Справа № 545/549/15-ц
Провадження № 2/545/481/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.

при секретарі Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № PLJOAN36440043, згідно з яким Банк надав позичальнику кредит у сумі 47 946,86 грн., а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кошти до 04.07.2014 року і сплатити проценти за користування кредитом.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, просили стягнути з відповідача 286 546,25 грн. заборгованості по кредитному договору, що складається з: 34 277,41 грн. - заборгованості за кредитом; 78 783,89 грн. заборгованості по процентам за користуванням кредитом; 3 625,02 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 169 859,93 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності при зверненні до суду; окрім того, зазначив, що між ним та банком для забезпечення виконання ним зобовязань за кредитним договором був укладений договір застави автомобіля; через невиконання ним умов договору заставний автомобіль був переданий Банку у рахунок погашення заборгованості за кредитом 20.07.2011 року.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлено, що 04.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № PLJOAN36440043, згідно з яким Банк надав позичальнику кредит у сумі 47 946,86 грн., а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кошти до 04.07.2014 року і сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,17 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороду за надання фінансового інструменту щомісяця в період сплати у розмірі 0,1400% від суми виданого кредиту(а.с10-11) З метою забезпечення виконання зобовязань між цими ж сторонами 04.07.2007 року укладений договір застави автомобіля НОМЕР_1 (а.с. 30-32). Як вбачається з Акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та передачу їх стягувану від 20.07.2011 року, заставний автомобіль був переданий Банку на підставі виконавчого листа №2-3634 від 24.05.2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська(а.с. 33).

Згідно з платіжним дорученням №1 від 17.04.2013 року, кошти у сумі 31 500 грн. внесені на погашення заборгованості по кредитному договору ОСОБА_1В.(а.с.54).

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно з умовами договору погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно з 01 по 07 число кожного місяця; термін дії договору до 04.07.2014 року.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 24.02.2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитом з 24.02.2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів обґрунтованості нарахованої суми заборгованості з огляду на те, що п. 7 договору визначено щомісячний платіж у сумі 971,89 грн. без зазначення його складових, зокрема, тіла кредиту, відсотків, комісії та пені, що унеможливлює проведення таких розрахунків судом поза межами строку дії договору, тому суд приходить до висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором у межах строку позовної давності та з урахуванням строку дії договору з 24.02.2012 року по 07.07.2014 року у розмірі 27 212,92 грн.(971,89 Х 28 місяців = 27 212,92 грн.).

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 27 212,92 грн. заборгованості за договором кредиту та 272,22 грн. судового збору, всього 27 485,14 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 10 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2