Справа № 309/3851/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Леско В.В., Кожух О.А.

при секретарі - Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Хустського районного суду від 9 червня 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ « Приватбанк» звернувся в суд з позовом до Ізай В. Д. , Рацин Е. Й. про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 06.05.2005 р. між ПАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір MKGWPK 00000097 . Відповідно до даного договору ПАТ КБ « Приватбанк» зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 49000 грн. на термін до 05.05.2006 р., а ОСОБА_2 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку , встановлених кредитним договором. ПАТ КБ « Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу кредит у розмірі 49000 грн., а ОСОБА_2 свої обов'язки по поверненню кредиту не виконав, внаслідок чого станом на 20.09.2013 року має заборгованість у розмірі 57380 грн., з яких 1100 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 56280,72 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором .

В забезпечення виконання зобов'язання за договором MKGWPK 00000097 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання зазначені у письмовій вимозі кредитора протягом 5 днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена щодо виконання зобов'язання залишена без задоволення.

Тому ПАТ КБ « Приватбанк» просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 57380,72 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням не погодився позивач, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення його позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом першої інстанції норм процесуального законодавства.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник відповідачів вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не явився. Однак, суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки він за отриманням повістки не явився.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги: між позивачем та відповідачами є договірні відносини, які ґрунтуються на договорі кредиту та договору поруки і зобов'язання, які виникають на підставі цих договорів слід виконувати; сума заборгованості доведена розрахунком такої; суд порушив норми процесуального законодавства і допустив однобокість та неповноту судового розгляду.

Ці доводи є безпідставними.

Так, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог і цей висновок відповідає матеріалам, які надавались позивачем.

Так, до позовної заяви дійсно приєднано розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_2, копія його паспорту, повідомлення про погашення заборгованості. Однак ці документи мають похідний характер від кредитного договору та договору поруки, яким обгрунтовуються позовні вимоги. Однак копії цих договорів, які надані до позовної заяви є нечитабельними і тому, з врахуванням пояснень відповідача про те, що договір кредиту з ним не укладався та ним не підписувався, а з поручителем він взагалі не знайомий, суд ухвалою від 28 квітня 2015 року з метою законного, обґрунтованого та справедливого вирішення справи, а також можливого призначення почеркознавчої експертизи кредитного договору та договору поруки за клопотанням представника ОСОБА_3 витребував від ПАТ КБ «Приватбанк» оригінали цих договорів, що позивачем проігноровано: оригінали договорів суду не надано. Зазначені дії суду узгоджуються з вимогами ч.2 ст.64 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази, як правило, надаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотання осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Представник позивача в судове засідання не являвся, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Тому суд розглянув справу на підставі тих доказів, які були в матеріалах справи і дійшов вірного висновку про недоведеність позовних вимог по причині відсутності належних доказів - читабельних кредитного договору та договору поруки. І такий висновок узгоджується з вимогами ст.212 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 9 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :