справа № 756/5624/14-ц
провадження № 2/361/1852/15
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором і зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі - ПАТ "Родовід Банк") звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення та уточнення позовних вимог, просить стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-00577.08.2 від 06 березня 2008 року в розмірі 25098,43 доларів США та 10425780 грн. 84 коп. (а. с. 1-4, 214-215).

В обґрунтування позову зазначало, що 06 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" (далі - Банк), найменування якого змінено згідно із вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", і відповідачем ОСОБА_3 (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 77.1/АК-00577.08.2, за умовами якого Банк відкрив Позичальникові відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18463,22 доларів США строком до 06 березня 2015 року. Процентна ставка за кредитом становить 9 % річних. Щомісячна плата за обслуговування кредиту складає 0,2000 % від суми виданого кредиту.

Того ж дня, 06 березня 2008 року, з метою забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком і відповідачем ОСОБА_4 (далі - Поручитель) укладено договір поруки, за умовами якого вона зобов'язалася відповідати солідарно перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, а також усіма додатковими угодами, які можуть бути укладені до закінчення строку дії даного кредитного договору.

Банк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_3 кредит у зазначеному вище розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1691_42 від 06 березня 2008 року.

Позичальник зобов'язувалася повністю погасити заборгованість за кредитом і сплатити нараховані проценти. У випадку порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів відповідно до п. 3.9 кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язувалася сплатити за кожний день прострочення Банку пеню в розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості.

15 жовтня 2008 року Банк і ОСОБА_3 уклали додаткову угоду до кредитного договору від 06 березня 2008 року, на підставі якої п. 1.5 кредитного договору виклали в новій редакції та встановили процентну ставку за кредитом у розмірі 11 % річних.

Всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_3 належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованість за кредитом не погашає, нараховані проценти, щомісячну плату за обслуговування кредиту та пеню не сплачує, тому відповідачі мають нести також відповідальність передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Станом на 21 серпня 2015 року згідно із розрахунком загальна сума заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-00577.08.2 від 06 березня 2008 року перед ПАТ "Родовід Банк" складає 25098,43 доларів США та 10425780 грн. 84 коп., з яких:

- 15696,11 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом;

- 9402,32 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками;

- 904 грн. 59 коп. - прострочена заборгованість по платі за обслуговування кредиту;

- 10358701 грн. 95 коп. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості за весь період;

- 54737 грн. 94 коп. - 3 % річних від простроченої суми кредитної заборгованості;

- 11436 грн. 36 коп. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості по платі за обслуговування кредиту.

Вказана сума заборгованості за кредитним договором відповідачами в добровільному порядку не сплачена.

У червні 2015 року відповідач ОСОБА_4 після скасування судом заочного рішення у цій справі та призначення справи до судового розгляду в загальному порядку подала до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ "Родовід Банк", третя особа: ОСОБА_3, у якій просила визнати припиненим договір поруки, укладений 06 березня 2008 року між нею і Банком.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначала, що 06 березня 2008 року між Банком і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 77.1/АК-00577.08.2.

Того ж дня між нею, ОСОБА_4, і Банком укладено договір поруки, відповідно умов п. 1.2 якого вона зобов'язувалася відповідати солідарно за виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим кредитним договором, а саме: повернути Банку суму відновлювальної кредитної лінії в розмірі 18463,22 доларів США у строк до 06 березня 2015 року, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 9 % річних та у разі порушення зобов'язань за кредитним договором сплатити Банку пеню в розмірі 1,6 % від суми заборгованості за кожен день прострочення.

15 жовтня 2008 року між Банком і ОСОБА_3 була укладена додаткова угода до кредитного договору, якою процентну ставку за користування кредитом встановлено в розмірі 11 % річних, чим фактично змінено умови кредитного договору і збільшено відповідальність Поручителя за договором поруки, на що згоди вона не надавала. Про укладення додаткової угоди та зміну розміру процентів за кредитом ні Банк, ні ОСОБА_3 її не повідомляли.

За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Збільшення сторонами кредитного договору процентної ставки за кредитом призвело до збільшення обсягу її, ОСОБА_4, відповідальності за договором поруки, у зв'язку з чим укладений нею із Банком 06 березня 2008 року договір поруки є припиненим з моменту укладення 15 жовтня 2008 року додаткової угоди між Банком і ОСОБА_3

Представник позивача Смик Д.П. у суді позов підтримала, просила суд позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 не визнала та пояснила, що згідно із п. 1.1 договору поруки Поручитель відповідає перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором від 06 березня 2008 року, а також усіма додатковими угодами, які можуть бути укладені між Банком і Позичальником до закінчення строку його дії. У зв'язку з цим, про укладення останніми 15 жовтня 2008 року додаткової угоди до кредитного договору та збільшення процентної ставки з 9 до 11 % річних Поручитель не повідомлялася.

Просила у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про припинення договору поруки відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов ПАТ "Родовід Банк" визнала частково. Не заперечувала проти стягнення з неї на користь ПАТ "Родовід Банк" простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими процентами в розмірі 25098,43 доларів США.

В іншій частині позовні вимоги вважала необґрунтованими.

У поданих запереченнях на позовну заяву вказувала на те, що пеня за прострочення сплати нею кредиту та відсотків ПАТ "Родовід Банк" нарахована більше ніж за один рік, що суперечить п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Просила застосувати спеціальну позовну давність один рік щодо стягнення пені, а також відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити суму нарахованої пені до 20000 грн., оскільки її розмір значно перевищує суму заборгованості за кредитом і процентами.

Також надала суду квитанцію від 02 жовтня 2015 року на суму 905 грн., що свідчить про повне погашення нею заборгованості по платі за обслуговування кредиту.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ "Родовід Банк" про визнання договору поруки припиненим підтримала та пояснила, що про укладення нею із Банком 15 жовтня 2008 року додаткової угоди щодо збільшення процентної ставки за кредитним договором Поручителя вона не повідомляла. Просила суд зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у суді позов ПАТ "Родовід Банк" про стягнення солідарно із ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором не визнав, просив суд у задоволенні позову в частині вимог до Поручителя відмовити та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

06 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", і відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 77.1/АК-00577.08.2.

Згідно із умовами п. п. 1.1, 1.2, 1.5 кредитного договору Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18463,22 доларів США строком повернення до 06 березня 2015 року включно. Кредитні кошти надавалися на купівлю автомобіля і сплату страхових платежів. Процентна ставка за цим договором становить 9,00 % річних. Щомісячна плата за обслуговування кредиту складає 0,2000 % від суми виданого кредиту.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.3 кредитного договору Позичальник зобов'язувалася до 10-го числа кожного місяця частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 219,80 доларів США, шляхом внесення коштів готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку, сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом та плату за обслуговування кредиту згідно із графіком платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору.

Із змісту п. 3.9 кредитного договору вбачається, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів Позичальник зобов'язувалася сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу.

Того ж дня, 06 березня 2008 року, крім цього кредитного договору, між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" і відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки.

За умовами п. п. 1.1-1.3 договору поруки ОСОБА_4 зобов'язувалася відповідати солідарно перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором № 77.1/АК-00577.08.2 від 06 березня 2008 року, а також усіма додатковими угодами, які можуть бути укладені між Банком і Позичальником до закінчення строку його дії, зокрема: погашення суми кредитної відновлювальної лінії в розмірі 18463,22 доларів США в строк до 06 березня 2015 року, сплату процентів за користування кредитом у розмірі 9 % річних та пені в розмірі 1,6 % від суми заборгованості за кожен день прострочення зобов'язань за кредитним договором. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник.

15 жовтня 2008 року між Банком і позичальником ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою п. 1.5 даного договору викладено в новій редакції та визначено, що процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 11 % річних.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання за укладеним 06 березня 2008 року із ОСОБА_3 кредитним договором № 77.1/АК-00577.08.2 виконав, надав Позичальникові кредит у визначеному цим договором розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1691_42 від 06 березня 2008 року.

У порушення вимог закону та умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 своїх зобов'язань за цим договором належним чином не виконала, у встановлений договором строк до 06 березня 2015 року кредит не повернула, нараховані проценти та інші передбачені договором платежі не сплатила.

Суд встановив, що станом на 21 серпня 2015 року загальна сума заборгованості перед ПАТ "Родовід Банк" за кредитним договором № 77.1/АК-00577.08.2 від 06 березня 2008 року складає 25098,43 доларів США та 10425780 грн. 84 коп., з яких:

- 15696,11 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом;

- 9402,32 доларів США - прострочена заборгованість за процентами;

- 904 грн. 59 коп. - прострочена заборгованість по платі за обслуговування кредиту;

- 10358701 грн. 95 коп., що на дату розрахунку еквівалентно 470192,48 доларів США, - загальна сума пені за період з 13 травня 2008 року по 21 серпня 2015 року за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами, з яких: 3132016 грн. 35 коп., що еквівалентно 142165,55 доларів США, - пеня за несвоєчасне погашення даної кредитної заборгованості за один рік за період з 21 серпня 2014 року по 21 серпня 2015 року;

- 54737 грн. 94 коп. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платою за обслуговування кредиту, з яких: 33810 грн. 17 коп. - 3 % річних від суми простроченого кредиту, 19382 грн. 07 коп. - 3 % річних від суми прострочених процентів та 1545 грн. 70 коп. - 3 % річних від суми простроченої плати за обслуговування кредиту;

- 11436 грн. 36 коп. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості по платі за обслуговування кредиту за період з 11 червня 2009 року по 01 липня 2015 року.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" про стягнення суми простроченої заборгованості за кредитом і нарахованими процентами в розмірі 25098,43 доларів США (15696,11 + 9402,32) відповідач ОСОБА_3 у суді визнала. Повністю сплатила прострочену заборгованість по платі за обслуговування кредиту в розмірі 904 грн. 59 коп., що підтверджується наданою нею квитанцією від 02 жовтня 2015 року. Не заперечувала проти стягнення з неї за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів пені в розмірі 20000 грн. В іншій частині проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Не визнала позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" щодо солідарної сплати заборгованості за кредитним договором і відповідач ОСОБА_4, посилаючись на припинення її поруки, у зв'язку зі збільшенням процентної ставки за кредитним договором з 9 до 11 %, на що згоди вона не надавала.

За змістом ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За змістом норм ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Аналогічні роз'яснення містяться у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у якому вказано, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Верховний Суд України у постанові від 20 лютого 2013 року у справі № 6-172цс12 висловив правову позицію та зазначив, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Згоди на збільшення процентної ставки за користування кредитом з 9 до 11 % річних, що фактично призводить до збільшення відповідальності поручителя за кредитним договором, ОСОБА_4 не надавала. Про укладення 15 жовтня 2008 року між Банком і ОСОБА_3 додаткової угоди до кредитного договору, якою збільшено процентну ставку за користування кредитом, Поручителя ніхто не повідомляв та до її відома дану інформацію не доводив. Додаткова угода до договору поруки щодо збільшення процентної ставки за кредитом між Банком і ОСОБА_4 не укладалася.

Цих обставин представник позивача Смик Д.П. у суді не заперечувала, вказуючи на те, що за умовами п. 1.1 договору поруки ОСОБА_4 поручилася відповідати також і за усіма додатковими угодами, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору.

Посилання у п. 1.1 договору поруки на те, що Поручитель відповідає перед Банком у повному обсязі також і за своєчасне та повне виконання зобов'язань за усіма додатковими угодами, які можуть бути укладені між Банком і Позичальником до закінчення строку дії кредитного договору від 06 березня 2008 року, суд не вважає належним чином оформленою згодою ОСОБА_4 на збільшення обсягу відповідальності за договором поруки і підставою для покладення на неї як поручителя більшої відповідальності за невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань перед Банком за кредитним договором.

Із п. 1.2 договору поруки видно, що Поручитель ознайомлена з умовами кредитного договору щодо сплати процентної ставки за кредитом лише у розмірі 9 % річних.

Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України, висловленими у постановах від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11 та 21 листопада 2012 року у справі № 6-134цс12, у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ "Родовід Банк" про визнання договору поруки припиненим підлягає задоволенню частково.

У зв'язку із укладенням 15 жовтня 2008 року між Банком і ОСОБА_3 додаткової угоди до кредитного договору та зміною зобов'язання без згоди ОСОБА_4, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності Поручителя, суд визнає припиненою поруку відповідача ОСОБА_4 за договором поруки від 06 березня 2008 року.

Виходячи з наведеного, правові підстави для стягнення із ОСОБА_4 солідарно заборгованості за кредитним договором відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 2 ст. 551 ЦК України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За весь час несвоєчасного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (погашення кредиту та сплату процентів) ПАТ "Родовід Банк" за період з 13 травня 2008 року по 21 серпня 2015 року відповідачу ОСОБА_3 нарахована пеня в розмірі 10358701 грн. 95 коп., з яких: 3132016 грн. 35 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 21 серпня 2014 року по 21 серпня 2015 року.

Відповідач ОСОБА_3 у суді заявила про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог про стягнення пені, у зв'язку з чим позов ПАТ "Родовід Банк" в частині стягнення пені за межами позовної давності задоволенню не підлягає.

У ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що станом на 21 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитом і процентами складає 25098,43 доларів США, що за курсом Національного банку України на цю дату (1 долар США = 22,030769 грн.) становить 552937 грн. 71 коп. (25098,43 х 22,030769).

Зазначена вище сума нарахованої пені навіть за один рік у розмірі 3132016 грн. 35 коп. значно перевищує суму заборгованості за кредитом і процентами.

Відповідач ОСОБА_3 у суді пояснила, що у зв'язку із значним підвищенням курсу долара до гривні, вона не мала фінансової можливості своєчасно погашати кредит, сплачувати проценти та плату за обслуговування кредиту.

Із наданих ОСОБА_3 квитанцій від 27 травня, 09 червня та 02 жовтня 2015 року вбачається, що відповідачем повністю погашена заборгованість по платі за обслуговування кредиту в загальному розмірі 21710 грн. 56 коп.

Враховуючи зазначені обставини, заяву ОСОБА_3 про зменшення розміру пені до 20000 грн., оскільки вона значно перевищує суму заборгованості за кредитом і процентами, суд дійшов висновку про можливість зменшення суми нарахованої пені.

За умовами п. 3.9 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів відповідач ОСОБА_3 зобов'язувалася сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу.

Виходячи з наведеного, враховуючи суму кредитної заборгованості, суму нарахованої пені за кредитним договором у межах позовної давності, фінансовий стан Позичальника, факт повного погашення ОСОБА_3 заборгованості по платі за обслуговування кредиту, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої відповідачу пені до 50112 грн. 26 коп., що становить 1,6 % від суми пені за один рік у розмірі 3132016 грн. 35 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За змістом норм ст. ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України або грошовому еквіваленті в іноземній валюті.

У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи прострочення Позичальником виконання грошових зобов'язань, суд вважає, що вимоги ПАТ "Родовід Банк" про стягнення з ОСОБА_3 трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 54737 грн. 94 коп. ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Обґрунтованими є також і позовні вимоги про стягнення на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України із відповідача ОСОБА_3 інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості по платі за обслуговування кредиту в розмірі 11436 грн. 36 коп., обчислених із застосуванням встановленого індексу інфляції від суми цієї плати у гривні на день платежу.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання судом припиненою поруки відповідача ОСОБА_4, часткове визнання позову відповідачем ОСОБА_3, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" підлягають задоволенню частково, на користь ПАТ "Родовід Банк" із ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором№ 77.1/АК-00577.08.2 від 06 березня 2008 року в розмірі 25098,43 доларів США та 116286 грн. 56 коп., з яких:

- 15696,11 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом;

- 9402,32 доларів США - прострочена заборгованість за процентами;

- 50112 грн. 26 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами;

- 54737 грн. 94 коп. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платою за обслуговування кредиту;

- 11436 грн. 36 коп. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості по платі за обслуговування кредиту.

Вирішуючи питання про компенсацію понесених сторонами витрат по сплаті судового збору, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_3 на користь ПАТ "Родовід Банк" підлягає стягненню судовий збур у сумі 3654 грн. та із останнього на користь ОСОБА_4 - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-00577.08.2 від 06 березня 2008 року в розмірі 25098 (двадцять п'ять тисяч дев'яносто вісім) доларів США 43 центи та 116286 (сто шістнадцять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 56 коп., з яких: 15696,11 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 9402,32 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 50112 грн. 26 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами; 54737 грн. 94 коп. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платою за обслуговування кредиту; 11436 грн. 36 коп. - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості по платі за обслуговування кредиту.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" судовий збір у сумі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим задовольнити частково.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_4 за договором поруки, укладеним нею 06 березня 2008 року із Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк".

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.