АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5164/15 Головуючий 1 інстанції - Караченцев І.В.
Справа № 635/617/15-ц Доповідач Кірсанова Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю., Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківський районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

28 січня 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1, який в наступному уточнила та остаточно просила суд встановити, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; внести зміни до Книни реєстрації народжень за 2006 р. Роганської селищної ради Харківського району Харківської області у записі №27 від 17 квітня 2006 року та у Свідоцтві про народження ОСОБА_3 серії І-ВЛ №035919 та вказати в графі «Батько» - ОСОБА_1, українець; стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно; стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона познайомилась з відповідачем у 2004 році, вони почали зустрічатись та від спільної любові у них народилася дитина.

За спільною згодою сторони вирішили узаконити свій шлюб після народження дитини. З моменту вагітності позивача вони проживали спільно у матері відповідача, поліпшували житлові умови шляхом проведення ремонту.

11 квітня 2006 р. позивач народила дитину і позивач з відповідачем стали спільно проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, д/АДРЕСА_1.

На даний час відповідач відмовляється подавати заяву в органи ВРАЦС про реєстрацію свого батьківства, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому позивач змушена звернутися до суду з дійсним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 після проведення молекулярно-генетичної експертизи не заперечував факт, що є батьком дитини. Заперечував в частині задоволення позову про стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. та стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу, а також витрат з проведення експертизи. Оскільки він не працює, згоден сплачувати аліменти в розмірі 300 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Встановлено, що ОСОБА_1, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Внесено зміни до Книги реєстрації народжень за 2006 р. Роганської селищної ради Харківського району Харківської області у записі №27 від 17 квітня 2006 року та у Свідоцтві про народження ОСОБА_3 та вирішено вказати в графі «Батько» - ОСОБА_1. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1000, 00 грн. починаючи з 28.02.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 оплату за проведення судового-генетичного дослідження у розмірі 3500,00 грн. та витрати за оплату юридичної допомоги у розмірі 5900,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати частково рішення районного суду в частині розміру аліментів на дитину постановити нове рішення , яким стягнути з нього аліменти на користь дитини у розмірі 300 грн. щомісячно. Також просить скасувати рішення суду в частині стягнення судових витрат в розмірі 3500 грн. та в частині стягнення витрат на оплату юридичної допомоги в розмірі 5 900 грн. та відмовити в цій частині .

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду. Вказує на те, що він, не працює, знаходиться на обліку в Центрі зайнятості тому може сплачувати аліменти лише у сумі 300 грн. Посилається на те, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, підчас вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається в відповідному судовому рішенні.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно висновку фахівця по проведенню молекулярно-генетичного аналізу для визначення біологічного батьківства від 10.03.2015 р. імовірність підтвердження батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 складає 99,98% (а.с.28).

Відповідно до ч.І ст. 128 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути встановлено рішенням суду.

З огляду на вказане суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що ОСОБА_1, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ухвалив внести зміни до Книни реєстрації народжень за 2006 р. Роганської селищної ради Харківського району Харківської області у записі №27 від 17 квітня 2006 року та у Свідоцтві про народження ОСОБА_3 та вирішено вказати в графі «Батько» - ОСОБА_1.

В цій частині рішення суду апелянтом не оскаржується.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини, (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В зв»язку з наведеним, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, у твердій грошовій сумі.

Між тим, суд першої інстанції не в повній мірі врахував положення ст. 182 СК України, матеріальне становище відповідача та стягнув з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно .

З пояснень відповідача вбачається, що таку суму він не має матеріальної можливості сплачувати, так як він не працює, знаходиться на обліку в Центрі зайнятості. В судовому засіданні апеляційного суду він погодився сплачувати аліменти по 700 грн. щомісяця.

Судова колегія знаходить, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 700 грн. буде достатнім та відповідає вимогам ст. 182 СК України з огляду на матеріальне становище відповідача.

Судова колегія вважає безпідставними посилання апелянта, що відповідно до ст. 86 ЦПК України витрати, пов»язані з проведенням експертизи повинна нести позивачка, так як вона заявляла клопотання про проведення експертизи. Вказані витрати при проведенні експертизи дійсно несе сторона, яка заявляла про проведення експертизи. Але відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.4 ст.79 ЦПК України витрати пов»язані з проведенням експертиз відносяться до витрат, пов»язаних з розглядом справи, тобто до судових витрат..

Витрати за проведення судового-генетичного дослідження у розмірі 3500,00 грн. підтверджується квитанцією № 16359 від 21.02.2015 р.. Тому суд першої інстанції обґрунтовано на відповідно до вимог закону стягнув з відповідача витрати за проведення експертизи в сумі 3500 грн.

Крім того, апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу у сумі 5900, 00 грн.

Згідно ч.І ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року №4191-VI ( набрав чинності з 01 січня 2012 року) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В зв»язку з наведеним судова колегія знаходить, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 5900 грн. є завищеною та вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин судова колегія апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольняє частково,

рішення суду першої інстанції змінює в частині стягнення розміру аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 та зменшує суму аліментів з суми 1000 грн. до 700 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 витрат за оплату правової допомоги у розмірі 5900,00 грн. рішення суду слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 витрати за оплату правової допомоги у розмірі 2000 грн.

В іншій частині вказане рішення судова колегія залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківський районного суду Харківської області від 21 травня 2015 року змінити в частині стягнення розміру аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3.

Зменшити суму стягнутих з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3. з суми 1000 грн. до 700 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат за оплату правової допомоги у розмірі 5900,00 грн. змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за оплату правової допомоги у розмірі 2000 грн.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: