АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4044/14-ц Номер провадження 22-ц/786/852/15Головуючий у 1-й інстанції Сорока К. М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Корнієнка В.І., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Рибак О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 січня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про стягнення вартості вантажу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.01.2012 року при отриманні товару в м. Овруч виявилось, що стільниця в одному місці має тріщину-розколота, про що між нею та представником відповідача був складений Акт приймання-передачі, в якому були зазначені пошкодження. Позивачка зверталась до відповідача з претензією, на яку була надана відповідь про відмову у її задоволенні. Прохала стягнути з відповідача на її користь збитки в сумі 10000 грн., 250 грн. провізної плати та судові витрати.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохала рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права , невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 вже зверталась до Октябрського районного суду м. Полтави з аналогічним позовом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 1622/6026/2012 від 24 травня 2013 року її позов був задоволений (а.с. 12).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 серпня 2013 року дане рішення було скасовано та закрито провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (а.с.13-14).

В даній ухвалі зазначено, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки між сторонами виник спір, пов»язаний з господарською діяльністю позивача ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця з юридичною особою ТОВ «Нова пошта».

Позивачкою ОСОБА_2 надана довідка з державної реєстраційної служби України, з якої вбачається, що вона ніколи не була та на даний час не є підприємцем.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд правомірно прийняв до свого провадження позовну заяву ОСОБА_2 та розглянув її по суті, оскільки відмова в прийнятті позову ( чи закриття провадження) по своїй суті суперечила б вимогам ст.. 6 Європейської Конвенції в частині доступу до суду.

Позивачка належним чином довела, що вона ніколи не була суб'єктом підприємницької діяльності тому її спір повинен вирішитися в суді загальної юрисдикції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би встановлював вину перевізника чи розмір фактичної шкоди.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи та вимогам матеріального права.

За змістом ст. ст. 909, 917 ч.3, 924 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу(одержувачеві). Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.. Перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу. Перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно із ст. 133 Статуту автомобільного транспорту, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 року № 40 автотранспортні підприємства чи організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.01.2012 року між сторонами було укладено договір перевезення вантажу - стільниці в кількості 1 штука, вагою 50 кг, оголошеною вартістю 10000 грн. Згідно з разовим договором (публічна оферта) про надання транспортно-експедиторських послуг (п.5, п.6) вантаж повинен бути запакований відправником і забезпечувати його збереження при транспортуванні та розвантажувально-завантажувальних роботах, при цьому відповідачем зазначено, що у разі неналежного пакування він має право відмовити у заборі вантажу або звільняє себе від відповідальності за його збереження при перевезенні. У разі втрати або пошкодження відправлення з вини виконавця виконавець повертає одержувачу суму, що дорівнює оголошеній вартості, яка задекларована у товарно-транспортній накладній, при наявності цієї товарно-транспортної накладної, та вартість послуг, що була сплачена Відправником (у разі сплати, але не більше фактичної вартості відправлення.(а.с.70-71)

За умовами договору, укладеного сторонами, вантаж мав перевозитись відповідачем від відділення ТОВ «Нова Пошта» в м. Житомир до відділення в м. Овруч, тип послуги перевезення «двері-двері». На підтвердження укладення договору перевезення відповідачем було видано товарно-транспортну накладну № 8 від 26.01.2012 року, в якій міститься підпис представника перевізника про прийняття вантажу до перевезення без будь-яких зауважень.(а.с.10) Про незадовільний стан пакування, неналежність тари або упаковки, неправильність маркування вантажу тощо, які перешкоджають належному виконанню перевізником умов договору, і про що попереджено споживача-відправника, в накладній не зазначено.

З листа фізичної особи-підприємця, який відправляв стільницю вбачається, що транспортування в м. Овруч з м. Житомир проводилось представником ТОВ «Нова пошта». Загрузка виробу в м. Житомир проводилась разом з представником ТОВ «Нова пошта». На зауваження щодо пакування виробу в картонний матеріал та вимогу представника ТОВ «Нова пошта» було додатково упаковано виріб в м'яку обгортку з поролону завтовшки в 1.5 см.. Інших претензій щодо пакування виробу чи його маркування представник ТОВ «Нова пошта» не мав (а.с. 8).

Згідно з актом приймання-передачі, складеним 28.01.2012 року, за участі представника перевізника та отримувача вантажу, після розпакування товару було встановлено, що стільниця пошкоджена (а. с. 9).

В акті, в графі «стан пакування» відображено , що вантаж упаковано в картонну упаковку.

Про цілісність упаковки, наявність або відсутність деформації, детальний опис пошкоджень тощо в графі стан пакування не відображено.

У відповідності з вимогами п.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином позивачем не було доведено той факт, що стільниця була пошкоджена внаслідок дій відповідача у справі , та що вона була пошкоджена саме в період доставки її з м. Житомира до м. Овруч.

Крім того позивачем не було доведено той факт, що упаковку товару здійснювало саме підприємство відправник.

У відповідності до п. 6.3 публічної оферти про надання транспортно експедиційних послуг ( а.с.70-71 ), які були затверджені директором ТОВ « Нова пошта» , сторонни оферти домовилися про те, що якщо при видачі відправлення буде виявлено пошкодження в цілій (неушкодженій упаковці) відповідальність за будь які пошкодження в середині упаковки покладається на відправника.

Таким чином перевізник не може нести цивільно правову відповідальність за пошкоджений товар, при наявності неушкодженої упаковки.

Як повідомив відправник даного товару фізична особа підприємець ОСОБА_4, що з точки зору транспортування дана стільниця не віднесена до небезпечних матеріалів та не потребувала особливого маркування, тому вона була упакована в картон, та на вимогу працівника ТОВ «Нова пошта» додатково упакована в м'яку обгортку.

Цілісність упаковки при отриманні товару порушена не була.

Згідно п.п.5.2, 5.3 і 7.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року, вид упаковки має відповідати особливостям вантажу, упаковка має забезпечувати повне збереження вантажу під час його транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт. Характер упаковки повинен відповідати виду вантажу, вантажності автомобіля, профілю і стану дороги та іншим умовам. Відповідальність за відсутність спеціального маркування та наслідки покладаються на замовника.

За вимогами п.8.17 даних Правил, крихкі та ламкі вантажі (скляні, керамічні та чавунні вироби, алюмінієвий та емальований посуд і т.ін.) перекладають соломою, деревною стружкою або іншими матеріалами, які захищають від пошкоджень і бою.

Відповідно до п. 22.7.2 вищевказаних Правил, вантажовідправник повинен подавати для перевезення фарфоро-фаянсові вироби, а також вироби із металу з гальванічним та емалевим покриттям упакованими в ящики або решітки із застосуванням упорів, що охороняють їх від ударів об стінки ящика, чи з прокладкою виробу соломою, стружкою тощо.

Зазначеним вимогам картонна упаковка, в якій перевозилася стільниця - не відповідала.

Відповідно до п.10.16 вказаних Правил замовник відповідає за всі наслідки неправильного пакування вантажів (бій, поломка, деформація, теча тощо), а також застосування тари й упаковки, що не відповідають властивостям вантажу, його масі або встановленим стандартам і технічним умовам.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків місцевого суду не спростували, підстави для зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись ст. 303, ч.1 п.1 ст. 307, 308 , 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: