Номер справи 623/2123/15-ц
Номер провадження 2/623/598/2015
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня 2015 року

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2»якової ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист особистих немайнових прав та припинення дії, яка порушує право,-

в с т а н о в и в :

12.05.2015 року ОСОБА_2»якова О.Б. звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист особистих немайнових прав та припинення дії, яка порушує право. В обґрунтування позову посилається на те, що їй на праві власності належать житловий будинок та земельні ділянки за адресою : м. Ізюм, вул. Чехова, 37 Харківської області на підставі договорів купівлі-продажу від 24.04.2014 року посвідчених приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрованих в реєстрі за № № 867,870,873. Поруч з її будинком та земельною ділянкою знаходиться житловий будинок за адресою м. Ізюм, вул. Чехова, 35 де мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яка має статус фізичної особи підприємця.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 постійно використовують прибудинкову територію житлового будинку за адресою м. Ізюм, вул. Чехова, 35 для здійснення забою свиней та подальшої термічної обробки туш, що становить їх власну підприємницьку діяльність. Вказані дії провадяться відповідачами з порушенням норм, що регламентують таку діяльність, та призводять до порушення її житлових прав та особистих немайнових прав, які підлягають захисту.

Вона та її малолітня дитина постійно, майже кожного дня чують крики тварин, яких забивають, у звязку із постійною наявністю відходів забою (кишок, кишкового вмісту, тощо) та стікання рідких відходів забою до зливної ями на території житлового будинку сусідів, на її прибудинковій території стоїть сморід та створюється середовище для розмноження великої кількості мух. Крім того після кожного забою свиней сусідами здійснюється термічна обробка туш, що також спричиняє стійкий сморід в будинку та на території її проживання.

Відповідачі порушують її права на безпечне для життя і здоровя довкілля, належні, безпечні і здорові умови проживання.

Відповідачі притягались до адміністративної відповідальності за порушення ветеринарних норм та правил, за порушення норм допустимого шуму на території житлової забудови, проте незаконна діяльність бойні, що фактично облаштували відповідачі на території житлової забудови продовжується і по теперішній час.

Просить заборонити ОСОБА_5 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 здійснювати забій тварин та первинну обробку їх туш на території житлового будинку № 35 по вул. Чехова в м. Ізюмі Харківської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала,пояснила, що відповідач ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та займається торгівлею на ринках міста мясом. Відповідач ОСОБА_5 майже щоденно привозить на своєму автомобілі з причепом від 5 до 10 свиней, випускає їх у свій двір а потім забиває, весь цей час свині дуже сильно кричать. Щоб заглушити цей крик свиней ОСОБА_5 дуже гучно вмикає музику. Однак музика не заглушує крики тварин та його чутно не тільки на її подвірї а і в будинку. Після забою свиней проводять термічну обробку туш, що спричиняє сильний запах горілої щетини та шкіри тварин. Ці дії продовжуються до пізньої ночі. Крім того наявність відходів забою свиней спричиняє дуже сильний запах, створюється середовище для розмноження мух.

В момент забою свиней її сімя, включаючи малолітню дитину не має можливості спокійно перебувати ні в будинку, ні на подвірї. В її домоволодінні постійно стоїть неприємний запах,через відходи забою, її родина не може спокійно спати, дихати. Влаштована бойня за парканом її будинку негативно впливає на розвиток її дитини.

Відповідачі на зауваження не реагують, вказані дії продовжуються незважаючи на притягнення їх до адміністративної відповідальності за порушення ветеринарних норм та правил.

Представник позивача ОСОБА_2»якової О.Б. адвокат ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, пояснив, що забиває свиней 1-2 рази в тиждень. Його дружина ОСОБА_4 торгує мясом. Цей вид діяльності прямо не заборонений нормами чинного законодавства та забезпечує його сімю.

Представник відповідача ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_9 пояснив, що позивачем не надано суду допустимих та обґрунтованих доказів порушення її особистих немайнових прав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити, заперечень проти позову не надала.

Вислухавши сторони та представників сторін, свідка ОСОБА_10, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачеві ОСОБА_2»яковій О.Б. на праві власності належать житловий будинок та земельні ділянки за адресою : м. Ізюм, вул. Чехова, 37 Харківської області на підставі договорів купівлі-продажу від 24.04.2014 року посвідчених приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрованих в реєстрі за № № 867,870,873.(а.с.7-12)

Відповідач ОСОБА_5 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Ізюм, вул. Чехова,35 Харківської області на підставі договору дарування від 19.12.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за № 7436 (а.с.33,34)

Відповідно до схеми розташування земельної ділянки вказані домоволодіння межують між собою (а.с.16)

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вона часто буває в будинку своєї доньки (позивача у справі) за адресою : м. Ізюм, вул. Чехова,37 , допомагає доглядати онука. Відповідач ОСОБА_5 2-3 рази на тиждень, буває частіше, привозить живих свиней від 5 до 10 голів, виганяє їх на своє подвіря та забиває їх, при цьому стоїть крик свиней. Крім того, в момент забою свиней, ОСОБА_5 дуже гучно вмикає музику. Потім ОСОБА_12 здійснює термічну обробку туш (смалить свиней горілкою), при цьому на подвірї та в будинку позивача стоїть сморід паленої шкіри та щетини. На ділянці відповідачів є яма в яку вони викидають відходи забою та нутрощі тварин, які розкладаються та дуже смердять. ОСОБА_5 свиней не вирощує, а купує живих та забиває їх.

Ці дії сусіда ОСОБА_5 роблять неможливим перебування в будинку та на подвірї позивача, негативно впливають на її малолітнього онука, який задає запитання, чому так кричать тварини, на зауваження ОСОБА_5 не реагують.

Вказані покази свідка підтверджуються поясненнями відповідача ОСОБА_5, який не заперечував у судовому засіданні той факт, що разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю, а саме торгівлею мясом, для цього в дворі свого домоволодіння здійснює забій свиней.

Як вбачається з повідомлення Ізюмської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області від 26.06.2015 року № 3243/10/20-14-17-02 ОСОБА_4 перебуває на обліку в Ізюмській ОДПІ як фізична особа-підприємець з 06.07.2010 року та має вид діяльності за КВЕД 52.62.0 «роздрібна торгівля з лотків та на ринках»; ОСОБА_5, як фізична особа-підприємець в Ізюмській ОДПІ на обліку не перебуває. (а.с.48)

Згідно до повідомлення управління ветеринарної медицини в Ізюмському районі від 21 січня 2015 року № 01-25/15 державними інспекторами управління 20.01.2015 року проведено місця для забою тварин на подвірї ОСОБА_5 за адресою : м. Ізюм, вул. Чехова, 35 щодо дотримання ветеринарно-санітарних вимог до подвірного забою тварин. За результатами обстеження виявлені порушення п.п.7.2,7.7,7.8 «Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин» затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини №4 від 14.01.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.01.2004 року за № 121/8720. Гр. ОСОБА_5 видано припис про усунення порушень та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент обстеження забій тварин не проводився. Зі слів ОСОБА_5 забій тварин здійснюється у кількості 1-3 голів свиней на тиждень (а.с.17)

Крім того, з повідомлення управління ветеринарної медицини в Ізюмському районі від 18 лютого 2015 року № 01-25/29 вбачається, що на виконання припису державного інспектора ветеринарної медицини від 20.січня 2015 року, державними інспекторами управління 17.02.2015 року проведено місця для забою тварин на подвірї ОСОБА_5 за адресою : м. Ізюм, вул. Чехова, 35 щодо дотримання ветеринарно-санітарних вимог до подвірного забою тварин. За результатами обстеження виявлені порушення п.п.7.2,7.7,7.8 «Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин» затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини №4 від 14.01.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.01.2004 року за № 121/8720. за виявлені порушення ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності. На момент обстеження забій тварин не проводився. Крім того, повідомлено, що до адміністративної відповідальності 11.06.2014 року була притягнута ОСОБА_4 за порушення «Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин» затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини №4 від 14.01.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.01.2004 року за № 121/8720. (а.с.18)

Відповідно до ч.1 ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Стаття 293 ЦК України гарантує право фізичної особи на безпечне для життя і здоровя довкілля, на належні, безпечні і здорові умови проживання. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. Фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови проживання.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в жилих будинках і прибудинкових територіях.

Згідно ст. 22 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення, земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм. У процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов'язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища.

Як передбачено статтею 6 Житлового кодексу України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Стаття 10 ЖК України визначає житлові обов'язки громадян, зокрема: громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками приватного китлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572. Як значено у п. З вказаних Правил використовувати житлові приміщення для провадження господарської діяльності промислового характеру заборонено.

Згідно п. 13 Правил спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі припинення дії, яка порушує право, та примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як передбачено пунктами 3.1 та 7.1 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених Наказ Державного департаменту ветеринарної медицини, Міністерства аграрної політики України від 14.01.2004 р. №4,суб'єкти господарювання повинні здійснювати забій тварин згідно з Правилами передзабійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м'яса та м'ясних продуктів, затвердженими наказом Державного департаменту ветеринарної медицини України від 07.06.2002 № 28, лише на відповідно обладнаних бойнях або забійно-санітарних пунктах господарств.

Забій тварин, що належать власникам, здійснюється на бойні (забійному підприємстві) на договірних засадах.

Відповідно до п.3.7 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин забій тварин на бойнях, забійно-санітарних пунктах та при подвірному забої має здійснюватися за умови:

дотримання необхідних ветеринарно-санітарних умов забою та первинної переробки тварин;

проведення ветеринарно-санітарної експертизи продуктів забою;

запобігання випуску небезпечної та неякісної продукції;

раціонального використання конфіскатів чи непридатної для використання сировини (виробництво кормового борошна тваринного походження тощо);

утилізації відходів забою тварин, охорону довкілля та запобігання розповсюдженню збудників хвороб серед тварин та людей;

проведення відповідного державного ветеринарно-санітарного нагляду та контролю щодо забою, первинної переробки туш, зберігання та реалізації сировини відповідно до Положення про державний ветеринарно-санітарний нагляд та контроль за діяльністю суб'єктів господарювання щодо забою тварин, переробки, зберігання, транспортування й реалізації продукції тваринного походження, затвердженого наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 01.09.2000 № 45 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2000 за №760/4981 (із змінами);

здійснення контрольних досліджень на наявність залишкової кількості забруднювачів згідно з Планом державного моніторингу та іншими нормативно-правовими актами Держдепартаменту ветмедицини.

Відповідно до п.п. 7.2, 7.7, 7.8 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин подвірний забій тварин здійснюється під наглядом спеціаліста державної установи ветеринарної медицини. Тварини перед забоєм в обов'язковому порядку мають бути оглянуті спеціалістом ветеринарної медицини з видачею власнику відповідної ветеринарної довідки, на підставі якої проводиться забій. Після цього власник викликає забійника. Перед забоєм забійник перевіряє наявність довідки, яка дійсна 3 доби, і робить запис у журналі, де відзначає дату забою тварини, прізвище та місцезнаходження (місце проживання) суб'єкта господарювання, номер ветеринарної довідки тощо.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснюючи, що забиває власних свиней, жодних доказів цього суду не представив, ні відповідної ветеринарної довідки на тварин, ні журналу забою тварин.

Як передбачено у п.5.10 та п.5.6 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.96 р. N 173, основою для встановлення санітарно- захисних зон є санітарна класифікація підприємств, виробництв та об'єктів, що наведена у додатках N 4 та № 5 до вказаних Правил. Згідно вказаних додатків розмір санітарно-захисної зони від бойні невеликих тварин та птиці до житлової забудови та прирівняних до неї об'єктів повинна складати не менше 300 метрів. У санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення -житлових будинків з прибудинковими територіями, гуртожитків, готелів, будинків для приїжджих, аварійних селищ.

Таким чином дії ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4щодо забою тварин та первинної обробку їх туш на території житлового будинку № 35 по вул. Чехова в м. Ізюмі Харківської області порушують права позивача ОСОБА_2»якової О.Б. на безпечне для життя і здоровя довкілля, належні, безпечні і здорові умови проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2»якової ОСОБА_3 задовольнити.

Заборонити ОСОБА_5 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 здійснювати забій тварин та первинну обробку їх туш на території житлового будинку № 35 по вул. Чехова в м. Ізюмі Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: суддя