У х в а л а

27 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди й за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, а також за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

9 липня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1 та 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2013 року в задоволенні позовів відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до нього про стягнення коштів та <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> відшкодування моральної шкоди скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково, постановлено стягнути з нього на користь ОСОБА_5 101 тис. дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення становить 1 008 990 грн, інфляційні втрати за весь час прострочення в розмірі 8 071 грн 92 коп., 3 % річних в сумі 45528 грн 95 коп. та судовий збір у сумі 3 326 грн 30 коп.; у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року його касаційну скаргу відхилено, значені судові рішення залишено без змін.

ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалу суду касаційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема статей 625, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 25 січня, 21 березня 2012 року, 23 травня, 13 червня, 27 червня 2012 року, від 18 грудня 2013 року, від 26 лютого 2014 року, від 18 лютого, 18 березня та 20 травня 2015 року, постанову Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог

ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, керувався тим, що ОСОБА_4, отримавши від ОСОБА_5 грошові кошти в рахунок оплати за майбутніми договорами купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, продала зазначену земельну ділянку та будинок іншим особам. А тому отримані нею грошові кошти підлягають поверненню з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Зміст наданих заявником для порівняння судових рішень судів касаційної інстанції та їх порівняння із судовим рішенням, яке він просить переглянути, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України

від 2 жовтня 2013 року не свідчить про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у цій постанові висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Наведене свідчить про відсутність підстав, передбачених пунктами 1, 4 статті 355 ЦПК України, для перегляду судових рішень.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук