АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7338/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2141/15Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Триголова В.М.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки сторін у праві спільної сумісної власності на квартиру, автомобіль та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2015 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль НОМЕР_1, 1986 року випуску спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнано за сторонами право власності за кожним по 1/2 частині зазначеного майна.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_3 на її користь грошової компенсації за автомобіль НОМЕР_1, 1986 року випуску відмовлено.

У задоволенні інших вимог по зустрічному позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання юридичної допомоги в сумі 2168, 04 грн.

З даним рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, задовольнивши їх у повному обсязі. Зокрема наполягає на стягненні на її користь з ОСОБА_3 грошової компенсації ? вартості автомобіля.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду в частині визнання за сторонами права власності на квартиру та автомобіль не оскаржено, тому колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Судом вірно встановлено, що з 12 грудня 1992 року сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.03.2012 року було розірвано.

У період шлюбу сторонами було придбано у власність автомобіль «Ауді 100» 1986 року, який оформлений на відповідача ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, врахувавши вказані норми чинного законодавства та роз'яснення Верховного суду України, а також відсутність згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації, місцевий суд прийшов до вірного висновку про відмову в частині відшкодування грошових витрат як позивачу так і відповідачу за вказаний автомобіль.

Такий висновок місцевого суду зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитися з висновком суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Виходячи з тривалості розгляду справи та обсягу виконаної роботи, місцевий суд навів у рішенні суду вичерпний розрахунок витрат відповідача ОСОБА_3 на правову допомогу своєму адвокату ОСОБА_4, які становлять 2 168 грн. 04 коп., однак у порушення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнув з ОСОБА_2 всю вказану суму судових витрат.

Оскільки позов задоволено частково, судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу у сумі 1084 грн. 02 коп.

В свою чергу, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що судом проігноровано роботу фахівця-адвоката ОСОБА_5, яка надавала юридичні послуги ОСОБА_2, оскільки останньою така вимога не заявлялася. Крім того матеріали справи не містять платіжного документа про оплату юридичних послуг та відповідного розрахунку вартості послуг адвоката ОСОБА_5, а від сплати судового збору ОСОБА_3 звільнений як інвалід ІІ групи.

За таких обставин, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2015 рокуслід змінити, шляхом зменшення розміру стягнутих із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат за надання юридичної допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314, 317 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2015 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат за надання юридичної допомоги з 2168, 04 грн. до 1084 грн. 02 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Дряниця Ю.В. /підпис/ Триголов В.М.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _________________ Панченко О.О.