АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/878/15 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

без участі сторін

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання недійсним договору про надання відновлювальної кредитної лінії,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, у якому просить визнати недійсним п.1.1.1 "Предмет договору" Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-784-08 від 05.08.2008 року, сторонами якого є він та відповідач, визнати недійсним п.п. 2.1, 3.1.1 (тип рахунків) кредитного договору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що фактично не отримував кредит за договором, банк не мав права на здійснення валютних операцій щодо видачі кредиту в іноземній валюті, не відкривав поточного рахунку, про який вказано у договорі , що унеможливлює видачу кредиту.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги докази позивача як копії договорів укладеними в той же день за тими же номерами договору. Номер рахунку який вказаний в Заявах на видачу готівки як і виписки, які начебто показують рух коштів по рахунку вказаний в іншому договорі, на що суд першої інстанції не звернув уваги і не дав правової оцінки, а відповідач в свою чергу не спростував означене.

У судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «Укрсоцбанк», на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу НБУ, укладаючи кредитний договір з позивачем в іноземній валюті та нараховуючи платежі за цим договором, діяв в межах своїх повноважень та згідно вимог чинного законодавства, підстави для визнання частин оспорюваного договору недійсними з цих підстав відсутні.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08, згідно умов якого Кредитор зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (траншами) зі сплатою 14% річних, та комісій в розмірі та порядку, визначеному договором в межах максимального ліміту заборгованості до 20000 дол. США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 10 серпня 2023 року(а.с.7-14).

Як вбачається із заяви на видачу готівки № 563 від 07 серпня 2008 року (а.с.41) ОСОБА_1 отримав 10000 дол. США, що еквівалентно 48445,00 грн. (зміст операції: видача траншу кредиту згідно кредитного договору 770/38-784-08 від 05.08.2008 року).

08 жовтня 2008 року позивач звертався із заявою до заступника керуючого Тернопільської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» про видачу йому траншу в сумі 9950 дол. США згідно договору кредиту № 770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року (а.с.45). Відповідно до заяви про видачу готівки №55 08 жовтня 2008 року (а.с.42) ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 9950 дол. США, що еквівалентно 40665,45 грн. (зміст операції: видача траншу кредиту згідно кредитного договору 770/38-784-08 від 05.08.2008 року).

Додатковою угодою від 22 жовтня 2008 року винесено зміни до договору кредиту № 770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, згідно якої з 20 жовтня 2008 року встановлено проценту ставку за користування кредитом на рівні 15 % річних (а.с.43).

20 лютого 2009 року позивач звертався із письмовою заявою адресованою керівництву "Укрсоцбанк", в якій просив відстрочити платежі по сплаті тіла кредиту за договором № 770/38-784-08 та відсотків за його користування кредитом на 18 місяців. В обґрунтування заяви зазначав про те, що на даний час він звільнений з роботи, однак при звільненні з ним не проведено розрахунок, а тому його заощадження практично вичерпались (а.с. 131).

В своїх письмових поясненнях з приводу прострочення платежів від 06 травня 2009 року ОСОБА_1 зазначає про те, що виникла заборгованість має місце у зв'язку з великим курсом долара США та погіршенням його матеріального становища. Окрім того, ним не отримана відповідь щодо надання йому Банком кредитних канікул (а.с. 132). 21 жовтня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив у зв'язку зі складною економічною ситуацією та зменшенням доходів надати йому відтермінування по сплаті основного боргу терміном на 18 місяців, пролонгації терміну користування кредитом на 60 місяців та відстрочку сплати 50% суми місячного платежу по процентах терміном на 18 місяців, а також зарахувати суму прострочених платежів по договору кредиту № 770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року до основної суми заборгованості.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що ПАТ Укрсоцбанк є уповноваженим банком на здійснення валютних операцій з надання коштів в іноземній валюті у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, лише з 5 жовтня 2011 року на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій № 5 та додатку до даної генеральної ліцензії.

Однак вказані вимоги суперечать обставинам справи, оскільки 29.12.2001 року АКБ "Укрсоцбанк" отримало від НБУ банківську ліцензію № 5 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" та дозвіл №5-1 на право здійснення банківських операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" згідно додатку до даного дозволу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до заяв на видачу готівки № 563 від 07.08.2008 року та № 55 від 08.10.2008 року, виписки по особовому рахунку № 0681 за період з 07.08.2008 року по 08.10.2008 року, завіреною відповідачем, ОСОБА_1 отримав від відповідача кредитні кошти, а саме 07.08.2008 року - 10000дол. США, що еквівалентно 48445грн. та 08.10.2008 року - 9950дол. США, що еквівалентно 48665,45грн.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 23.01.2013 року №5382/12-22, складеного Тернопільським відділенням КНДІСЕ, рукописний підпис знизу від графи "Підпис отримувача" в заяві на видачу готівки №563 від 07.08.2008 року виконано ОСОБА_1 Рукописний підпис у графі "Підпис отримувача" в заяві на видачу готівки № 55 від 08.10.2008 року виконано ОСОБА_1

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 29.09.2013 року №13/51/13, складеного НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області, підписи у заві за видачу готівки, підпис знизу у графі "Підпис отримувача" в заяві на видачу готівки № 563 від 07.08.2008 року виконано ОСОБА_1 Підпис у графі "Підпис отримувача" в заяві на видачу готівки № 55 від 08.10.2008 року виконано ОСОБА_1

Отже, аналізуючи вищенаведені обставини та зміст зазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом не встановлено підстав для визнання недійсними окремих частин кредитного договору та не встановлено порушення прав позивача відповідачем.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2