Справа №573/2628/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кліщ О. В.
Номер провадження 22-ц/788/436/15 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Південна залізниця»

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 14 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Південна залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувсь до суду з позовом, який обґрунтовував тим, що його син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, власником якого є відповідач і йому, як батьку, завдана моральна шкода, яку він просив стягнути з ДП «Південна залізниця» в розмірі 200 000 грн.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 14 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Південна залізниця» Відокремлений підрозділ Харківська вагонна дільниця № 1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 1000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Південна залізниця», посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не врахував ступінь вини сина позивача, який порушив вимоги п. 14 Правил поведінки громадян на залізничному транспорті, а також те, що позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 51 000 грн., а його дружина 50 000 у відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 син позивача - ОСОБА_4, будучи пасажиром потягу «Харків - Трускавець» загинув в результаті випадання з хвостового вагону поїзда.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 листопада 2013 року, працівника Харківської вагонної дільниці Південної залізниці ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.276 КК України та стягнуто з державного підприємства «Південна залізниця» на користь матері ОСОБА_6 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 26672,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 27 червня 2014 року ДП «Південна залізниця» сплатила на користь ОСОБА_6 кошти в розмірі 76672,00 грн. (а.с. 37).

Позивач ОСОБА_3 є інвалідом 3-ї групи з ураженням ОРА, захворювання отримані в період проходження військової служби (а.с. 6).

З наданих до суду першої інстанції довідки та виписки вбачається, що ОСОБА_3 проходив лікування в нейрохірургічному відділенні в Сумській обласній лікарні та неврологічному відділенні Білопільської ЦРЛ в періоди : з 15.11.2010 року по 24.11.2010 року, діагноз: «Посттравматичний остеохондроз поперекового відділення хребта, протрузії міжхребцевого диска»; з 16.03.2011 року по 25.03.2011 року з діагнозом: «Остеохондроз поперекового відділу хребта»; з 06.07.2011 року по 08.07.2011року з діагнозом: «Полісегментарний остеохондроз хребта, протрузії міжхребцевого диска»; з 14.08.2012 року по 23.08.2012 року з діагнозом : «Остеохондроз поперекового відділу хребта. Протрузії міжхребцевого диску»; з 09.10.2012 року по 23.10.2012 року з діагнозом : «Остеохондроз поперекового відділу хребта, грижа м/д L2- 3, L3- L4, L4- L5, Вторинний больовий синдром»; з 13.06.2014 року по 26.06.2014 року з діагнозом: «Остеохондроз поперекового відділення хребта».(а.с. 40-41).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті трагічної смерті сина, позивачу завдано моральної шкоди, розмір відшкодування якої становить 100 000 грн. При цьому, суд послався на обставини щодо погіршення фізичного стану здоров'я позивача.

Колегія суддів погоджується щодо встановлення фактичних обставин справи, за яких підлягає стягненню моральна шкода на користь позивача, що заподіяна внаслідок загибелі сина.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Проте, при визначенні розміру морального відшкодування, суд не в повній мірі врахував обставини справи та обставини, за яких визначається розмір морального відшкодування.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач послався на ті обставини, що він є інвалідом 3 групи та що у зв'язку з захворюванням періодично проходить лікування у медичних закладах. Однак, позивач не надав доказів, що наявність хворобливого стану пов'язана з подіями ІНФОРМАЦІЯ_1, коли настала смерть сина ОСОБА_4

Із довідки до акта огляду МСЕК від 22 липня 2011 року вбачається, що внаслідок повторного огляду позивачу була встановлена 3-тя група інвалідності, захворювання з ураженням органів руху він отримав в період проходження військової служби (а.с.6).

Суд першої інстанції вказані обставини не взяв до уваги, а тому враховуючи факт, що позивач переніс психологічні переживання, а інші обставини не знайшли свого підтвердження, то колегія суддів вважає, що визначений судом розмір відшкодування 100 000 грн. є завищеним, а його слід визначити в сумі 50 000 грн.

При цьому колегія суддів враховує і те, що моральне відшкодування було отримане і іншими членами сім'ї загиблого.

У зв'язку зі зменшенням розміру морального відшкодування, підлягають частковому відшкодуванню і судові витрати за правову допомогу в розмірі 600 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4) ч. 1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Південна залізниця» задоволити частково.

Змінити рішення Білопільського районного суду Сумської області від 14 січня 2015 року та стягнути з Державного підприємства «Південна залізниця» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. та 600 грн. на відшкодування витрат за правову допомогу.

Стягнути з Державного підприємства «Південна залізниця» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -