УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду із скаргою на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання неправомірною та скасування постанови від 19 березня 2015 року про повернення виконавчого листа.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що на виконання у Центральному відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції перебував виконавчий лист про стягнення боргу в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь банку. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 19 березня 2015 року було повернуто виконавчий документ стягувача, з підстав відсутності у боржників майна на яке може бути звернуто стягнення. Заявник вважає оскаржувану постанову незаконного та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року, провадження за скаргою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції - закрито.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить зазначені судові ухвали скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, суди виходили із того, що оскарження дій державного виконавця, вчинені у зведеному виконавчому провадженні при виконанні судових рішень судів різних юрисдикцій підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Судами установлено, що 27 січня 2014 року постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-497, виданого 22 липня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_5 боргу в сумі 470 251 грн 39 коп. приєднано до зведеного виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 49 Закону України "Про виконавче провадження" рішення судів різних юрисдикцій (адміністративної, господарської, цивільної, кримінальної) можуть бути зведені в одне виконавче провадження за постановою державного виконавця.

Судами також установлено, що 19 березня 2015 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції вищезазначений виконавчий лист повернуто стягувачу.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вважаючи зазначену постанову про повернення виконавчого документу неправомірною, звернувся до суду із зазначеною скаргою.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарги стосовно рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) із метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання судових рішень судів різних юрисдикцій та чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів.

У абз. 3, 4 п. 3 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам роз'яснено, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Отже, судом не враховано, що заявник оскаржує дії державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження, яке приєднано у зведене виконавче провадження; повернення виконавчого документа не відноситься до дій, які проводяться державним виконавцем з метою виконання саме зведеного виконавчого провадження, а стягувач, який вважає, що повернення виконавчого документа порушують його права, може оскаржити такі дії до суду, який видав виконавчий документ.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, вищенаведене до уваги не взяв та помилково вважав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскаржувані судові ухвали про закриття провадження у справі не можна вважати законними, у зв'язку із чим вони підлягають скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана