Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овсяннікова В.С.,

при секретарі судового засідання Михайлової А.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дергачівський моторобудівний завод» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду з позовною заявою, в якій просить надати їй право власності на 25% блочних кімнат, які знаходяться на території Дергачівського моторобудівного заводу.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона в 1990 році працювала на Дергачівському моторобудівному заводі.

Прийшовши на роботу вона побачила на території заводу пять однокімнатних блочних кімнат. На неодноразові звернення до керівництва заводу, Дергачівського РВ ГУМВС України, прокуратури Дергачівського району, Дергачівської МДПІ з запитами про наявність власників зазначених кімнат, конкретної відповіді кому вони належать не отримала. За таких обставин вона вважає, що знайшла їх, вони нікому не належать, а тому має право отримати право власності на 25% від їх кількості, як особа, що знайшла скарб.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що на балансі ТОВ «Дергачівський моторобудівний завод» такого майна, а саме блочних кімнат немає.

Також пояснив, що ТОВ «Дергачівський моторобудівний завод» не є правонаступником Дергачівського моторобудівного заводу Харківського ВО завод ім. Малишева.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного.

Як пояснює позивач ОСОБА_1 та вбачається з її трудової книжки вона працювала на Дергачівському моторобудівному заводі в 1990 році.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що на балансі ТОВ «Дергачівський моторобудівний завод» блочні кімнати не значаться.

Посилання позивача, що блочні кімнати нікому належать та є скарбом, а тому вона має право на 25% від її вартості, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.343 ЦК України скарбом є закопані у землі чи приховані іншим способом гроші, валютні цінності, інші цінні речі, власник яких невідомий або за законом втратив на них право власності.

Щодо пояснень представника відповідача, що ТОВ «Дергачівський моторобудівний завод» є неналежним відповідачем, суд виходить з наступного.

Позивач в судовому засіданні уточнила, що позов вона предявляє саме до відповідача - ТОВ «Дергачівський моторобудівний завод».

При цьому нею дійсно не подано доказів, що відповідач є правонаступником Дергачівського моторобудівного заводу Харківського ВО завод ім. Малишева, де вона працювала.

Відповідно до ч.4 ст.343 ЦК України особа, яка виявила такий скарб, має право на одержання від держави винагороди у розмірі до двадцяти відсотків від його вартості на момент виявлення, якщо вона негайно повідомила міліції або органові місцевого самоврядування про скарб і передала його відповідному державному органові або органові місцевого самоврядування.

Відповідач не є ані державним органом, ані органом місцевого самоврядування.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було розяснено позивачу зміст ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Жодних доказів на підтвердження своїх пояснень, жодних клопотань про витребування доказів чи виклик свідків відповідач не надав.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.343 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 57, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дергачівський моторобудівний завод» про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Овсянніков