Номер провадження 6/243/90/2015
Номер справи 243/458/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» березня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за Поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки ОСОБА_2 за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2015 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 звернулася до суду з Поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, обґрунтовуючи тим, що у Відділі державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4, відкрите по виконавчому листу за № 2-1830, виданого на підставі Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2009 року, щомісячно на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням суду на ОСОБА_2 покладено обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, як то передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 03 лютого 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вищезазначеного документу, в якій боржнику було встановлено строк, що аліменти необхідно сплачувати щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У ході виконання було зроблено запит до реєструючої установи з метою виявлення майна боржника. Згідно повідомлення ДПС України інформація стосовно боржника фізичної особи щодо сум нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Відповідно до компютерного обліку ВРЕР міста Словянська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно повідомлення реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано.

Державний виконавець неодноразово направляв до боржника попередження, але боржник не виконує рішення суду, квитанції про сплату аліментів не надає. Заходи щодо працевлаштування не приймає. Заборгованість по аліментам на 01 березня 2015 року складає 34025,51 грн.

З огляду на викладене просить суд тимчасово обмежити право громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Словянськ, вулиця Рибалко, будинок № 3 на виїзд з території України до виконання зобовязання, встановленого Рішенням суду за № 2-1830 від 14 травня 2009 року, яке видано Словянським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів.

Представник ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, яка діє на підставі Довіреності № б/н від 30 березня 2015 року (а.с.71), у судове засідання не з"явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином., але надала Заяву про розгляд справи без її участі (а.с.64).

Суд, вивчивши надані матеріали, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вважає, що Подання не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на підставі Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області 14 травня 2009 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

03 лютого 2011 року Головним державним виконавцем ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 24164512 про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (а.с.65).

У ході виконання було зроблено запит до реєструючої установи з метою виявлення майна боржника. Згідно повідомлення ДПС України інформація стосовно боржника фізичної особи щодо сум нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Відповідно до компютерного обліку ВРЕР міста Словянська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно повідомлення реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано (а.с.70).

Заборгованість по аліментам, згідно Довідки № 5-1116 від 30 березня 2015 року про неотримання аліментів, станом на 01 березня 2015 року складає 34025,51 грн. (а.с.70).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідним в демократичному суспільстві і в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров»я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в»їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цей сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» (далі Закон № 3857- XII).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК. За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов»язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов»язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857- XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606- XIV, позначає, з об»єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконані нею зазначених обов»язків. У зв»язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання».

Саме виконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Звертаючись до суду, державним виконавцем було зазначено, що боржник не сплачує аліменти, тим самим ухиляється від виконання зобовязань покладених на неї Рішенням суду, боржнику був встановлений строк, та повідомлено необхідність сплачувати аліменти щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно п.п.ґ п.11.1.1 подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 були направлені попередження про наслідки невиконання рішення суду, щодо сплати аліментів за вих. № 5-1116 від 20 жовтня 2014 року та за вих. № 5-1116 від 09 лютого 2015 року (а.с.67-68).

Натомість, не надано підтверджуючих документів, щодо отримання ОСОБА_2 зазначених попереджень.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

На час звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням повинен відбутися, бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: - утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державним виконавцем не доведено ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 утримувалася від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надавала у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про доходи та майно; про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не своєчасно з'являлася за викликом державного виконавця; не повідомляла письмово державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, визначені у поданні обставини не є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон, у відповідності до чого Подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10 ч. 2 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.377-1, 377-1 ч. 2 ЦПК України, п.11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки ОСОБА_2 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала постановлена та підписана у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Слов 'янського

міськрайонного суду ОСОБА_6