Справа № 667/4277/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та внесення змін до актового запису (третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні), -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить встановити, що його біологічним батьком є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, національність єврей, зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні внести зміни до актового запису про народження від 15 липня 1985року №688, складеного на ОСОБА_1,24.05.1985року народження, а саме: в графі батько змінити з «ОСОБА_4 03.04.1948р.н., національність «руський» на «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, національність єврей; в графі по батькові дитини змінити з «Павлович» на «Миколайович», інші відомості залишити без змін, після внесення змін видати повторне свідоцтво про народження дитини.

На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини:

Мати позивача перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 28 вересня 1970року.

Фактично шлюбні відносини між матір!ю та ОСОБА_4 було припинено у 1982році, проте шлюб між ними не був розірваний.

Коли народився позивач, у його свідоцтві по народження батьком був записаний ОСОБА_4, оскільки мати на час народження дитини перебувала в офіційному шлюбі з ОСОБА_4

В 2000 році мати знову почала проживати однією сімю з ОСОБА_4.

14 червня 2004року ОСОБА_4 помер.

Нещодавно мати позивача повідомила йому, що ОСОБА_4 не є його біологічним батьком, а ним є ОСОБА_3.

У березня 2015року мати познайомила позивача з ОСОБА_3, який підтвердив, що є батьком позивача і не заперечує проти внесення змін у його свідоцтво про народження.

Позивач з відповідачем звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення відповідних змін у свідоцтво про народження, проте листом від 15.04.2015року було відмовлено у вчиненні такої дії.

Як на правову підставу своїх вимог, позивач послався на ст.128Сімейного Кодексу України.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив суд його задовільнити.

Відповідачі не заперечували проти задоволення позову, підтвердили наявність обставин, зазначених позивачем. Відповідач ОСОБА_3 також пояснив, що йому було відомо після народження дитини відповідачкою, він ніколи не сумнівався в тому, що позивач є його сином, а тому він визнає цей факт беззаперечно, бажає щоб родинні відносини із сином були оформлені юридично, але через відсутність прямої вказівки закону в органах реєстрації актів цивільного стану вони не можуть це зробити.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження ІІ КГ № 351857, виданого 19 липня 1985року народження, ОСОБА_6 народився 24 травня 1985року і його батьками є: батьком - ОСОБА_4, матірю ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про одруження ІІ-АГ №240407, виданого 28 березня 1970року, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (після одруження) ОСОБА_7 одружилися 28 березня 1970року.

Відповідно до ст.52КЗпШС, чинного на час реєстрації народження позивача, батьками дитини, яка народжена у шлюбі, є подружжя.

Оскільки ОСОБА_2 на час народження сина перебувала у шлюбі із ОСОБА_4, то батьком дитини при здійсненні актового запису про народження був записаний чоловік відповідачки.

ОСОБА_4 помер 14 червня 2004року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1КГ № 172475, виданого 15 червня 2004року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції ( а.с.8).

Згідно пояснень відповідачки у період зачаття та після народження вона з чоловіком фактично не проживала, але при цьому шлюб не розривали, а чоловік після народження дитини не оспорював своє батьківство. З часом вони з чоловіком знову стали проживати разом. За життя чоловіка вона не повідомляла сина, що він не є його біологічним батьком, а повідомила йому про цю обставину тільки при сплині значного часу після смерті чоловіка. коли дізналася про дійсні наміри його біологічного батька спілкуватися із сином, оформити документально батьківство.

Відповідно до ст.128Сімейного Кодексу України визначено, що батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позивачу відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану відносно батька ( а.с.10), а тому позивач звернувся до суду.

Одним із доказів відповідно до ст.57ЦПК України є пояснення сторін.

Оскільки сторони визнають, що батьком позивача є ОСОБА_3, це визнання базується на тому, що відповідач до народження дитини проживав з її матірю, а тому у суду немає підстав сумніватися в дійсності наміру сторін оформити свої родинні стосунки, як сина і батька.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що позивач за взаємною згодою з відповідачем не можуть оформити свої родинні відносини як батька і сина, а тому суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у зазначений ним спосіб.

Позивач у позовній заяві зазначив про встановлення акту батьківства, але фактично позивач просить встановити батьківство, оскільки за життя батька встановлюється батьківство, а не факт батьківства, а тому має бути визнано батьківство відповідача відносно позивача.

Визнання батьківства відповідача щодо позивача не порушує прав чи інтересів жодних осіб.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Керуючись ст.ст.3,4,10,11,60,88,179,212. ст.209 ЦПК України, на підставі ст.16 ЦК України, ст.128 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Задовільнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису.

Встановити, що біологічним батьком ОСОБА_1, 1985року народження, народженого ОСОБА_2, є ОСОБА_3, 17.11.1951року народження, національність єврей.

Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні внести зміни до актового запису про народження від 15 липня 1985року №688, складеного на ОСОБА_1,24.05.1985року народження, а саме:

в графі батько змінити з «ОСОБА_4 03.04.1948р.н., національність «русский» на «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, національність єврей;

в графі по батькові дитини змінити з «Павлович» на «Миколайович», інші відомості залишити без змін.

після внесення змін до актового запису про народження видати повторне свідоцтво про народження дитини.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Черниш О.Л.