Справа № 456/1327/15 Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/783/4917/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої судді Копняк С.М.,

суддів: Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2

позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено.

Вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працює в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь матері ОСОБА_3, починаючи з 23 березня 2015 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття та в доход держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору і виконувати негайно в межах стягнення за місяць.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року оскаржив представник відповідача ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з»ясуванні усіх фактичних обставин справи, а відтак є таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що на даний час відповідач проходить службу в ОВС на посаді міліціонера батальйону патрульної служби та бере безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області.

Судом не взято до уваги приписи ст. 182 СК України та те, що на утриманні відповідача перебуває син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також дружина ОСОБА_7 Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, не працює та перебуває на повному утриманні відповідача. Визначений судом розмір аліментів поставить не тільки відповідача ОСОБА_4 в скрутне матеріальне становище, але і його сім»ю, для якої він на даний час є єдиним годувальником.

Просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру аліментів та вирішити стягувати аліменти щомісячно у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача пояснення представника апелянта ОСОБА_2 в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, пояснення позивача ОСОБА_3, проти мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильно встановлених існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов»язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2010 року, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серія 1СГ №212203від спільного життя у сторін народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

На даний час ОСОБА_5, проживає із матір'ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні і повному матеріальному забезпеченні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5-7 ст.181 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194-197, 274 СК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно враховував матеріальний стан відповідача ОСОБА_4, який є працездатною особою, має постійне місце праці та заробіток, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, а також потреби дитини, його стан здоров'я та вік, тому вірно вирішив стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини і до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідження поданих суду доказів. Посилання представника відповідача на те, що судом не враховано перебування на утриманні відповідача його дружини, не приймаються до уваги і колегією суддів, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що така є непрацездатною та потребує утримання суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв»язок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.п.1,4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_8