н/п 2/490/3486/2015
23 липня 2015 р.
Центральний районний суд м.Миколаєва
у складі: головуючого судді Мамаєвої О.В.,
при секретарі Костюк Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ "Імексбанк" про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки у проведенні розрахунку та відшкодування моральної шкоди,
23.06.2015р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ "Імексбанк" про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки у проведенні розрахунку та відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 23.07.2007р. вона працювала у філії АКБ "Імексбанк" у м.Миколаєві на посаді касира-контролера відділення №4. 09.09.2009р. філію АКБ "Імексбанк" у м.Миколаєва перейменовано на філію АТ "Імексбанк" у м.Миколаєві, 21.06.2013р. позивач прийнята на посаду старшого касира-контролера відділення №432 у м.Миколаєві, а 23.04.2013р. була звільнена у зв'язку із скороченням штату - п.1 ст. 40 КЗпП України.
В день звільнення позивач була ознайомлена із наказом про звільнення, їй було видано трудову книжку, однак не проведено розрахунок при звільненні. Про суму заборгованості вона дізналась у телефонному режимі, і вона зі слів роботодавця складає 3241,25 грн.
Крім того, своїми неправомірними діями відповідач позбавляє її єдиного джерела існування, вона не має можливості належним чином надавати своїй малолітній дитині повноцінне харчування та матеріальне забезпечення, заподіяну моральну шкоду вона оцінила у 1000 грн.
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 24.04.2015р. по 23.06.2015р. складає 2500 грн.
Вказані суми позивач просить стягнути із відповідача на її користь.
Сторони у судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Справа розглядалась судом у відсутність сторін у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим задовольнити позов частково.
Судом встановлено, що з 23.07.2007р. ОСОБА_1 працювала у філії АКБ "Імексбанк" у м.Миколаєві на посаді касира-контролера відділення №4. 09.09.2009р. філію АКБ "Імексбанк" у м.Миколаєва перейменовано на філію АТ "Імексбанк" у м.Миколаєві, 21.06.2013р. позивач прийнята на посаду старшого касира-контролера відділення №432 у м.Миколаєві, а 23.04.2013р. була звільнена у зв'язку із скороченням штату - п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою /а.с. 4/ .
Згідно наказу №789 від 17.04.2015р. про звільнення ОСОБА_1, її звільнено з 23.04.2015р. у зв'язку із скороченням штату п.1 ст. 40 КЗпП України, їй підлягає виплаті компенсація за невикористану відпустку за період з 21 червня 2013р. по 23 квітня 2015р. (28 календарних днів) та вихідна допомога в розмірі середньомісячної заробітної плати /а.с. 9/.
Згідно довідки про середню заробітну плату від 16.06.2015р., вихідна допомога при звільненні становить 1466,34 грн., а середньоденна заробітна плата - 47,46 грн. /а.с. 15/.
19.05.2015р. позивач звернулась із заявою до відповідача про надання довідки по заборгованості по заробітній платі за відпрацьований період станом на 23.04.2015р. /а.с. 5/.
Згідно пояснень позивача, довідку про заборгованість їй не видали, по телефону повідомили, що заборгованість складає 3241,50 грн. (нарахована заробітна плата за квітень - 1104,76 грн., компенсація за невикористану відпустку за 28 календарних днів 1328,28 грн., вихідна допомога - 1466,34 грн.).
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, заперечень проти позову не надав, ухвалу суду про надання довідки про заборгованість перед позивачем, не виконав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Статтею 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість складає:
нарахована заробітна плата за квітень - 905,24 грн. (1104,76- (1104,76*3,6% ЄСВ=39,77) = 1064,99. 1064,99 *15% податок з доходів = 159,75 грн. 1064,99-159,75 =905,24);
компенсація за невикористану відпустку за 28 календарних днів - 1088,39 грн. (1328,28 - 1328,28*3,6%= 1280,46 грн. 1280,46*15% = 192,07, 1280,46-192,07=1088,39 грн.);
вихідна допомога 1246,39 грн. (1466,34 - 219,95 (1466,34*15%) = 1246,39.
А всього 905,24+1088,39+1246,39=3240,02 грн. /а.с. 21-22/.
Оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 3241,25 грн, а розрахунок надано на суму 3240,02 грн., суд вважає можливим задовольнити позов в частині вимог, підтверджених розрахунком. В задоволенні решти частини вимог слід відмовити.
Середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 24.04.2015р. по 23.07.2015р. за 91 день становить 4318,86 (47,46 (середньоденна заробітна плата)*91 день=4318,86 грн.).
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Позивач вказала, що неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у позбавленні її єдиного джерела існування, вона не має можливості належним чином надавати своїй малолітній дитині повноцінне харчування та матеріальне забезпечення, вимушена докладати додаткових зусиль для пошуку іншої робити.
Суд вважає, що заявлені вимоги в цій частині є обгрунтованими, та оскільки, ситуація, що склалась через невиплату заробітної плати, вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, та заподіяна моральна шкода підлягає стягненню у сумі 1000 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги всього у розмірі 3240,02 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - по день винесення рішення по справі - у розмірі 4318,86 грн., заподіяної моральної шкоди у розмірі 1000 грн.
Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на користь держави у розмірі 487,2 грн. (243,60 грн. щодо вимог майнового характеру. та 243,60 грн. щодо вимог немайнового характеру).
В задоволенні решти частини позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10,30,31,60,81,88,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Імексбанк" про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки у проведенні розрахунку та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.
В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: О. В. Мамаєва