З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 березня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Профатило П.І.,
при секретарі - Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням,-
20 лютого 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася позивач з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є родичкою продавця, який їй продав вищезазначену квартиру. З 2006 року відповідач в квартирі не проживає, особистих речей не зберігає. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а справу слухати у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продаду квартири від 25.05.2006 року (а.с. 7).
З акту огляду квартири вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 25.05.2006 року, по теперішній час . (а.с. 4).
Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає більш ніж 1 рік, що підтверджується актом, не є власником квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів, а також те, що, вищезазначена квартира належить позивачу відповідно до правовстановлюючих документів, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.10,58, 88, 209,212,213, 214,215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст.71, 72, 150ЖК України ст. 317, 319 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1942 року народження такою, що втратила право користуватися квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Слов'янського
міськрайонного суду
Донецької області П.І. Профатило