03 серпня 2015 р. Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі- Слюсаревій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО» до ОСОБА_1, фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення вартості обладнання та штрафу,-
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не сповістили, заперечень не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.
27.03.2013 р. між ТОВ «РІО» і ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди обладнання, за яким орендодавець передає в тимчасове платне користування комплект кегового обладнання для подальшого розливу та продажу пива, яке поставляється орендарю орендодавцем за договором постачання, а орендар зобовязаний використовувати обєкт оренди для продажу виключно продукції орендодавця. Згідно з п. 4.1 орендна плата за користування обєктом оренди впродовж року дії договору4 складає одну гривню.
П.6.1 договору передбачено, що орендар зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди в повній комплектності та належному стані та в триденний строк з моменту закінчення або припинення терміну дії договору або в триденний строк з моменту отримання повідомлення від орендодавця при достроковому розірвання договору.
Відповідно до п. 7.3 договору, при невиконанні орендарем п. 6.1 договору або при незявленні орендаря в узгоджене с орендодавцем місце і час, а також у разі втрати або знищення обєкту оренди, орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцю вартість обєкту оренди, встановлену відповідним актом приймання - передачі, а також виплатити штраф у розмірі ста відсотків від вартості обєкту оренди, зазначеному в акті приймання- передачі обладнання до цього договору протягом пяти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги орендодавця. Договір за п.9.1 дії до 31.12.2013 р. Якщо жодна із сторін за тридцять днів до закінчення терміну дії договору не заявить про його розірвання, договір вважається продовженим на такий же термін. Договором передбачено, що орендодавець має право в будь-який час достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір, якщо : орендар використовує обладнання , порушуючи умови договору і/або цільове призначення обєкту оренди; орендар без письмового дозволу орендодавця передав обладнання, його частину третій особі; орендар своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження обладнання; орендар без дозволу орендодавця перемістить обладнання в інше місце, ніж вказано в договорі; орендар несвоєчасно сплачує орендну плату протягом трьох місяців тощо. При достроковому розірванні договору орендодавець повідомляє орендаря письмово з вказівкою підстави дострокового розірвання ( п.п. 9,3 і 9.4 договору).
З матеріалів справи випливає, що позивач направив ОСОБА_2 07.04.2014 р. вимогу про повернення обладнання або сплату компенсації його вартості, оскільки позивач не бажає продовжувати договірні відносини через несплату орендної плати, недбалої поведінки ФОП, що створює загрозу пошкодження обладнання, переміщення без дозволу орендодавця обладнання в інше місце та закінчення строку дії договору оренди.
У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором оренди було укладено договір поруки 27.03.2013 р. з ОСОБА_1, яка, згідно з п. 1 зазначеного договору зобов`язалась відповідати перед позивачем за обовязки ОСОБА_2, що виникли у звязку з передачею обладнання боржнику, сумою 200 грн.
Відповідно до вимог ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Відповідач свої зобовязання за договором оренди не виконує належним чином.
Статтею 554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 4 договору поруки встановлена солідарна відповідальність відповідачки ОСОБА_1 і боржника, а розмір відповідальності поручителя обмежений сумою 200 грн. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Пунктом 8 договору поруки передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань боржником. Тобто, у договорі поруки не встановлено строки поручительства, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання за договором не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.
У позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника, починаючи з дати направлення 07.04.2014 р.вимоги ОСОБА_2, протягом наступних шести місяців. Як убачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовними вимогами до поручителя 07.11.2014 р., тобто, після спливу шестимісячного строку, а відтак, підстави для стягнення заборгованості з поручителя відсутні.
Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 256 грн. 60 коп. Оскільки судом вимоги позивача задовольняються , ці витрати необхідно стягнути з відповідачки.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 208, 212, 214-215 , 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 554, 559 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО» до ОСОБА_1, фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення вартості обладнання та штрафу,- задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО» відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ-