Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва клопотання представника позивача ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у місті Києві, Конєвої Галини Миколаївни, треті особи: державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., Житлова ремонтно-експлуатаційна організація №410 в особі Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва» про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Дніпровським районним судом м. Києва відкрите провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у місті Києві, Конєвої Галини Миколаївни, треті особи: державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., Житлова ремонтно-експлуатаційна організація №410 в особі Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва» про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Одночасно з позовною заявою, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, відповідно до поданої заяви позивач просила суд: «Без виклику стороні, в день подання даної заяви з доповненнями та уточненнями, постановити ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, Конєвої Галини Миколаївни, треті особи: державний нотаріус 16-ої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, про визнання права власності на спадщину по закону та зобов'язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, та ухвалою накласти арешт (заборону на відчуження) на майно: 1. Квартиру АДРЕСА_1. 2. Грошові кошти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого АДРЕСА_1) на всіх рахунках: 1) ПАТ «Терра Банк» реквізити реєстрації назва Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» коротка назва ПАТ «Терра Банк» код за дата реєстрації 18.10.1996 №263 Дата внесення в довідник 17.12.1996 Ти банк реквізити системи електронних платежів (СЕП) Найменуванням ПАТ «Терра Банк» внутрішньобанківський код Загальні реквізити Адреса м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28-В Код телефонного зв'язку 044 Факс 286-03-11; 2) Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристалбанк» (, МФО 339050, місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз, буд. 2 м. Київ 04053».

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову ( ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту квартиру АДРЕСА_1, в той же час, позивачем не надано правовстановлюючих документів на спірний об'єкт нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, також не надано докази, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів забезпечення позову, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд не убачає підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 в частині накладання арешту на грошові кошти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які знаходяться на всіх рахунках в ПАТ «Терра Банк» та ПТ «Перехідний банк «Кристалбанк», оскільки норма закону яка регулює питання застосування заходів забезпечення позову, серед іншого, шляхом накладення арешту на грошові кошти, визначає можливість її застосування лише щодо грошових коштів, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тому правових підстав накладення арешту на грошові кошти, які належать особі, яка не є стороною цивільного процесу, в даному випадку гр. ОСОБА_4, цивільно-процесуальним законодавством на передбачено.

Крім того, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, визначено види забезпечення позову, які мають альтернативний характер, що виключає можливість їх застосування одночасно.

Оцінивши наведені підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів для забезпечення позову не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, яка подана позивачем ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у місті Києві, Конєвої Галини Миколаївни, треті особи: державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., Житлова ремонтно-експлуатаційна організація №410 в особі Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва» про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я