Справа № 185/5235/15-ц
У Х В А Л А

22 червня 2015 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Ліумпов про стягнення неустойки (штрафу),

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення неустойки (штрафу), передбаченої умовами угоди від 28 серпня 2000 року, укладеної між ОСОБА_4, яка у 2007 році змінила ім'я та по батькові на «Ліумпов» та ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки у даній справі між сторонами виник спір щодо виконання угоди від 28 серпня 2000 року, за якою сторони виступали учасниками господарського товариства акціонерами ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю». Даний спір стосується корпоративних відносин, які склалися між сторонами як учасниками господарського товариства, пов'язаний з діяльністю та управлінням господарським (акціонерним) товариством, розгляд таких справ має проводитися за правилами господарського судочинства.

Представник позивача вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки предметом позову є майнова вимога, що виникла у зв'язку з порушенням позивачем зобов'язань за угодою і жодним чином не стосується управління господарським товариством.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства слід враховувати, що положення пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню стосовно справ, повязаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, який вибув, а також з приводу виконання цивільно-правового договору, оскільки він виник не з корпоративних відносин.

Згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом угоди від 28 серпня 2000 року вона укладалася сторонами акціонерами з метою фінансового оздоровлення ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю», зміни складу органів управління ВАТ «КЗТУ» та можливого продажу акцій ВАТ «КЗТУ», які належать сторонам, за погодженою сторонами ціною. В зазначеній угоді відсутня господарська мета, укладенням цієї угоди між сторонами склалися зобов'язальні відносини, тому спір між сторонами, який виник з цього договору, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.168 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1 ст.205 ЦПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5