Справа № 466/8066/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 червня 2015 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Піцик О.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ подружнього майна,-

ВСТАНОВИВ :

13.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить постановити рішення, яким розділити спільне майно подружжя. Виділити у її користування газову плитку марки «ELECTROLUX», вартістю 8000 грн.; телевізор марки «SAMSUNG», вартістю 10 000 грн. Відповідачу виділити в користування: холодильник марки «LG», вартістю 4 000 грн.: пральну машинку марки «LG», вартістю 2 000 грн.; меблеву кухонну стінку (виготовлену на замовлення), вартістю 8 000 грн.; меблеву стінку в прихожій, вартістю 5 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2А, 12.09.2007 ооку був зареєстрований шлюб у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.09.2007 року та зроблено актовий запис №322. З моменту укладення шлюбу з відповідачем вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, де спільно зробили ремонт, а саме: замінили вікна, вхідні двері, зробили побілку в квартирі. У вітальній кімнаті стоїть меблева стінка з її квартири АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить батькам позивача. Однак, між сторонами не було досягнуто згоди про поділ спільного майна. Оскільки відповідач відмовляється від добровільного поділу спільного майна, вона змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на обставини, викладені у поданому до суду позові. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його уповноважений представник ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності від 16.01.2015 року, в судовому засіданні позовні вимоги заперечили та просили відмовити у їх задоволенні, вважаючи вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи та права і обовязки сторін, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог і необхідності відмови у їх задоволенні виходячи з нижче наведених підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 12 вересня 2007 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис №322, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ №077449 (а.с. 4).

На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2014 року шлюб між подружжям був розірваний(а.с.29).

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. ст. 27, 131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Предметом позовних вимог є набуте сторонами за період шлюбу рухоме майно згідно з переліком, поданим у позовній заяві, однак доказів його придбання за період шлюбу позивачем суду не представлено, так само не подано доказів наявності вказаного рухомого майна на час розгляду справи судом (його знаходження чи обставин відчуження, знищення рухомого майна) та його вартості, а тому у позові щодо поділу зазначеного рухомого майна слід відмовити. При цьому суд враховує, що позивачем до початку розгляду справи по суті не було заявлено жодного клопотання з метою доказування заявлених позовних вимог передбаченими ЦПК України засобами доказування (ст. ст. 131-150 ЦПК України), зокрема не було подано клопотань про долучення до справи доказів, їх витребування, про забезпечення доказів, призначення у справі судової експертизи.

Так само не доведеною є обставина придбання за період шлюбу газової плитки марки «ELECTROLUX», вартістю 8000 грн.; телевізор марки «SAMSUNG», вартістю 10 000 грн., оскільки позивачем не представлено копії товарних чеків на придбання газової плитки та телевізора на загальну суму 18 000 грн.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає доводи позивача безпідставними та надуманими, такими, що не віднайшли свого підтвердження в судовому розгляді допустимими доказами, на підставі чого в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з позивачки слід стягнути судовий збір по справі.

Керуючись ст.ст.10, 11,15, 60, 88, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України , суд ,

ВИРІШИВ :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ подружнього майна відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 100(сто) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4