УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 494/787/15-ц

22.06.2015 м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі: судді Римаря І.А., за участю секретаря Козубенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області подання Відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2015 року до суду надійшло подання від відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1.

У поданні державний виконавець вказував на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом №2-2086/05 від 09.01.2006 року, виданий Іллічівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, 28.02.2001 року, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць, починаючи з 08.11.2005 року до досягнення повноліття, тобто до 28.02.2019 року. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник за адресою, зазначеною у виконавчому документі не мешкає, що підтверджується актом державного виконавця. Враховуючи викладене, встановлено, що провести виконавчі дії не є можливим, фактичне місце перебування не відоме, заборгованість по аліментам станом на 01.06.2015 року складає 58139,25 грн., а тому на підставі ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» просить оголосити в розшук боржника.

Представник відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, надав клопотання від 22.06.2015 року про розгляд справи за його відсутності, подання просив задовольнити (а.с. 16).

Стягувач та боржник в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим розглянути подання державного виконавця за відсутності стягувача та боржника.

В звязку з неявкою у судове засіданні учасників судового провадження, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання, доходить висновку, що подання про розшук боржника ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом №2-2086/05 від 09.01.2006 року, виданий Іллічівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, 28.02.2001 року, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць, починаючи з 08.11.2005 року до досягнення повноліття, тобто до 28.02.2019 року (а.с.3). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів (а.с.2) станом на 01.06.2015 року заборгованість по виконавчому листу №2-2086/05 від 09.01.2006 року, виданий Іллічівським районним судом Одеської області становить 58139,25 грн.

За приписами ч. 5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України».

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України «однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішення суду».

Згідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»: «Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії…»

Положеннями статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов'язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

Так в рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов'язковим та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Півень проти України», суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обовязок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

Згідно із п. 10 ч. 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем вжиті заходи щодо своєчасного, повного та неупередженого виконання рішення суду, зокрема, встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника.

Відповідно до пункту 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Так, державним виконавцем, з метою встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника направлені запити до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, а також здійснено вихід за останнім відомим місцем проживання боржника по вул. Шкільна, 9, с. Семихатки Березівського району Одеської області.

З довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області вбачається, що боржник зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Виходом за останнім відомим місцем проживання та реєстрації боржника державним виконавцем встановлено, що боржник по вул. Шкільна, 9, с. Семихатки Березівського району Одеської області не проживає, що підтверджується актом державного виконавця від 23.05.2015 року (а.с.11).

Окрім цього, відповідно до відповіді Державної податкової служби України від 08.05.2015 року інформація стосовно ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податків, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; останній на обліку в органах ДПС не перебуває та згідно листа-відповіді Пенсійного фонду України від 08.05.2015 року боржник також не перебуває на обліку, як одержувач пенсії та відсутня інформація про останнє його місце роботи (а.с.4-5).

Згідно листа Березівської райдержадміністрації Одеської області від 05.02.2015 року (а.с.6), Управління соціального захисту населення Березівської районної державної адміністрації повідомляє, що ОСОБА_1 на обліку не перебуває та державної допомоги не отримує.

Листом відділу Держземагенства у Березівському районі Одеської області від 28.01.2015 року зазначено, що за фізичною особою ОСОБА_1 в Національній кадастровій системі земельних ділянок не зареєстровано на території Березівського району (а.с.7).

Відповідно до відповіді Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 11.02.2015 року (а.с.8) зазначено, що тракторів,самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних, машин сільськогосподарської техніки, інших механізмів в Одеській області за ОСОБА_1 не значиться.

Отже, державним виконавцем, незважаючи на вжиті заходи, встановити місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника не вдалось.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Відповідно до статті 375 Цивільно-процесуального кодексу України «Розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача».

Враховуючи викладене, а також те, що встановити місце проживання (перебування) боржника не можливо, суд вважає, що подання державного виконавця обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 375 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Подання Відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Оголосити розшук боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Копію ухвали направити до Березівського РВ ГУМВС України у Одеській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя І.А. Римар