Справа № 444/1104/15-ц
Провадження № 2/444/596/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

26 червня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області , третьої особи : ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її сестри ОСОБА_3. Свої позовні вимоги, які позивач підтримала в судовому засіданні, мотивує тим, що 04.07.1979 року помер батько позивача, ОСОБА_4. Після смерті її батька залишилося наступне спадкове майно, а саме : житловий будинок № 42-А по вул.Л.України, в м.Жовква Львівської області. Після смерті ОСОБА_4 залишилося троє спадкоємців позивач, ОСОБА_1 її сестра ОСОБА_3 та їх мати ОСОБА_5. ОСОБА_5 померла 22.08.2002 року.

Після смерті матері залишилося двоє спадкоємців позивач та її сестра.

1/2 частину житлового будинку № 42-А по вул.Л.України, в м. Жовква Львівської області позивач успадкувала в ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі та отримала свідоцтво про право на спадщину від 16.12.2005 року. Позивачкою було здійснено добудову до житлового будинку № 42-А по вул.Л.України, в м.Жовква Львівської області.

Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області у цивільній справі № 2-1108/2006 року від 06.11.2006 року за позивачем було визнано право власності на самочинно зведене нерухоме майно, а саме житлову прибудову до будинку № 42-А, по вул.Л.Українки в м.Жовкві Львівської області, розміром 6,45м. х 10,20м. (2.10м.х2,73м.), із загальною площею будинку 174,9 кв.м., житловою 89,5 кв.м., перебудований сарай (Б) в гараж розміром 3,37м. х 11,70м.

09.03.2006 року померла сестра позивача, ОСОБА_3.

Сестра належну їй 1/2 частину житлового будинку № 42 -А по вул. Л.Українки, в м.Жовква Львівської області в нотаріальній конторі не оформила. Чоловік ОСОБА_3 також помер. Інших спадкоємців у них не було. Позивач з сестрою проживали в даному будинку, як до так і після смерті батька, матері . Позивач залишилася в даному будинку проживати після смерті сестри.

Таким чином, сестра позивача фактично вступила в управління спадковим майном після смерті батьків, хоча юридично право власності належним чином не оформила. Позивач звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в усній формі мені відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить задоволити позов.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені.

Однак, відповідачем ОСОБА_2 міською радою та третьою особою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою надіслано до суду листа в якому просили розглядати справу у відсутності їх представників.

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін на підставі поданих доказів по справі .

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

З свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 347060 від 14.09.2004 року вбачається, що ОСОБА_4 помер 04.07.1976 року.

З свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 248312 від 23.08.2002 року вбачається, що ОСОБА_5 померла 22.08.2002 року.

З свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 349575 від 03.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 08.03.2006 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 8 від 03.04.2014 року ОСОБА_6 помер 16.08.2007 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 2 від 03.04.2014 року ОСОБА_7 змінила своє прізвище на «Масляк» у зв»язку з одруженням.

З свідоцтва про народження серії 1-СГ № 352566 від 14.09.2004 року вбачається, що ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З свідоцтва про шлюб І-СГ № 054862 вбачається, що ОСОБА_8 змінила своє прізвище на «Шульган» у зв»язку з одруженням.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом виданим ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою від 16.12.2005 року позивач отримала у власність 1/2 частину житлового будинку № 42-А по вул. Л.України, в м.Жовква Львівської області в порядку спадкування після смерті її батька.

Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області у цивільній справі № 2-1108/2006 року від 06.11.2006р. за ОСОБА_1 було визнано право власності на самочинно зведене нерухоме майно, а саме житлову прибудову до будинку № 42-А, по вул.Л.Українки в м.Жовкві Львівської області, розміром 6,45мх10,20м (2.10м.х2,73м.), із загальною площею будинку 174,9 кв.м., житловою 89,5 кв.м., перебудований сарай (Б) в гараж розміром 3,37м х 11,70м.

З пояснень позивача вбачається, що вона з сестрою проживали в даному будинку як до так і після смерті батька, матері позивач залишилася в даному будинку проживати після смерті сестри.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (чинного на момент дії правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

-якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Дані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично вступила в управління спадковим майном після смерті батьків, хоча юридично право власності належним чином не оформила.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Поясненнями позивача стверджується, що вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в усній формі їй відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки, ОСОБА_3 належним чином не оформила свого права власності на належну частину їй спірного майна то позивач не має можливості оформити право на спадщину після смерті ОСОБА_3І і змушена звернутися до суду із позовом.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 3, 5,6,10,57,58,60,208-209,212-215,218, 223,224-228,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку №42 А , який знаходиться за адресою : м.Жовква, вул.Л.Українки , Жовківського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_3 померлої 08.03.2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Одночасно розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.