Справа № 149/849/15-ц Провадження № 22-ц/772/2118/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Сала Т.Б., Марчук В.С.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивував тим, що рішеннями Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.07.2010 року та 20.12.2010 року зі ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання двох дочок, проте матеріальний стан позивача погіршився, внаслідок чого він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом. А тому ОСОБА_2 просив змінити розмір аліментів, стягувати з нього на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішення позивач ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, які зявились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, у звязку з наступним.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 від шлюбу з ОСОБА_3 має двох дочок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Альбіну, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.07.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дітей щомісячно.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте позивачем ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів погіршення матеріального стану.

Судова колегія також не приймає до уваги пояснення, викладені в апеляційній скарзі про те, що матеріальне становище ОСОБА_2 погіршилось після присудження сплати аліментів на утримання другої дочки ОСОБА_5.

Проте з таким твердженням безперечно погодитись не можна, оскільки визначаючи розмір стягуваних аліментів Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у своєму рішенні від 20.12.2010 року врахував, що на утриманні у ОСОБА_2 окрім Альбіни також перебуває дочка ОСОБА_4.

Крім того, відсутність постійного місця роботи також не можна розглядати як зміну матеріального стану, оскільки на момент ухвалення рішень Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.07.2010 року та 20.12.2010 року ОСОБА_2 також був непрацюючим, про що зазначено у рішенні.

Також не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів перебування на утриманні ОСОБА_2 ще однієї неповнолітньої дитини, адже розмір аліментів, який визначений рішеннями суду, є мінімальний та не впливає на інтереси малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Сало Т.Б.

_______ ОСОБА_4