№ 637/1210/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Сподобівка», ПП «Сподобівка Агро Плюс» про визнання договору оренди землі недійсним та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння (користування),-

в с т а н о в и в :

10 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, якою просив суд визнати недійсним договір оренди землі № 145 від 29.01.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Сподобівка», який був зареєстрований у Шевченківському відділенні державного земельного кадастру 05.06.2006, а також витребувати земельні ділянки розміром 7,1832 га, та розміром 6,4915 га, які належить позивачу на праві приватної власності на підставі актів на право власності на земельні ділянки, які знаходяться в користуванні ПП «Сподобівка Агро Плюс» та передати їх позивачу по справі.

01 грудня 2014 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд розірвати договір оренди землі № 145 від 29.01.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Сподобівка», який був зареєстрований у Шевченківському відділенні державного земельного кадастру 05.06.2006 року за № 70, а також стягнути з відповідачів заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі: з ТОВ «Сподобівка» 3 909,80 гривень; з ПП «Сподобівка Агро Плюс» 11 729,40 гривень з врахуванням 3%, а не 1, 5 % від грошової оцінки.

В обґрунтування позову позивач пояснив, що являється законним власником земельних ділянок (паїв), розташованих на землях Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, одна з яких розміром 7,1832 га та земельної ділянки розміром 6,4915 га, які належить позивачу на праві приватної власності на підставі Актів на право власності на дані земельні ділянки.

29 січня 2005 року між ТОВ «Сподобівка» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельних ділянок № 145, майнові права на які в подальшому перейшли до ПП «Сподобівка Агро Плюс».

З 29 січня 2005 року належні позивачу земельні ділянки використовуються ТОВ «Сподобівка» та його правонаступником ПП «Сподобівка Агро Плюс» для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, проте зі слів позивача, останні порушують істотні умови договорів щодо сплати орендної плати за користування земельними ділянками, у зв'язку із чим позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки з тих причин, що не бажає продовжувати господарські стосунки з орендарем, який не виконує своїх зобов'язань.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача по справі ПП «Сподобівка Агро Плюс» у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що вимоги позивача незаконні та необґрунтовані, так як договір оренди земельних ділянок було укладено цілком на законних підставах та згідно чинного законодавства, орендна плата нараховувалась в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, але відповідач відмовлявся від отримання орендної плати.

Представник відповідача зазначив, що позивач отримував орендну плату у загальній сумі 2 483,70 гривень за 2011 рік, проте у 2012-2014 роках навмисно відмовлявся отримувати орендну плату і навіть не вимагав від орендаря внесення орендної плати, у зв'язку із чим ПП «Сподобівка Агро Плюс» не вбачає зі своєї сторони ніяких порушень щодо прострочених платежів по оренді землі за 2012-2014 роки відповідно до ст.ст. 612, 613 ЦК України, відповідно не вбачають ніяких підстав для розірвання договору оренди землі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача по справі підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, пов'язані з орендою землі і виплати орендної плати.

ОСОБА_1 являється законним власником земельних ділянок (паїв), одна з яких розміром 7,1832 га, що належить позивачу на праві приватної власності на підставі Акту на право власності на земельну ділянку ХР № 034550, виданого Шевченківською РДА Шевченківського району Харківської області 18 грудня 2004 року 9а.с.8), та другої земельної ділянки розміром 6,4915 га, яка належить позивачу на праві приватної власності на підставі Акту на право власності на земельну ділянку ХР № 054845, виданого Шевченківською РДА Шевченківського району Харківської області 08 лютого 2005 року (а.с.9).

Зазначені земельні ділянки розташовані на землях Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

29 січня 2005 року між ТОВ «Сподобівка» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельних ділянок № 145, зареєстрований у Шевченківському відділенні державного земельного кадастру 05.06.2006 року.

18 серпня 2010 року з ТОВ «Сподобівка» виділилося ПП «Сподобівка Агро Плюс» і відповідно до розподільчого балансу останньому підприємству було передано майнові права за договором оренди № 145. Так, 31 серпня 2010 року майнові права прийняті у власність ПП «Сподобівка Агро Плюс» (а.с.76-81).

Договір оренди землі № 145 закінчив свою дію 05 червня 2011 року.

У жовтні 2012 року ПП «Сподобівка Агро Плюс» звернулося до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом щодо подовження строку дії договору.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 25.12.2012 року у задоволенні вищезазначеного позову було відмовлено, проте Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20.03.2013 року дане Рішення було скасоване і ухвалене нове, яким договір № 145 було подовжено на той самий строк і на тих самих умовах (а.с.24-25).

Так, з 29 січня 2005 року належні позивачу земельні ділянки використовуються ТОВ «Сподобівка» та його правонаступником ПП «Сподобівка Агро Плюс» для вирощування товарної сільськогосподарської продукції на підставі договору оренди земельних ділянок.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а у відповідності до вимог ст.25 вказаного закону, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до п. 9 та п. 11 Договору оренди землі, відповідач зобов'язується протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 20 січня року наступного за звітним.

Як зазначив представник відповідача всім орендарям вона вони виплачують орендну плату на даний час в розмірі 3% від грошової оцінки землі, оренда позивача за рік за одну земельну ділянку складає 2 тисячі 660 гривень, за дві 5 тисяч 321 гривну.

З витягами які надав представник позивача з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок наданих відділом Держземагентства у Шевченківському районі Харківської області від 27.01.2015 року за №№ 15 та 16, вартість належних позивачеві земельних ділянок становить 130 327 гривень кожна, з нарахуванням орендної плати від даної грошової земельної ділянки відповідач не згоден, так як зазначає, що в оренді земельні ділянки перебували не в 2015 році, а з 2012 по 2014 рік,отже і розмір орендної плати повинен становити 2 660 гривень за кожну земельну ділянку в рік, тобто загальний розмір орендної плати за обидві земельні ділянки складає 5 321 гривеню/рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання договорів оренди, позивач посилався на порушення умов договору стосовно невиконання взятих на себе зобов'язань щодо внесення орендної плати у встановлений строк, що відповідно до ст. 37 договору є підставою для розірвання договору.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі (систематичність згідно норм права - це два і більше разів), разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. В даному випадку вбачається несплата за використання земельних ділянок протягом 2012, 2013 та 2014 років, що вже становить собою систематичність.

Але в даній частині позову суд вважає відмовити позивачу, так як на час розгляду даної справи, строк дії договору оренди закінчився.

Договір оренди був підписаний сторонами 29.01.2005 року, строком на 5-ть років тобто до 29.01.2010 року, рішенням апеляційного суду Харківської області від 20.03.2013 року договір № 145 було подовжено на той самий строк і на тих самих умовах (а.с.24-25), тобто ще на 5-ть років до 29.01.2015 року. На час розгляду даної справи строк дії договору суд вважає закінченим відповідно до ст.37 договору, так як строк дії договору обчислюється з дати його підписання тобто з 29.01.2005 року, а не з моменту державної реєстрації, оскільки державна реєстрація договору оренди землі вказує лише на його чинність і не може змінювати день укладення договору, строк його дії, оскільки зміни до договору, в тому числі щодо строку його дії, вносяться згідно зі ст.651, 652 ЦК України.

За таких обставин, суд вбачає не вбачає наявність підстав для розірвання договору оренди між позивачем і відповідачами по справі в зв'язку з його закінченням.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості по орендній платі з 2011 року по 2014 рік суд також дані вимоги задовольняє, частково з 2012 року по 2014 рік, з тих підстав, що в рішенням апеляційного суду Харківської області від 20.03.2013 року зазначено, факт отримання ОСОБА_1, орендної плати за 2011 рік, як зазначено в рішенні, підтверджується відомостю від 26.09.2011 року і факт користування в цей період землею позивача, відповідачем ПП.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини, тобто отримання позивачем орендної плати за 2011 рік.

Тому лише з відповідача ПП необхідно стягнути на користь позивача заборгованість по орендній платі в розмірі 5 тисяч 321 гривню за рік за три роки 15 963 гривні.

З відповідача також необхідно стягнути судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду пропорційно задоволених вимог в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ст.ст. 32, 37 ЗУ «Про оренду землі» , суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задавольнити частково.

Стягнути з ПП «Сподобівка АГРО ПЛЮС», на користь ОСОБА_1 несплачену орендну плату в розмірі 15 тисяч 963 гривні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М.Стеганцов