Справа №475/1161/15-ц 28.12.2015 28.12.2015 28.12.2015
Провадження №22-ц/784/3177/15 Справа №475/1161/15-ц
Провадження № 22-ц/784/3177/15
Категорія 23 Головуючий у першій інстанції Якименко Л.М.
Доповідач апеляційної інстанції Буренкова К.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Маляренко І.Б.,

із секретарем судового засідання: Гордійчук С.С.,

за участю: ОСОБА_3, його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Доманівського районного суду від 25 листопада 2015 року за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря-Агро» (далі - ТОВ «Зоря-Агро») про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ТОВ «Зоря-Агро» про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 15 січня 2007 року він уклав з ТОВ «Зоря-Агро» договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки площею 18,19 га, розташованої на території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

За умовами договору оренди відповідач зобов'язався щорічно сплачувати фіксовану орендну в розмірі 2656 грн. 46 коп. (з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, а також інших податків), що становить 2 % від вартості землі.

Додатковою угодою від 8 грудня 2011 року розмір щорічної орендної плати з урахуванням податків і обов'язкових платежів та інших податків між ним та відповідачем визначено в розмірі 3 % від вартості земельної ділянки, що в грошовому розмірі становить 5000 грн.

Проте ТОВ «Зоря-Агро» протягом 2012-2014 років виплачувало орендну плату без урахування збільшення грошової оцінки землі. А тому не доплатило за цей час 11330 грн. 22 коп.

ОСОБА_3 також посилався на те, що відповідно до ст. ст. 549, 611 ЦК України, п. 24 договору оренди земельної ділянки відповідач зобов'язаний сплатити йому пеню в розмірі 0,2 % від заборгованості по орендній платі за кожен день прострочення, що складає 7829 грн. 35 коп.

Позивач також зазначав, що систематичне порушення відповідачем умов договору є підставою для розірвання договору оренди землі від 15 січня 2007 року та повернення належної йому земельної ділянки.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_3 просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 15 січня 2007 року, повернути належну йому земельну ділянку, стягнути на його користь із відповідача 11330 грн.22 коп. заборгованості по орендній платі, 7829 грн. 35 коп. пені та судові витрати.

Рішенням Доманівського районного суду від 25 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ТОВ «Зоря-Агро» на користь позивача 6657 грн. 54 грн. пені та 487 грн. 20 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі. Позивач посилається на те, що висновки суду в частині відмови в позові щодо стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки не відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та вимогам матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 24,09 га, яка розташована в межах території Сухобалківської сільської ради Доманівського району (а.с.22).

15 січня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Зоря-Агро» укладено договір НОМЕР_1 оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач передав в оренду відповідачу земельну ділянку загальною площею 18,19 га, в тому числі, рілля - 18, 19 га. Договір зареєстрований у Доманівському реєстраційному окрузі «Центра ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 квітня 2007 року за НОМЕР_2 (а.с. 13-16).

Із пункту 13 цього договору вбачається, що щорічний розмір орендної плати (з урахування податку з доходів фізичних осіб, а також інших податків) складає фіксовану грошову суму в розмірі 2 656 грн. 46 коп., що є 2% від нормативної вартості орендованої земельної ділянки, яка зазначена в договорі в розмірі 132822 грн. 90 коп.

Пунктом 22 цього ж договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік за згодою сторін у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі, внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законом.

Додатковою угодою від 8 грудня 2011 року в пункт 13 договору оренди сторонами внесено зміни та визначено, що за користування вказаною земельною ділянкою щорічний розмір орендної плати (з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, а також інших податків згідно діючого законодавства України), становить 3 % від нормативної вартості орендованої земельної ділянки, що складає грошову суму у розмірі 5000 гривен. В додатковій угоді зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 166596 грн. 42 коп. (а.с.20).

Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Доманівському районі 20 грудня 2011 року НОМЕР_3.

Тому, враховуючи зміст договору та додаткової угоди до нього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що визначальним у розрахунку розміру орендної плати повинна бути процентна складова, тобто 3% від нормативної вартості земельної ділянки, де грошова оцінка землі є змінним чинником, оскільки договір не містить окремої підстави для перегляду орендної плати внаслідок її зміни. Такий висновок суду відповідає п. п. 5, 13 договору оренди землі та умовам додаткової угоди.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Держземагенством у Даманівському районі, нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь площею 18,19 га станом 2012 рік, 2013, 2014 роки становила 292557 грн. 93 коп. (а.с. 24 - 26).

Як встановлено судом і це вбачається з розрахунку орендної плати за орендовану земельну ділянку, наданого відповідачем, орендна плата за 2012 - 2014 роки повинна була нараховувалась щорічно із розрахунку 3%, виходячи із нормативної вартості земельної ділянки у розмірі 292557 грн. 93 коп. Проте орендна плата сплачувалась позивачу в розмірі 5000 грн., визначеному додатковою угодою, без врахування збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є предметом даного договору оренди. А тому заборгованість відповідача на користь позивача внаслідок перерахунку орендної плати (з урахуванням утриманого податку) склала за вказаний період 11330 грн. 22 коп.( а.с. 79, 80).

Із заперечень відповідача на апеляційну скаргу, довідки ПАТ «Приватбанк» та виписки по картковому рахунку ОСОБА_3 видно, що на картковий рахунок № НОМЕР_4, який відкрито на ім'я останнього станом на 24 листопада 2015 року було зараховано 18785 грн. 85 коп., у тому числі 11330 грн. заборгованості по орендній платі за 2012 - 2014 роки (а.с. 42, 78, 81). В суді апеляційної інстанції позивач не заперечував про надходження на його картковий рахунок вказаної суми заборгованості.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача із відповідача заборгованості по орендній платі, оскільки вказане порушення майнових прав позивача усунуто відповідачем до винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до п.24 договору оренди у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3 про стягнення пені в розмірі 6657 грн. 54 коп. за період з 03 листопада 2014 року по 03 листопада 2015 року, суд вірно виходив із встановленого факту несвоєчасної сплати позивачу доплати до орендної плати у зв'язку із перерахунком її розміру. Такий висновок суду відповідає ст.ст. 526, 611 ЦК України, п. 24 договору оренди землі.

При встановленні підстав для розірвання договору оренди, суд першої інстанції виходив з положень пункту «д» статті 141 ЗК та статті 32 Закону «Про оренду землі», за якими однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематичне невиконання орендарем обов'язків щодо своєчасної сплати орендної плати.

Тому, відмовляючи у задоволенні позову в частині розірвання договору та повернення земельної ділянки, суд першої інстанції вірно виходив з того, що заборгованість відповідача виникла не у зв'язку з його систематичним ухиленням від виконання договірних зобов'язань, а внаслідок недостатньо чіткого визначення розміру орендної плати у тексті самого договору та відмінності у тлумаченні його змісту сторонами. Вказаний висновок узгоджується з встановленими судом обставинами справи і наданими сторонами доказами.

Із матеріалів справи також вбачається, що протягом дії договору і до листопада 2015 року жодних претензій до ТОВ «Зоря-Агро» щодо розміру орендної плати ОСОБА_3 не мав, а у грудні 2014 року особисто звернувся до орендаря з письмовою заявою про збільшення орендної плати до 5000 грн. (а.с.41), яка в такому розмірі йому була виплачена.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для застосування правил статті 141 ЗК та статті 32 Закону «Про оренду землі» як наслідків систематичного ухилення ТОВ «Зоря-Агро» від виконання договірних зобов'язань щодо своєчасної виплати орендної плати.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_3 на помилковість висновків суду щодо сплати йому відповідачем заборгованості по орендній платі у зв'язку із перерахунком її розміру, оскільки спростовуються довідкою ПАТ «Приватбанк» та випискою по його картковому рахунку № НОМЕР_4, згідно яких станом на 24 листопада 2015 року на вказаний рахунок було зараховано 18785 грн. 85 коп., що в суді апеляційної інстанції він не заперечував.

Не підлягають задоволенню доводи позивача і стосовно того, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд не врахував знецінення грошових коштів, які були йому виплачені у зв'язку із перерахуванням розміру орендної плати, тому що позовна заява не містить вимог про стягнення орендної плати із урахуванням індексу інфляції.

Аргументи апеляційної скарги стосовно того, що несвоєчасний перерахунок розміру орендної плати у зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є предметом договору оренди землі, є підставою для розірвання цього договору та повернення земельної ділянки теж не підлягають задоволенню, так як судом правильно встановлено, що заборгованість відповідача по орендній платі виникла не у зв'язку з його систематичним ухиленням від виконання договірних зобов'язань.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Доманівського районного суду від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: К.О. Буренкова

Судді: Т.В. Крамаренко

І.Б. Маляренко