Провадження № 2/643/4873/15
21.12.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.П.,
при секретарі - Бахметьєвої Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за несплаченими відсотками, нарахованими за період з 26.03.2012року по 09.08.2015року у розмірі 194871,01 доларів США, пеню, нараховану за період з 26.03.2012року по 09.08.2015року у розмірі еквівалент 239106, 12 доларів США, та судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи мається заява, в якій останній просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2008 року ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №6228495, за умовами якого ЗАТ «ПУМБ» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 400 000 доларів США на строк до 11 липня 2023 року /а.с.7-11/.
Пунктами 1.3, 3.1.2 кредитного договору сторони передбачили, що проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 14,99% річних. Проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за кредитом. Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно.
Згідно п. 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту або процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожний день прострочення.
Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №6228495 від 11 липня 2008 року у розмірі 3710465грн. 27 коп. Ухвалою Апеляційного суду м.Харкова від 11.02.2015року заочне рішення залишено без змін /а. с. 13-15/.
Розмір заборгованості за кредитним договором визначений судом станом на 25.03.2012 року.
Судовим розглядом встановлено, що стягнута судом заборгованість ОСОБА_1 на теперішній час банку не виплачена.
Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строк договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.
У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання натупають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Пунктом 5.2 кредитного договору №6228495 від 11 липня 2008 року сторони передбачили, що у разі порушення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту або процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожний день прострочення.
У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Виходячи з системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, не позбавляє права на отримання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-1206цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.
За роз'ясненнями п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ст. 533 ЦК України).
Згідно зі ст.2 Закону України " Про банки і банківську діяльність", кошти - це гроші у національній або іноземній валюті. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках та у порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).
Згідно ст.47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. Перелік фінансових послуг, що банк має право надавати своїм клієнтам (крім банків) шляхом укладення агентських договорів, встановлюється Національним банком України. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 5-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями" здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.
Разом з тим, положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №6228495 від 11 липня 2008 року, проведеного ПАТ «ПУМБ» та залученого до справи вбачається, що сума нарахованих та несплачених ОСОБА_1 банку відсотків за користування кредитом за період з 26.03.2012 року по 09.08.2015 року становить 194871,01 доларів США.
Сума нарахованої та несплаченої ОСОБА_1 банку пені за порушення строків сплати суми кредиту та порушення строків сплати відсотків за користування кредитом за період з 09.09. 2014 року по 09.08.2015 року становить 239106, 12 доларів США відповідно /а. с.4- 6/.
Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав та обовязків, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Розмір відсотків за користування кредитом становить 194871,01 доларів США., що за офіційним курсом НБУ України станом на 9.08.2015 року становить 4185829 грн. 20 коп.
Розмір пені за порушення строків сплати суми кредиту та порушення строків сплати відсотків за користування кредитом становить 239106, 12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ України станом на 9.08.2015 року становить 5135999 грн. 40 коп.
Зважаючи на те, що розмір збитків значно перевищує розмір неустойки, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» до 4185829 грн. 20 коп.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним №6228495 від 11 липня 2008 року, яка складається з простроченої заборгованості за процентами у розмірі 194871,01 доларів США., а також пені за порушення строків сплати суми кредиту та порушення строків сплати відсотків у розмірі до 4185829 грн. 20 коп.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Довготько Т.М.