У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Мегабанк», про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 02 лютого 2000 року він проживав у квартирі АДРЕСА_1, але 07 грудня 2011року він (на той час неповнолітній) за наказом матері змінив місце своєї реєстрації та зареєструвався в квартирі своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_2, однак фактично продовжував проживати у спірній квартирі без реєстрації. Позивач вважав, що відчуженням зазначеної квартири без згоди органу опіки i піклування його права як дитини на належний життєвий рівень i право користування житлом були порушені.

З урахуванням наведеного та на підставі ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 228 ЦК України позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 12 грудня 2011 року між його матір'ю, ОСОБА_2, та її сестрою, ОСОБА_6, про вчинення якого йому стало відомо 20 листопада 2014 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки на момент укладання оспорюваного договору купівлі-продажу квартири позивач був зареєстрований за іншою адресою, а тому не мав права користування спірною квартирою, у зв'язку з чим надання органом опіки та піклування відповідного дозволу на укладання оспорюваного договору не вимагалося, а отже права позивача при здійсненні оспорюваного ним правочину не були порушені відповідачами.

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним на підставі ст. 228 ЦК України, оскільки позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, що оспорюваний договір порушує публічний порядок.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук