Справа №343/710/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Поляниця М.М.

З участю : секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника позивача адвоката ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 „Про розірвання договору довічного утримання,-

в ст а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом в обгрунтування якого вказує, що 23 червня 2008 року уклала з відповідачем, який є її сином нотаріально посвідчений договір довічного утримання. В порушення умов укладеного договору ОСОБА_4 не виконував та не виконує взяті на себе зобовязання. Фактично з часу укладення договору її утримує донька ОСОБА_2 Просить розірвати укладений між нею та відповідачем договір довічного утримання від 23 червня 2008 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зазначивши, що договір довічного утримання бажає розірвати, оскільки її доглядає ОСОБА_2М а не син з яким укладено договір

Представник позивачки по дорученню в судовому засіданні позовні вимоги підтримала додатково зазначивши, що відповідач не виконував в повній мірі взяті на себе зобовязання. Вона займалася лікуванням матері, доглядає та утримує її.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, додатково зазначив що між ним та ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання. Умови укладеного договору він виконував частково. Відвідував матір два рази на тиждень, привозив продукти харчування, забезпечував самим необхідним одягом та взуттям, робив ремонт, замінив вікна. З січня 2015 року сестра позбавила його доступу до будинку а тим самим він не міг здійснювати догляд матері. Вважає, що і сестра також мала доглядати матір.

Суд вислухавши покази сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, давши їм правову оцінку приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з договірних правовідносин.

Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України а договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або)доглядом довічно.

Статтею 755 зазначеного Кодексу передбачено, що договір довічного утримання може бути розірваний на вимогу відчужувача, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від вини.

В судовому засіданні встановлено і таке не заперечили сторони, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 23 червня 2008 року було укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 2553 (а.с.5). Відповідно до п. 6 укладеного договору ОСОБА_4 зобовязується довічно повністю утримувати ОСОБА_1, забезпечувати її триразовим харчуванням, придатним до носіння одягом та взуттям, здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг, забезпечення потреб у відпочинку та прогулянці, забезпечення щотижня не пізніше п`ятниці готівкою в сумі яка має бути не меншою одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, забезпечення належними лікувальними засобами, забезпечення послугами адвокатів та нотаріусів. Зазначений договір може бути розірваний у випадку невиконання умов і відмови від добровільного розірвання однією з сторін в судовому порядку (а.с.4).

У відповідності до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Статтею 31 зазначеного Кодексу передбачено, що відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Частиною 1 статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Нормами частини 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході судового розгляду відповідач визнав позов про, що продав до суду письмову заяву (а.с.60). Визнання ОСОБА_4 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб оскільки спір між сторонами виник з договірних правовідносин з договору довічного утримання у якому вони є сторонами: позивач ОСОБА_1 відчужувач, відповідач ОСОБА_4 набувач(а.с.4). Наявність законних підстав, щодо розірвання договору довічного утримання є як твердження відповідача, що дані ним в судовому засіданні, про те що він не в повній мірі виконував взяті на себе зобовязання, щодо виконання умов укладеного договору, а також покази представника позивача, щодо невиконання в повному обсязі взятих на себе згідно укладеного договру зобовязань ОСОБА_4.

За таких обставин суд, приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову до ОСОБА_4 «Про розірвання договору довічного утримання» оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе обов'язки згідно укладеного договору і це визнали сторони.

Судові витрати по справі за клопотанням представника позивачки, суд залишає за позивачкою ОСОБА_1

На підставі наведеного, ст.ст.744,755,756 Цивільного кодексу України, ст.ст.3,11,60,61,174 ЦПК України та керуючись ст.ст.209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 „Про розірвання договору довічного утримання задоволити.

Розірвати договір довічного утримання укладений 23 червня 2008 року між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), що посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 2553.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Поляниця М.М.