Справа № 569/9439/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Якимчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 385,90 грн., щомісячно на кожного, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 червня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалось, відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб має формальний характер, подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе. Також зазначає, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей та добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча повинен робити це по закону. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, а тому просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, до початку розгляду справи подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення, справу просить розглянути у його відсутності.

За таких обставин, суд, враховуючи, що перешкод для розгляду справи у відсутності сторін не має, вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, що 04 червня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 534, між сторонами зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І ГЮ № 078863.

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати.

У відповідності до ст. 113 СК України, також підлягає до задоволення вимога позивача про відновлення дошлюбного прізвища.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обовязків по відношенню до дитини.

За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на дитину. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні матері, а відповідач не бере участі в їх матеріальному забезпеченні, хоча зобовязаний утримувати її до повноліття. Оскільки даних про працевлаштування відповідача не має, суд вважає можливим стягнення з останнього аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, на підставі встановлених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 385,90 грн. на кожного щомісячно.

Оскільки позовна заява містить дві позовні вимоги, одна про розірвання шлюбу, друга про стягнення аліментів, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. та на користь позивача 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 113, 141, 180-183 СК України, керуючись ст.ст. 61, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 04 червня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 534 - розірвати.

Дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище Запунна.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, в розмірі 385 (триста вісімдесят пять) гривень 90 копійок, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 02.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Рогозін