Справа № 638/4378/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі відділення № 976 ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 служби Харківського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_8 про визнання таким, що припинив дію договору іпотеки, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, визнання дійсним попереднього договору, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом з урахуванням уточнення позовних вимог в редакції від 27.01.2015 року, в якому просить визнати таким, що припинив дію договір іпотеки в забезпечення виконання зобовязань третьої особи (житлове приміщення) від 08.02.2006 року, укладений між нею та ПАТ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстром № 923, у звязку з припиненням основного кредитного зобовязання; зобовязати ПАТ «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції вчинити дії щодо припинення обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, скасувавши заборону на відчуження вказаної квартири, в тому числі, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек); стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на її користь суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.; визнати дійсним попередній договір про купівлю продаж обєкта нерухомості від 30.01.2013 року, що укладений у письмовій формі між нею та ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_2; стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача ПАТ «УкрСиббанк».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем не доведений факт існування спору між ним та позивачем з приводу виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також, що позивачем не надано доказів того, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень містить будь-які записи відносно нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3. Укладений між АТ «УкрСиббанк» та позивачем договір іпотеки в забезпечення виконання зобовязань третьої сторони (житлове приміщення) від 08.02.2006 р., ані діюче законодавство України не містить закріпленого обовязку іпотекодержателя (установи банку) здійснювати дії з виключення записів про обтяження майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, АТ «УкрСиббанк», як юридична особа не здійснює реєстрацію обтяжень нерухомого майна та не вносить такі записи до Державного реєстру речових прав, таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цієї частині. Вважав, що не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з відсутністю складу цивільного правопорушення в діях АТ «УкрСиббанк», а також у звязку з нікчемністю попереднього договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, який було укладено між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 у простій письмовій формі в порушення вимог ст. 220 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги ОСОБА_4 визнає в частині, що стосується визнання дійсним попереднього договору про купівлю продаж обєкта нерухомості від 30.01.2013 року, який був укладений у письмовій формі між ним та ОСОБА_4 щодо квартири АДРЕСА_4, вважає ці вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, у вирішенні справі покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_7 служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Крім того, наполягала про закриття провадження у справі в частині вимог про зобовязання реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_5.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 14.07.2015 року провадження по справі в частині вимог про зобовязання реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_5 закрите у звязку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

08.02.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та третьою особою ОСОБА_8 укладено кредитний договір № 196/Н-ТТ№3, додаткову угоду про встановлення ліміту овердрафту № 1 до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки № EIVXP64774 від 30.01.2006 року та кредитний договір № 196/Н-ТТ№3С

В той же день, з метою забезпечення виконання усіх грошових зобовязань третьої особи за зазначеними кредитними договорами між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки в забезпечення виконання зобовязань третьої особи (житлове приміщення), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, 08.02.2006 року, за реєстром № 323.

Згідно до положень п. 6.2. та 6.10. договору іпотеки цей договір вчинено з реєстрацію обтяження в Державному реєстрі іпотек та накладанням заборони відчуження у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, в тому числі, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 599 ЦК України передбачено припинення зобов'язання виконанням, проведеним належним чином.

06.02.2013 року третьою особою ОСОБА_8 виконанні зобовязання перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитними договорами. Вказаний факт визнається відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» по справі та підтверджується наявними в матеріалах справи іншими доказами.

У відповідності до положень ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Враховуючи, що зазначеними положеннями Закону України «Про іпотеку», а також ЦК України передбачено припинення іпотечного зобовязання в наслідок припинення основного зобовязання, а матеріали справи не містять будь-яких доказів порушення, невизнання або оспорювання факту припинення зобовязання позивача за договором іпотеки з боку інших учасників процесу та/або третіх осіб, таким чином, підстав для задоволення вимоги позивача про визнання договору іпотеки таким, що припинив свою дію, не вбачається.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання відповідача ПАТ «УкрСиббанк» та приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинити дії щодо припинення обтяження нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 та скасування заборони на відчуження вказаної квартири, в т.ч. внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек) з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до положень ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині зобовязання ПАТ «УкрСиббанк» вчинити дії щодо припинення обтяження нерухомого майна квартири та скасування заборони на відчуження вказаної квартири, в т.ч. внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек) позивач посилається на умови п. 2.2.3. договору іпотеки, згідно до якого у разі належного виконання боржником (позивачем) зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель зобовязується виключити запис про обтяження предмету іпотеки з Державного реєстру іпотек.

Правові відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до положень ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять:

-Міністерство юстиції України;

-центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав;

-органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав.

Адміністратором Державного реєстру прав є державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України, здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав та відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться у Державному реєстрі прав.

Ст. 8 цього ж закону передбачено, що орган державної реєстрації прав:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Таким чином, спеціальним законом визначений вичерпний перелік державних установ та підприємств на які покладений обовязок щодо ведення реєстру речових прав. Відповідач ПАТ «УкрСиббанк» не наділений відповідними повноваженнями вносити або виключати записи у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно, не є належним відповідачем за цією вимогою.

У відповідності до положень ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Впродовж розгляду даної справи відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача в цієї частині вимог позивачем не заявлено, таким чином, дані вимоги позивача до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» не підлягають задоволенню.

Крім того, як слідує зі змісту п. 2.2.3. договору іпотеки на момент укладання зазначеного договору, тобто 08.02.2006 року, між сторонами договору досягнута домовленість про виключення запису про обтяження квартири з Державного реєстру іпотек.

На момент укладання договору іпотеки питання реєстрації обтяжень за договорами іпотеки врегульовані Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004 року. Однак, на час виникнення спірних правовідносин, тобто у лютому 2013 року, даний Тимчасовий порядок вже був не чинним, згідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 824 від 05.09.2012 року «Про деякі питання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до положень п. 95 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року порядок використання реєстру прав власності на нерухоме майно та перенесення державним реєстратором відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру прав встановлює Мін'юст.

У відповідності до положень наказу Міністерства Юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року з 01.01.2013 року державними реєстраторами не здійснюються реєстраційні дії у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек. Інформація, що міститься у зазначених реєстрах використовується державним реєстратором під час проведення реєстраційної дії та переноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, на момент припинення зобовязань за договором іпотеки будь-які реєстраційні дії у Державному реєстр іпотек не здійснювались, а відтак, обовязки відповідача ПАТ «УкрСиббанк» за п.2.2.3. Договору іпотеки не можуть бути виконані з незалежних від зобовязаної сторони підстав (ст. 607 ЦК України).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині зобовязання відповідача ПАТ «УкрСиббанк» вчинити дії щодо припинення обтяження нерухомого майна квартири та скасування заборони на відчуження вказаної квартири, в т.ч. внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек) судом також враховано, що відповідно до умов п.п. 6.2. та 6.10. договору іпотеки у звязку з укладанням даного договору обтяження іпотекою реєструються як у Державному реєстрі іпотек (п. 6.2. договору іпотеки), так і у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. І, якщо відносно порядку виключення запису про обтяження квартири з Державного реєстру іпотек сторонами договору іпотеки досягнуто домовленості (п. 2.2.3. Договору іпотеки), то відносно порядку виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, сторони домовились керуватись положеннями чинного законодавства України (п. 6.5. Договору іпотеки).

Позовні вимоги позивача до відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_6 щодо зобовязання вчинити дії щодо припинення обтяження нерухомого майна квартири та скасування заборони на відчуження вказаної квартири, в т.ч. внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек) не підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до положень ч. 13 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України. Згідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що до моменту звернення з позовними вимогами до суду, а також під час розгляду справи у суді, позивач до органів державної реєстрації прав, а також відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_6, як спеціального субєкту реєстрації прав, з заявою про припинення іпотеки і виключення запису про обтяження предмету іпотеки квартири АДРЕСА_6, з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень не звертався. Рішення про відмову в державній реєстрації виключення запису про обтяження предмету іпотеки квартири АДРЕСА_6 орган державної реєстрації прав, а також відповідач приватний нотаріус ОСОБА_6 не виносив.

Таким чином, позивачем не доведений факт існування спірних правовідносин та/або порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача будь-ким у звязку з проведенням державної реєстрації припинення обтяжень предмету іпотеки.

Позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача ПАТ «УкрСиббанк» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р., суду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Між позивачем та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» виникли договірні правовідносини у звязку з укладанням договору іпотеки, які регулюються параграфом 6 «Застава» Главою 49 «Забезпечення виконання зобовязання» Розділ 1 «Загальні положення про зобовязання» Книга пята «Зобовязальне право» та положеннями Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Нормами зазначених нормативних актів відшкодування моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. Не передбачено відшкодування моральної шкоди і договором іпотеки, укладеним між сторонами.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині визнання дійсним попереднього договору про купівлю-продаж обєкту нерухомості від 30.01.2013 року та стягнення з відповідача ПАТ «УкрСиббанк» суми відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. суд виходить з наступного.

Згідно до вимог п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.

Матеріали цивільної справи містять письмові пояснення відповідача ОСОБА_5 з яких вбачається, що ним визнаються позовні вимоги щодо визнання дійсним попереднього договору про купівлю-продаж обєкту нерухомості від 30.01.2013 року.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до положень ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Положеннями ст. 635 ЦК України передбачено, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Ч. 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В ході розгляду справи позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу у підтвердження своїх тверджень, щодо ухилення іншої сторони від нотаріального посвідчення попереднього договору про купівлю-продаж обєкту нерухомості.

Договір про надання завдатку від 30.01.2013 року укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання попереднього договору про купівлю-продаж обєкту нерухомості від 30.01.2013 року.

Згідно до положень ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, договір про надання завдатку від 30.01.2013 року є недійсним.

Згідно до положення ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідач ПАТ «УкрСиббанк» не був стороною вище зазначених недійсних правочинів, а відтак вимога позивача до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної шкоди у звязку з виконанням недійсного правочину є безпідставною.

Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку з чим, сплачений позивачем судовий збір підлягає зарахуванню в дохід держави.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.10,11,14,27,31,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст.215,216,220-,548,635,639,657 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про іпотеку», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі відділення № 976 ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 служби Харківського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_8 про визнання таким, що припинив дію договору іпотеки, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, визнання дійсним попереднього договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, починаючи з 21.07.2015 року. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий