Справа №463/3133/15-ц
Провадження №4-с/463/52/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судового засідання Миличук У.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали цивільної справи за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо винесення постанови від 10.02.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачу,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося в суд із скаргою на постанову ВП № 42087051 від 10.02.2015 року державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 18.07.2013р. Личаківським районним судом м.Львова видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 1587,99 грн. основного боргу та 114,70 грн. судового збору.

10.02.2015р. Личаківським ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку останній отримав 25.06.2015р.

Вважає постанову ВП № 42087051 від 10.02.2015 року державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу незаконною, оскільки державним виконавцем не складено опису майна боржників. Не знаючи майнового стану боржників, державний виконавець не вправі виносити постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки не може зробити висновок про наявність чи відсутність у боржника майна, на яке може бути накладено стягнення.

Враховуючи наведене, просить визнати дії державного виконавця неправомірними, постанову від 10.02.2015р. про повернення виконавчого документа стягувачу скасувати та зобовязати Личаківський ВДВС ЛМУЮ відновити виконавче провадження згідно з судовим наказом №463/3651/15-ц від 18.07.2013р.

В судове засідання представник скаржника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» не з'явився, подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності, просив суд скаргу задовольнити.

Представник Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності, просив суд в задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 18.07.2013 року Личаківським районним судом м.Львова був виданий судовий наказ у справі №463/3651/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 1587,99 грн. основного боргу та 114,70 грн. судового збору (а.с.4).

10.02.2015 року Личаківським ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді УДАІ ГУ МВСУ у Л/о рухомого майна за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді ГУ ПФУ к Львівській області боржник на обліку як пенсіонер не перебуває. Згідно відповіді Львівського міського центру зайнятості боржник на обліку як безробітний не перебуває, виплати допомоги не отримує. Здійснені державним виконавцем заходи виявились безрезультатними (а.с.3).

Разом з тим, державним виконавцем не подано жодних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та відсутності у ОСОБА_2 майна, на яке може бути накладено стягнення.

Принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» є підставною та підлягає задоволенню.

При цьому, судом не беруться до уваги заперечення державного виконання щодо безпідставності скарги з тих підстав, що стягувачем не пропущено строку для повторного предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки такі не підтверджують правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 197, 383-389 ЦПК України, -

ухвалив:

скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови ВП № 42087051 про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.02.2015 року - неправомірними.

Скасувати постанову ВП № 42087051 державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.02.2015 року.

Зобовязати Личаківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відновити виконавче провадження ВП № 42087051 згідно з судовим наказом, виданим Личаківським районним судом м. Львова 18.07.2013 року у справі №463/3651/13-ц.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я. Головатий