Справа 688/1601/15-ц
№ 2/688/499/15
Рішення

Іменем України

15 травня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Головко Н.П.,

секретаря Обезюк І.І.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, управління Держземагенства в Шепетівському районі Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

30 квітня 2015 року позивачка ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом до Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, управління Держземагенства в Шепетівському районі Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 17 травня 2012 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої в управління спадковим майном вступив чоловік померлої - її батько ОСОБА_3 Батько, не отримавши свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала померлій дружині, помер 19 вересня 2014 року. Звернувшись у встановлений законом строк після смерті батька до нотаріальної контори, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Конотоп вул. Шевченка,7 Шепетівського району та на грошові вклади у банківських установах. У видачі свідоцтва про право власності за законом на земельну ділянку, розміром 1,94 га., що належала батькові та на земельну ділянку розміром 1,73 га., що належала матері їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів державних актів на право власності на земельні ділянки, які було втрачено. Просила позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не зявились, подала заяву, у якій просила справу слухати без її участі, позов підтримала.

Відповідач представник Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій позов визнав, просив справу слухати без його участі.

Відповідач представник управління Держземагенства в Шепетівському районі Хмельницької області у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій позов визнав, просив справу слухати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї.

Судом встановлено, що 17 травня 2012 року померла матір позивачки ОСОБА_2, майно якої успадкував її чоловік ОСОБА_3, однак не оформив свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, в звязку з втратою державного акта.

19 вересня 2014 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно: земельні ділянки розмірами 1,94 та 1,73 га., що знаходяться на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Позивачка є донькою померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Викладене підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження позивачки та про укладення шлюбу.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1,5)

Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини .

На день смерті ОСОБА_2, що є матірю позивачки, з нею проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_3, який після смерті дружини фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном. 19 вересня 2014 року помер не оформивши своїх спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_3, заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі: 56618401. В управління та розпорядженням майном фактично вступила позивачка, що підтверджується довідкою Михайлюцької сільської ради №232 від 03 березня 2015 року та матеріалами спадкової справи.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3, на земельні ділянки, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів - державних актів на право власності на земельні ділянки, які було втрачено, що підтверджується оголошеннями в газеті «Шепетівський вісник» від 14 листопада 2013 року та 22 травня 2014 року.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З матеріалів справи слідує, що земельні ділянки, які входять до спадкового майна належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується копіями державних актів про право власності на земельну ділянку серії Р1 771850 від 29 серпня 2002 року та серії Р1 771940 від 29 серпня 2002 року, посвідченими начальником управління Держземагенства в Шепетівському районі, оригінал яких втрачено, витягом з державного земельного кадастру про земельні ділянки, витягом про нормативно грошову оцінку земельних ділянок. З викладеного слідує, що земельні ділянки, площею 1,94 га. та 1,73 га. на території Михайлюцької сільської ради належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі державних актів серії Р1 771946 від 29 серпня 2002 року та серії Р1 771850 від 29 серпня 2002 року, відповідно.

Фактично прийнявши спадщину, позивачка є спадкоємицею майна померлого. У видачі свідоцтва їй відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено її цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16,331,392,1216, 1258,1261,1267, 1268- 1272 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, розміром 1,94 га., за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_3, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 19 вересня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку розміром 1,73 га. за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яка до дня смерті 17 травня 2012 року належала ОСОБА_2, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 19 вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: