.ч.2,7 ст.1176 ЦПК України передбачене відшкодування державою шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Підстави та порядок такого відшкодування визначений Законом України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури й суду», з внесеними до нього змінами та Положенням про застосування цього Закону, затвердженим наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури й Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року №6/5,3,41.

В силу положень п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 1 вказаного Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. При цьому завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

У наведених в ст.1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується заробіток та інші грошові доходи , які він втратив внаслідок незаконних дій, суми, сплачені ним у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, моральна шкода.

Відповідно до п. 3 Положення про застосування зазначеного Закону право на відшкодування шкоди у громадянина, який був незаконно засуджений судом, виникає у випадку повної його реабілітації.

Як вбачається з наведеного вище, по обвинуваченню у скоєнні злочину за ч. 3 ст. 190 КК України ОСОБА_3 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину і вирок суду в цій частині набрав законної сили, за ч. 2 та ч.3 ст. 358 КК України провадження по кримінальній справі закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю складу злочину, тобто з реабілітуючих підстав, а за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України провадження у кримінальній справі закрито у зв'язку зі звільненням за його згодою від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав.

Отже, повної реабілітації ОСОБА_3 за всіма інкримінованими йому злочинами не відбулося, а тому правових підстав для відшкодування йому шкоди не вбачається.

На зазначені вимоги закону суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, уваги не звернув та належним чином не перевірив, чи має позивач право на відшкодування шкоди за Законом.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає положенням ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а тому відповідно до п.3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3, 4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокуратури Сумської області задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 січня 2015 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: