У Х В А Л А

28 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву Сабов Оксани Іванівни про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Взуття» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Сабов Оксана Іванівна, публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року позов задоволено: договір купівлі-продажу, укладений 7 липня 2011 року між ТОВ «Магазин «Взуття» та

ОСОБА_5 визнано недійсним з моменту його укладення. Витребувано на користь ТОВ «Магазин «Взуття»: з володіння ОСОБА_6 нерухоме майно - вбудовані приміщення част. літ. «А» 1-го поверху (позиція 1, 2), площею

67,4 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; з володіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нерухоме майно - вбудовані приміщення част. літ. «А» 1-го поверху (позиція 1''' , 2''' , 3, 4, 5, 6, 7) загальною площею 67,4 кв. м, що розташовані за зазначеною вище адресою, а також вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 6 березня

2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 змінено, виключено із мотивувальної частини посилання на норми статей 1212 - 1213 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844316/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>; змінено розподіл судових витрат; в іншій часині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відхилено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 6 березня 2015 року залишено без змін.

25 грудня 2015 року до Верховного Суду України звернулася Сабов О.І. із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а саме: статей 92, 203, 215, 216, 388 ЦК України, частини третьої статті 61 ЦПК України, а також невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення Сабов О.І. посилається на постанови Верховного Суду України від 6 червня 2011 року, 11 грудня 2012 року та 10 червня 2015 року; рекомендації Вищого господарський суду України від 28 грудня 2007 року № 04-5/14 «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин»; постанову Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»; лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав»; висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК України за 2010-2011 р. (а саме висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 6 червня 2011 року (справа № 3-50гс11); висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК України за

ІІ півріччя 2012 р. (а саме висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 4 грудня 2012 року (справа № 3-55гс12) та 11 грудня

2012 року (справа № 3-65гс12).

Водночас заявниця просить поновити строк подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, посилаючись на те, що ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року нею отримано 17 грудня 2015 року.

Згідно з частинами першою, третьою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (частина четверта статті 356 ЦПК України).

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки заявницею не надано доказів на підтвердження того, що ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року нею отримано 17 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Керуючись статтями 72, 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання Сабов Оксани Іванівни про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук