23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 04 серпня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2015 року Публічнеакціонерне товариствоКомерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 17 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір№ HMS0AN02004684, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 11 513,48 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення 16 березня 2015 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 20 лютого 2015 року утворилась заборгованість в розмірі
44 083,05 дол. США, що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 11 712,10 дол. США, заборгованість по процентам в розмірі
3 358,32 дол. США, заборгованості по комісії в розмірі 638,24 дол. США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 26 266,65 дол. США, штрафу (фіксована частина) в розмірі 8,98 дол. США, штрафу (процентна складова) в розмірі 2 098,77 дол. США. Ураховуючи викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 17 березня 2008 року № HMS0AN02004684, яка станом на 20 лютого 2015 року становить 15 708,66 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно
437 486 грн 18 коп. та пені і штрафів в сумі 753 650 грн 51 коп.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту, відсотках та комісії в розмірі 15 708 дол. США, що еквівалентно 330 981 грн 47 коп. та пеню в розмірі 553 438 грн 32 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 04 серпня

2015 року рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить скасувати рішення апеляційного суду Хмельницької області від

04 серпня 2015 року та залишити в силі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи розмір заборгованості по кредитному договору станом на 20 лютого 2015 року, виходив із того, що в разі не сплати позичальником заборгованості по черговим страховим платежам така заборгованість враховується як заборгованість по тілу кредиту.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що наданий розрахунок не відповідає вимогам ст. 60 ЦПК України, та не може бути прийнятий судом як достеменний і переконливий доказ розміру заборгованості по кредитно-заставному договору.

Судами встановлено, що 17 березня 2008 року між сторонами було укладено кредитно-заставний договір № HMS0AN02004684, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в загальному розмірі 11 502,02 дол. США з кінцевою датою поверненням 16 березня 2015 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,56 % річних.

Крім того, з метою виконання позичальником зобов'язань за п. 3.4. кредитного договору відкривається кредитна лінія в розмірі

3 837,85 дол. США для сплати чергових страхових платежів (п. 17.1.7).

З метою забезпечення зобов'язання за цим договором позичальник передала в заставу автомобіль DaewooMatiz(п. 17.9 договору).

ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором з грудня 2008 року належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість по вищевказаному кредитно-заставному договору, 19 січня 2011 року отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлення про дефолт.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2011 року, яке частково змінено рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 01 вересня 2011 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Daewoo, модель Matiz, вартістю 54 030 грн, що належить на праві власності ОСОБА_4 шляхом продажу автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк». З вартості предмета застави ПАТ КБ «ПриватБанк» має бути сплачена заборгованість ОСОБА_4 за кредитно-заставним договором від 17 березня 2008 року № HMS0AN02004684:

10 833,51 дол. США неповернутого кредиту, 1 346 дол. США - процентів, 243,10 дол. США - винагороди за резервування ресурсів, 11 388 грн 75 коп. пені, - а всього 12 422,61 дол. США та 11 388 грн 75 коп.

Однак рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки виконано не було.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитно-заставному договору станом на 20 лютого 2015 року, не відповідає умовам кредитного договору, суперечить його умовам встановленими рішеннями, які набрали законної сили. Крім того, розрахунок містить в собі суттєві суперечності, свідчить про збільшення відповідальності позичальника за договором без укладення додаткових угод та може призвести до стягнення з позичальника грошових коштів, які не передбачені умовами кредитного договору, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки наданий розрахунок не відповідає вимогам ст. 60 ЦПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Хмельницької області від 04 серпня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 04 серпня

2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко