Справа № 296/6739/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Житомирська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0037 га за адресою АДРЕСА_1 та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення паркану. Також позивач просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 298,88 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Управлінням контролю за використанням земель Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1. У ході перевірки встановлено, що відповідач огородила парканом прилеглу до будинку АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,0037 га та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови для власних потреб. Будь-які правовстановлюючі документи на огороджену земельну ділянку у ОСОБА_1 відсутні. Крім того, на підставі матеріалів перевірки, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 року проведено розрахунок шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки, яка становить 298,88 грн..

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач і представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали. Відповідач пояснила, що прилеглу до будинку АДРЕСА_1 ділянку вона не огороджувала, а паркан було встановлено ще до того, як вона у 2007 році придбала квартиру. Крім того, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року скасовано приписи Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 08.08.2013 року №103/24 та від 17.09.2013 року №167/24.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Встановлено, що інспектором Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області за заявою ОСОБА_2 проводилася перевірка дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_1, про що складено акти перевірки №139/24 від 08.08.2013 року та №230/24 від 17.09.2013 року, а також акт обстеження земельної ділянки від 08.08.2013 року №86/24.

Як вбачається з акту перевірки від 08.08.2013 року (а.с.7) та акту обстеження земельної ділянки від 08.08.2013 року (а.с.15) за результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 огородила парканом прилеглу до будинку АДРЕСА_1 земельну ділянку загальною площею 0,0037 га, чим завдала перешкод у користуванні прибудинковою територією власникам інших квартир даного будинку. Згідно з інформацією, що надана Управлінням Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області відповідно до земельно-облікових даних відомості щодо реєстрації права власності чи користування вказаною земельною ділянкою відсутні.

За результатами перевірки Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області видано припис від 08.08.2013 року № 103/24 про усунення виявлених порушень земельного законодавства (а.с.9).

Відповідно до акту перевірки від 17.09.2013 року (а.с.8) ОСОБА_1 вимоги припису №139/24 від 08.08.2013 року не виконано, самовільно зайнята земельна ділянка не звільнена.

За результатами перевірки Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області видано припис №167/24 від 17.09.2013 року про усунення виявлених порушень земельного законодавства (а.с.10).

Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області 15.08.2013 за самовільне зайняття земельної ділянки на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.53-1 КУпАП (а.с.11), а також 17.09.2013 року за невиконання припису на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене 188-5 КУпАП (а.с.12), за наслідками розгляду яких винесено постанови від 23.08.2013 року (а.с.13) та від 24.09.2013 року (а.с.14).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області №129 від 27.08.2013 року (а.с.16) розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки складає 298,88 грн. (а.с.16).

Згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року (а.с.48-52) вищезазначені приписи Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області №103/24 від 08.08.2013 року та №167/24 від 17.09.2013 року скасовано.

При цьому, судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 не огороджувала парканом прилеглу до будинку АДРЕСА_1 земельну ділянку. Фактично між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за заявою якої здійснено перевірку, існує спір щодо додержання правил добросусідства, які закріплені законодавцем у ст.ст. 103-109 Земельного кодексу України. Вказаний спір щодо додержання правил добросусідства підлягає розгляду лише судом шляхом безпосереднього звернення до нього власника земельної ділянки або землекористувача з вимогою усунення порушення його права, що випливає із змісту ст.212 Земельного кодексу України.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року залишено без змін (а.с.59-60).

Враховуючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_1 не огороджувала парканом прилеглу до будинку АДРЕСА_1 земельну ділянку, а приписи Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області №103/24 від 08.08.2013 року та №167/24 від 17.09.2013 року скасовано, тому суд приходить до висновку, що факт самовільного зайняття ОСОБА_1 прилеглої до будинку АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 0,0037 га не підтверджений, тому підстави для зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0037 га за адресою АДРЕСА_1 та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення паркану відсутні.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 298,88 грн., то відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність обов'язкових умов, а саме: наявності шкоди; протиправності дій заподіювача шкоди; причинного зв'язку між противоправною поведінкою заподіювача і шкодою; вини в заподіянні шкоди.

Оскільки позивачем не доведено наявність обов'язкових умов для покладення відповідальності на відповідача як заподіювача шкоди, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", ст.211 ЗК України, ст.1166 ЦК України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко