Справа № 226/272/15-ц
Провадження № 2/226/263/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в шлюбних стосунках з 20 серпня 2004 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син - ОСОБА_3. В квітні 2005 року через нерозуміння одне одного вони з відповідачем припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу разом не проживають. Вказуючи на те, що їх шлюб розпався остаточно і відновленню не підлягає, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій висловлює свою згоду на розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2004 року. Їх шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 176 (арк.спр.6).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження (арк.спр. 7).

Як встановлено судом, тривалий час сторони разом не проживають, дитина знаходиться на вихованні позивачки. Участі у вихованні та утриманні дитини відповідач не приймає.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу.

Як вбачається з пояснень позивача та письмової заяви відповідача, жодна із сторін жити разом та відновлювати сімейні стосунки не бажає, що дає суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу.

Оскільки досліджені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений.

Порушуючи питання розірвання шлюбу, позивач просить суд відновити їй її дошлюбне прізвище

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на це суд вважає за можливе відновити позивачці її дошлюбне прізвище.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (до шлюбу ОСОБА_1), зареєстрований 20 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 176, розірвати, відновивши позивачці прізвище «ОСОБА_1».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя