Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5300/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

23 червня 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, стягнення грошових коштів, треті особи Друга полтавська державна нотаріальна контора, виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради як орган опіки та піклування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 15 серпня 2014 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, стягнення грошових коштів

В поданій до суду позовній заяві посилалися на те, що 24 серпня 2012 року померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої належала частина квартири АДРЕСА_1.

Вказували, що є спадкоємцями майна померлої, ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_9 з заявою, в якій відмовилася від своєї частки на користь ОСОБА_1

Також позивачі вказували, що відповідач ОСОБА_4 на момент смерті спадкодавця не сплачував комунальних платежів.

В своїй позовній заяві просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/12 частину квартири АДРЕСА_2, просили встановити порядок користування квартирою. Також просили суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10А. 50 % заборгованості по комунальних платежах за квартиру АДРЕСА_1 в сумі 2363,05 грн., а також з ОСОБА_4, як законного представника ОСОБА_7, на користь ОСОБА_1 заборгованість по комунальним платежам в сумі 491,66 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2015 року за заявою позивача та представників позивача позовні вимоги про встановлення порядку користування приміщеннями в квартирі залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину спірної квартири, в решті позовні вимоги не визнавали.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 серпня 2012 року померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_8.

Відповідач ОСОБА_4 перебував з ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що після померлої ОСОБА_7 ОСОБА_11 полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, з заявами про прийняття спадщини звернувся позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_4, який діяв в своїх інтересах та від імені малолітнього сина померлої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач ОСОБА_6 звернулася з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, померлій ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 вересня 1998 року на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2.

Іншими співвласниками квартири відповідно до свідоцтва на день смерті ОСОБА_8 були позивачі ОСОБА_10 та ОСОБА_6

Частки співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 згідно з даними свідоцтва не визначені.

Разом з тим, відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Встановлено, що ОСОБА_8 24 серпня 2012 року померла, після її смерті відкрилася спадщина.

Враховуючи дані обставини, а також те, що за життя ОСОБА_8 співвласниками квартири АДРЕСА_3 не було досягнуто домовленості щодо поділу квартири, суд виходить з того, що частки співвласників є рівними, частка кожного складає 1/3.

Тому суд приходить до висновку, що частка померлої 24 серпня 2012 року ОСОБА_8 згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 склала 1/3 частину.

Згідно зі статтею 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Оскільки до складу спадкового майна належала 1/3 частина спірної квартири, спадкоємців за законом є четверо, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із спадкоємців мав би право на 1/12 частину квартири (1/3 розділена на 4).

Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2013 року по справі № 552/3236/13-ц, яке в цій частині вступило в законну силу, визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_7 право власності по 1/12 частині за кожним у квартирі АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8.

Оскільки один із спадкоємців позивач ОСОБА_6 відмовилася від своєї частки на користь ОСОБА_12, за ОСОБА_12 необхідно визнати в порядку спадкування після померлої 24 серпня 2012 року ОСОБА_13 право власності на 2/12 (або 1/6) частину квартири АДРЕСА_1.

Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів як заборгованості по комунальним платежам, суд виходить з наступного.

За нормами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за зобовязаннями, в даному випадку за зобовязаннями із сплати комунальних платежів, за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, в силу норм ст. 1218, 1281 ЦК України кредиторами ОСОБА_13 щодо вимог з оплати комунальних послуг могли б бути саме комунальні підприємства, які надавали комунальні послуги та перед якими існували борги, а не інші спадкоємці.

Крім того, статтею 162 ЖК України передбачено обовязок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на утримання спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8, спадкоємцями майна якої є відповідачі, за життя була лише співвласником квартири АДРЕСА_1 та одноособово сплачувала кошти за комунальні послуги, отримані за вказаною адресою. Хоча відповідний обовязок за нормами законодавства було також покладено і на позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які будучи співвласниками квартири, мали б сплачувати за отримані в ній послуги в рівних частках з померлою.

Тому за наявності заборгованості з оплати за комунальні послуги, яка виникла станом на день смерті ОСОБА_8, до боргів ОСОБА_8 після її смерті могло б належати лише 1/3 частина наявної заборгованості за отримані комунальні послуги за умови, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 виконували покладені на них, як власників, обовязки з утримання майна.

При зверненні до суду позивачами не враховано, що спірна квартира АДРЕСА_2 належить до приватного житлового фонду, тому обовязок по сплаті комунальних послуг покладено саме на власників квартири відповідно до їх часток в праві власності, а не осіб, які фактично проживають.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6, звертаючись до відповідача ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина, з вимогами про стягнення грошових коштів в розмірі 2363,05 грн. та 491,66 грн. жодних розрахунків даних позовних вимог не надають.

В цій частині позовних вимог відсутні посилання на норми матеріального права як в поданій до суду позовній заяві, так і не зазначені позивачами та їх представником в судовому засіданні.

В матеріалах справі відсутні належні та допустимі докази, які б давали суду підстави вважати, що грошові кошти у відповідних сумах були сплачені позивачами на користь комунальних підприємств.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів як заборгованості по комунальних платежах є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позивачам пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню понесені ними судові витрати.

Враховуючи межі заявлених та задоволених судом позовних вимог, з відповідача ОСОБА_14 на користь позивача ОСОБА_1, який сплачував судовий збір при подачі позовної заяви до суду, підлягають стягненню витрати із сплати судового збору в розмірі 388,15 грн. та 525 грн. витрат на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2100/4).

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлої 24 серпня 2012 року ОСОБА_8 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_5.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 388 грн. 15 коп., 525 грн. витрат на правову допомогу, всього 913 грн. 15 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_15

Суддя Н.Л.Яковенко

23.06.2015