Справа № 433/1817/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2015 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко Л.І.,

при секретарі - Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тимонівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 10.11.1997 року помер рідний брат її батька ОСОБА_2. Її батько, ОСОБА_3, помер 26.10.1970 року. Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0039852. На даний час оригінал правовстановлюючої документації у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній. Вказане позбавляє її оформити спадщину в нотаріальному порядку. Крім того, для оформлення спадщини потрібно встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та його рідним братом ОСОБА_3. На підставі викладеного, просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та його рідним батьком ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка залишилася після смерті ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких підтвердили факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом».

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за право спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, норма, яка діяла на час відкриття спадщини ОСОБА_2, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а саме 10.11.1997 року. в день смерті ОСОБА_2 Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР).

Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Цивільним Кодексом УРСР, а саме розділом сьомим, не було визначено право на спадкування інших родичів спадкодавця, крім першої та другої черги. Оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 не було в живих нікого зі спадкоємців першої та другої черги, а позивач, як племінник, не входить до кола осіб спадкоємців, тому у нього не виникло право на успадкування та отримання вказаного майна.

На підставі ч.1 ст.256 ЦПК України розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних стосунків коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Таким чином, судом встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_2 та його рідним братом ОСОБА_3 на підставі заяв свідків.

Суд відмовляє у задоволенні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 на земельну частку (пай), яка залишилася після смерті ОСОБА_2, оскільки судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 не було в живих нікого зі спадкоємців першої та другої черги, а позивач, як племінник, не входить до кола осіб спадкоємців, тому у неї не виникло право на отримання вказаного майна.

На підставі ст.ст. 524, 525, 526, 527 ЦК УРСР, ст. 328 ЦК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року № 5, керуючись ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 174, 209-215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тимонівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та його рідним братом ОСОБА_3.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.І. Бондаренко