Справа № 361/2660/15-ц
Провадження № 2/361/1512/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 липня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 04 серпня 2012 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на життя та сімю. Неповнолітній син проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Проте, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на потреби дитини не надає, хоча є здоровим та працездатним, чим ухиляється від виконання обовязку, передбаченого ст. 180 СК України, а позивач не в змозі належним чином утримувати та забезпечувати фізичний, духовний розвиток сина. Крім того, матеріальної допомоги, яка передбачена ч. 2 ст. 182 СК України, на утримання позивача ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років відповідач ОСОБА_2 також не надає.

У звязку з наведеним, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнення заявлених вимог просила, розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, що зареєстрований 04 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 415; залишити їй шлюбне прізвище «Онищенко» та стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.; а також просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та 1/6 частину з усіх видів заробітку відповідача на утримання позивача ОСОБА_1 до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку.

До початку розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та слухати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Судом встановлено, що 04 серпня 2012 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області вчинено актовий запис № 415 та видане свідоцтво серії 1-ОК № 133015 (а.с. 4). Прізвище після одруження: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 237800, виданого 12 червня 2013 року виконавчим комітетом Погребської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с. 8).

Судом також зясовано, що на даний час позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, оскільки мають протилежні погляди на життя та сімю та між сторонами виникають непорозуміння та сварки.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 також передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Оскільки ж шлюб суперечить інтересам позивача й вжиті заходи щодо примирення подружжя виявилися безрезультатними, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим й шлюб носить формальний характер.

У декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька

(ст. 183 СК Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Судом також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матірю та перебуває на повному її утриманні.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ст. 182 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зважаючи на викладене, керуючись загальними засадами справедливості цивільного судочинства й необхідністю захисту інтересів неповнолітньої дитини, виходячи з солідарного обовязку батьків утримувати дітей, та право дружини на отримання матеріальної допомоги від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, а також враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а також 1/6 частину з усіх видів заробітку відповідача на утримання позивача

ОСОБА_1, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а також на підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 04 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 415.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Онищенко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 квітня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 31 травня 2031 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 квітня 2015 року та до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 31 травня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Пухна