Справа № 739/206/15-к
Провадження № 1-кп/739/28/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретарів - Лукаш Н.Я., Неживець К.В.,

прокурора Лугової О.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000469 відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 1994 року за частиною третьою статті 81 Кримінального кодексу України (далі КК України) (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Шосткинського міського суду Сумської області від 07 грудня 1998 року за частиною другою статті 140 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Шосткинського міського суду Сумської області від 30 листопада 2000 року за частиною другою статті 140 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2004 року за частиною другою статті 15, частиною третьою статті 185, частиною другою статті 15, частиною третьою статті 186 КК України із застосування статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19 листопада 2014 року приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи у власному будинку, розташованому за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Дробишів, вул. 1-го Травня, 2-а, будучи в стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних відносин, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав декілька ударів руками та один удар деревяною табуреткою в область голови та обличчя потерпілому ОСОБА_2, а також не менше двох ударів руками та ногами в ділянку грудної клітини останнього, в результаті чого спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді численних синців та саден обличчя, які згідно висновку експерта №121 від 15 грудня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів ребер зліва 7, 8 ребер по підпахвовій лінії та 9-го ребра по лопатковій лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя потерпілого строком понад 21 день.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_1 заявив, що свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України визнає повністю та дав показання про те, що орієнтовно три місяці тому, точніше пригадати не зміг, він зі своїм знайомим ОСОБА_3 після вживання спиртних напоїв вирішили придбати пальне, у звязку з чим на автомобілі останнього приїхали в сусіднє село. Там він зустрів свого знайомого ОСОБА_2 і не знайшовши пального вони повернулися разом з ОСОБА_2 до с. Дробишів. В його будинку, розташованому по вул. 1-го Травня, 2-а, вони на протязі приблизно однієї години вживали спиртні напої, в будинку, в іншій кімнаті, також була його співмешканка ОСОБА_4 Під час вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого він завдавав останньому удари по обличчю і тулубу, можливо й по ребрам. ОСОБА_2 під час завдання ударів сидів на ліжку, подробиці даного конфлікту він не пригадує, оскільки перебував в стані алкогольного спяніння, зокрема не зміг пригадати, чи кидався на ОСОБА_2 з табуретом, ножем або сокирою та скільки загалом завдав ударів останньому. Далі він залишив ОСОБА_2 і кудись їздив зі своїм знайомим ОСОБА_3, потім ОСОБА_2 сам пішов з будинку. Позов прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілого визнав повністю. У вчиненому щиро кається.

Хоча обвинувачений ОСОБА_1 не підтвердив всіх обставин вчинення ним злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України, його вина у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наступними доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_2 дав показання про те, що 19 листопада 2014 року до нього в с. Комань в обідній час приїхав його знайомий ОСОБА_1 та попросив знайти пальне для автомобіля. Вони їздили до знайомих, однак придбати пальне не змогли. Тоді ОСОБА_1 запропонував йому проїхати з ним до нього додому в с. Дробишів, на що він погодився. Приїхавши до господарства ОСОБА_1, останній завів його до погреба свого господарства та закрив там приблизно на 15 хв. Згодом ОСОБА_1 повернувся і відімкнув двері та завів його до свого будинку. Орієнтовно через 30-35 хв. вони з ОСОБА_1 та його знайомим ОСОБА_3 почали вживати спиртні напої в одній з кімнати будинку ОСОБА_1 Коли ОСОБА_3 вийшов, ОСОБА_1 почав висловлювати йому претензії щодо якогось собаки, якого ніби то отруїли, після чого вдарив його табуретом по голові, від чого він втратив свідомість. Далі прийшов до тями, а ОСОБА_1 продовжив його бити ногами та руками по тулубу, потім схопив ніж, але до будинку зайшов ОСОБА_3 і забрав ніж у ОСОБА_1 Після цього ОСОБА_1 схопив сокиру, але її знову ж забрав ОСОБА_3 Останній відкрив двері з будинку і порадив йому втікати, що він і зробив. Співмешканка ОСОБА_1 очевидцем побиття не була, оскільки постійно перебувала в іншій кімнаті будинку.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 дав показання про те, що орієнтовно в листопаді 2014 року він перебував в с. Дробишів Новгород-Сіверського району Чернігівської області. В один із днів вони з ОСОБА_1, вживши спиртних напоїв, поїхали в сусіднє село, для того, щоб знайти пальне. Там ОСОБА_1 зустрів ОСОБА_2 Потім, не знайшовши пального, вони повернулися до с. Дробишів, де в будинку ОСОБА_1 всі втрьох на протязі однієї години вживали спиртні напої. В той час у будинку в іншій кімнаті перебувала співмешканка ОСОБА_1, але вона з ними спиртні напої не вживала. Далі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка через якогось собаку. Під час сварки ОСОБА_1 завдав руками удари ОСОБА_2, скільки саме не пригадує. Він намагався їх заспокоїти, але не зміг. Також під час сварки він забирав у ОСОБА_1 ніж, а потім і сокиру. В ході сварки ОСОБА_1 брав табурет і намагався вдарити ним ОСОБА_2, але не промахнувся. Щоб заспокоїти ОСОБА_1 він пішов за спиртним і повернувшись вони втрьох продовжили вживати спиртне. На той час сварка вже закінчилася. Чи були у ОСОБА_2 на тілі якісь тілесні ушкодження не пригадує. Співмешканка ОСОБА_1 під час описаних подій присутньою не була.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дала показання про те, що вона проживає однією сімєю з ОСОБА_1 в с. Дробишів. Орієнтовно в листопаді 2014 року, точніше пригадати не змогла, ОСОБА_1 приїхав разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і вони почали вживати спиртні напої. Вона ввесь час перебувала в сусідній кімнаті будинку. Потім ОСОБА_1 сказав ОСОБА_2, щоб той посидів у погребі, де він його й закрив, але хвилин за пять випустив. Потім вони продовжили вживати спиртні напої. Коли спиртне закінчилося, вирішили придбати ще. ОСОБА_2 залишився в будинку, а ОСОБА_1 з ОСОБА_3 кудись поїхали. Повернувшись десь за 20 хв. вони продовжили вживати спиртні напої. Саме тоді між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла суперечка, під час якої було чути звуки, схожі на удари, хто кого бив вона не бачила. Все це тривало приблизно пів години. Коли вона зайшла до тієї кімнати, де все це відбувалося, то побачила ОСОБА_2, який сидів на ліжку і в нього на обличчі була кров. Вона дала йому ганчірку для того, щоб витерти кров. Після цього ОСОБА_2 пішов, а ОСОБА_1 з ОСОБА_3 залишилися та продовжили вживати спиртні напої.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 21 листопада 2014 року до Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області звернувся ОСОБА_2, який повідомив, що його побили 19 листопада 2014 року в с. Дробишів Новгород-Сіверського району Чернігівської області, заподіявши перелом ребер, розсічення брови та синці (21);

- висновком експерта №121 від 15 грудня 2014 року, складеним за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_2, відповідно до якого у ОСОБА_2 встановлені тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер зліва 7, 8 ребер по підпаховій лінії, 9-го ребра по лопатковій лінії, численні синці та садна обличчя. По механізму утворення та ступеню тяжкості: закриті переломи ребер зліва могли виникнути від дії тупого предмета (предметів) по механізму удару і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя строком понад 21 день; садна та синці на обличчя могли виникнути від дії тупого предмета (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_2 могли бути спричинені дією тупого предмета (предметів) у тому числі деревяною табуреткою, ударами руками (кулаком) та ногами. Локалізація та характер тілесних ушкоджень може вказувати на не менш як двохразове прикладення травмуючої сили в ділянку грудної клітини зліва, встановити кількість травмуючої сили на обличчі не представляється можливим, оскільки недостатньо судово-медичних даних. Від одного травмуючого впливу могло виникнути декілька тілесних ушкоджень, так і декількаразові травматичні впливи в одну ділянку можуть проявитися одним тілесним ушкодженням. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_2 могли бути спричинені деревяною табуреткою, ударами руками (кулаком) та ногами. Індивідуальні особливості травмуючого предмету не відображені, тому стверджувати про конкретне знаряддя, не є можливим. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_2 могли мати місце при даних обставинах 19 листопада 2014 року під час умисного нанесення ударів ногами, кулаками, табуреткою. Виявлені тілесні ушкодження на тілі потерпілого могли утворитися в процесі боротьби, тілесних ушкоджень, характерних для самооборони не виявлено. Діагноз ЗЧМТ струс головного мозку не підтверджується обєктивними судово-медичними даними, тому при визначенні ступеня тяжкості не приймався до уваги (а.с. 23-24);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_2 від 06 грудня 2014 року, в ході якого останній розповів, щ 19 листопада 2014 року йому деревяним стільцем зеленого кольору було заподіяно тілесні ушкодження в області голови та вказав на стілець, яким були заподіяні вказані тілесні ушкодження (а.с. 25-27);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_1 від 25 грудня 2014 року, в ході якого останній розповів та продемонстрував, що 19 листопада 2014 року о 17 год. 00 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в будинку по вул. 1-го Травня, 2-а в с. Дробишів Новгород-Сіверського району Чернігівської області, заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження коли той сидів на ліжку, підійшов до нього і долонею та кулаками рук бив його по всьому тілу (а.с. 31-33).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, з точки зору їх достатності та взаємозвязку щодо заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_2, суд враховує, що сам ОСОБА_1 визнав факт заподіяння вказаних тілесних ушкоджень, при цьому не зміг пригадати всіх подробиць побиття ОСОБА_2, оскільки перебував в стані алкогольного спяніння. Потерпілий ОСОБА_2 послідовно розповів про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1, вказавши на спосіб та знаряддя їх заподіяння, що також підтвердив під час проведення за його участю слідчого експерименту. Свідок ОСОБА_3 підтвердив факт виникнення конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і факт завдання ударів останньому ОСОБА_1, хоча й не перебував постійно під час даного конфлікту. Свідок ОСОБА_4 також підтвердила, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце і хоча вона особисто за ним не спостерігала, оскільки перебувала в сусідній кімнаті, вона чула звуки, схожі на удари, а після завершення даного конфлікту бачила у ОСОБА_2 кров на обличчі. Висновками судово-медичної експертизи підтверджено наявність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, які могли бути заподіяні йому 19 листопада 2014 року завданням ударів ногами, кулаками і табуреткою та оцінено ступінь тяжкості частини наявних у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Отже, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_1 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належать до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, не працює, має задовільний стан здоровя. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого, що відповідно до статті 66 КК України є обставиною, яка помякшує покарання та вчинення злочину у стані алкогольного спяніння і рецидив злочинів, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк, наближений до мінімальної межі санкції, передбаченої частиною першою статті 122 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Початок строку відбування ОСОБА_1 призначеного йому покарання у виді обмеження волі необхідно обраховувати з моменту його прибуття до місця відбуття покарання.

Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого у розмірі 1 685 грн. 64 коп. та стягнення їх на користь Новгород-Сіверського районного бюджету, суд, на підставі статті 1206 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), вважає за необхідне задовольнити повністю, оскільки зазначені витрати були здійснені на стаціонарне лікування тілесних ушкоджень потерпілого, заподіяних йому обвинуваченим в результаті вчинення ним злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України. Розрахунок розміру витрат на лікування, наданий прокурором, суд вважає обґрунтованим, оскільки він складений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання».

Відповідно до частини девятої статті 100 КПК України, після набрання вироком законної сили речовий доказ деревяний табурет - знищити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 23, 1166, 1206 Цивільного кодексу України, статтями 100, 110, 124, 126, 129, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування ОСОБА_1 призначеного покарання у виді обмеження волі рахувати з моменту його прибуття до місця відбуття покарання.

Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Новгород-Сіверського районного бюджету (р/р 0576, МФО 853592, , ГУ ДКСУ в Чернігівській області) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 1 685 (одна тисяча шістсот вісімдесят пять) гривень 64 копійки.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ деревяний табурет знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя В.В. Чепурко