АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3835/15 Справа № 200/3166/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Циганков В. О. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

17 березня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Ремеза В.А., Свистунової О.В.

при секретарі Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ України" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 07 червня 2013 року близько 8 години 40 хвилин з вини відповідача ОСОБА_3 сталась ДТП, в наслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль "Форд Куга", державний номер НОМЕР_1. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по адміністративній справі №199/6900/13-ц ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні даного ДТП за ст. 124 КУпАП та накладено покарання у вигляді штрафу. Згідно поліса АВ № 1759487 цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ "ПЗУ Україна". Страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 3545,80 грн. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 4289,00 грн. На думку позивача, відповідач ПрАТ "ПЗК Україна" безпідставно не доплатив 743,20 грн. страхового відшкодування. У зв"язку з наведеним, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 15000,0 грн. і судові витрати у розмірі 4150,0 грн. та зі страхової компанії недоплачене страхове відшкодування у розмірі 743,20 грн., моральну шкоду у сумі 5000,0 грн. і судові витрати у розмірі 293,6 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 743,20 грн. і моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн., стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

Додатковим рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_2 витрати на оплату правової допомоги в сумі 4000,00 грн.

В апеляційній скарзі, що подана до суду 28.11.2014 року, ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про зміну оскаржуваного рішення від 20.11.2014 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_3, з ухваленням у зазначеній частині рішення про задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване рішення в оскаржуваній частині залишити без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 07 червня 2013 року близько 8 години 40 хвилин ОСОБА_3 керуючи власним автомобілем "КІА Мажентис", державний номер НОМЕР_2, рухаючись по вул. Г. Сталінграда в м. Дніпропетровську зі сторони вул. Запоріжське шосе в напрямку вул. Вакуленчука, в районі буд. №23 не впевнився в безпеці свого маневру, став виконувати поворот праворуч на суміжну, середню смугу руху, допустивши зіткнення з автомобілем "Форд Куга", державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_2, який є власником вказаного автомобіля "Форд Куга".

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по адміністративній справі №199/6900/13-ц ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні даної ДТП за ст.124 КУпАП та притягнуто до покарання у вигляді штрафу.

Згідно копії відповідного адміністративного матеріалу, у наслідок ДТП фізичні особи тілесних пошкоджень не зазнали (а.с. 86 - 107).

Відповідно до поліса АВ № 1759487, строк дії якого визначено з 18.08.2012 року до 17.08.2013 року, цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ "ПЗУ Україна"; ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну (на одного потерпілого) - 50000,0 грн.; франшиза - нульова (а.с. 156).

Суду надано звіт від 08 серпня 2013 року про оцінку вартості матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля "Форд Куга", державний номер НОМЕР_1, згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 4289,00 грн. (а.с. 122 - 134).

Згідно наданої ПрАТ "ПЗУ Україна" копії платіжного доручення від 23.08.2013 року за №15376, позивачу перераховано страхове відшкодування у розмірі 3574,17 (а.с. 120).

Згідно наданої позивачем копії заяви на видачу готівки №OGBD47447 від 29.08.2013 року, ОСОБА_2 отримав в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" грошову суму в розмірі 3545,80 грн. (а.с.20).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", з відповідними змінами та доповненнями, роз"яснено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Виходячи з викладеного, встановивши факт механічного пошкодження належного позивачу автомобіля "Форд Куга", державний номер НОМЕР_1, під час ДТП, що сталась 07 червня 2013 року з вини відповідача ОСОБА_3, - місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди та правильно визначив її розмір у сумі 1000,0 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, суд бере до уваги перенесені позивачем хвилювання, в тому числі і за власне здоров"я, під час зіткненням транспортних засобів; хвилювання через неможливість присутності у день ДТП на реєстрації народження онуки; переживання у зв"язку з пошкодженням автомобіля "Форд Куга", неможливістю його експлуатації на протязі певного часу; хвилювання у зв"язку з небажанням відповідача ОСОБА_3 відшкодувати шкоду у добровільному порядку та необхідністю витрачати час на відвідування правоохоронних органів і суду. Враховуючи характер, тривалість та ступінь моральних переживань позивача, місцевий суд стягнув на його користь з ОСОБА_3 моральну шкоду у необхідному та достатньому розмірі 1000,0 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на обставини зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась без суттєвої зміни траєкторії руху автомобілів-учасників, без виїзду автомобіля на зустрічну смугу руху, без перевертання автомобіля та інших ускладнень; викладене стверджується адміністративним матеріалом №199/69/13п відносно водія ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, зокрема, протоколом про адмінправоворушення, протоколом огляду місця ДТП, схемою місця ДТП, рапортом співробітника ДАІ, письмовими поясненнями позивача та відповідача ОСОБА_3 (а.с. 86 - 107).

Суд враховує, що за наслідками ДТП, яка сталась 07 червня 2013 року, автомобіль позивача залишився на ходу, а пошкодження, переважно, мали характер подряпин та незначних за площею вм'ятин, що стверджується протоколом огляду КТС від 01.08.2013 року, складеним судовим експертом автотоварознавцем, фототаблицею, звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля "Форд Куга", державний номер НОМЕР_1, заявою про настання страхового випадку (а.с. 122 - 153) та змістом наведеного вище адміністративного матеріалу №199/69/13п (а.с. 86 - 107).

Колегія приймає до уваги, що під час ДТП, яка відбулась 07 червня 2013 року, позивач тілесних ушкоджень не отримав, що стверджується письмовими матеріалами справи та визнано представником позивача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Посилання апелянта, що, через хвилювання у зв"язку з ДТП, у позивача стався гіпертонічний криз - не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки докази наявності відповідного причинного зв"язку між ДТП та хворобою позивача, що відповідають положенням ст. ст. 58, 59 ЦПК України, суду не надані.

Так, після дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07 червня 2013 року, судово-медичну експертизу, з метою встановлення факту наявності тілесних ушкоджень, позивач не проходив, відповідний висновок суду не надав.

Згідно витягу з амбулаторної картки позивача, ОСОБА_2 з 1998 року спостерігається у поліклініці ГУМВС Дніпропетровської області у зв"язку з гіпертонічною хворобою 2-го ступеню.

У вказаному витягу зазначено, що 10.06.2013 року ОСОБА_2 відвідував дільничного лікаря зі скаргами на погане самопочуття (головний біль, головокружіння, болі в області серця тощо), яке пацієнт пов"язував зі стресом під час ДТП, що сталась 07.06.2013 року; у позивача лікарем виявлено артеріальний тиск 180/110 та підтверджено наявність гіпертонічної хвороби 2-го ступеню (а.с. 12).

Колегія звертає увагу, що дільничним лікарем, який надав вищевказаний витяг з амбулаторної картки, причинний зв"язок між погіршенням самопочуття позивача та ДТП не встановлено; інформація про стрес під час ДТП зафіксована лікарем лише зі слів позивача, тоді як між дорожньо-транспортною пригодою та зверненням позивача у лікарню наявний суттєвий проміжок часу - три доби - протягом якого не виключається можливість інших чинників загострення гіпертонічної хвороби.

Апелянтом не надані докази на підтвердження доводів про перебування позивача, через ДТП, на амбулаторному лікуванні.

Під час слухання справи місцевим судом та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивачем чи його представником клопотання про надання чи витребування доказів, що відповідають положенням ст. ст. 58, 59 ЦПК України, зокрема, клопотання про призначення та проведення відповідної експертизи - не заявлені, що стверджується журналами та звукозаписом судових засідань.

Недоведеними є посилання позивача на те, що через пошкодження автомобіля та неможливість його експлуатування розладились стосунки у його родині, він був змушений протягом тривалого часу змінювати свої плани, вносити коригування у організацію власного побуту, користуватись послугами таксі; жодних доказів на підтвердження наведених доводів суду не надано.

Колегія приймає до уваги покази відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, який зазначив, що з оскаржуваним рішення в частині стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000,0 грн. згоден, визнає свій обов"язок сплатити вказану суму позивачу в порядку відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, колегія дійшла висновку, що моральна шкода, стягнута з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача у розмірі 1000,0 грн., - є співмірною та справедливою сатисфакцією за заподіяну позивачу моральну шкоду.

Суд наголошує, що доводи апеляційної скарги, яка подана 28.11.2014 року, в частині непогодження з рішенням від 20.11.2014 року щодо невирішення місцевим судом питання про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4000,0 грн., - не можуть бути прийняті до уваги колегією, оскільки витрати на правову допомогу у вказаному розмірі стягнуті на користь позивача додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2015 року, яке учасниками процесу у апеляційному порядку не оскаржене.

Колегія звертає увагу, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної і моральної шкоди з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2015 року, постановлене з питання відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, - в апеляційному порядку не оскаржені, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, про необхідність залишення без змін оскаржуваного рішення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди у сумі 1000,0 грн. та, зважаючи на положення ст. 88 ЦПК України, про відсутність підстав для стягнення з відповідача на корить апелянта витрат на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 221,8 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді