Провадження № 2/127/4573/15
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/14093/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину квартири №20 з балконом будинку №9 по вул. Заболотного у м. Вінниці, загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м.

Одночасно, позивачем була подана заява про забезпечення вищезазначеного позову, шляхом накладення арешту на вказану квартиру..

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ч..3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій до суду заяві позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру.

Проте, у вказаній заяві заявник не достатньо обґрунтував необхідність забезпечення позову та не надав жодних доказів в підтвердження обставин вказаних у позовній заяві та у заяві про забезпечення позову.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє можливості суд дійти висновку про наявність достаньо обґрунтованого припущення щодо існування реальної загрози, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При цьому заявник не позбавлений можливості усунувши вказані недоліки повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

З огляду на вищевикладене, заяву про забезпечення позову слід повернути заявникові.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/14093/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: