Справа №589/2875/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2329/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ЖКВ Казенне підприємство «Шосткинський казенний завод Імпульс»

про усунення перешкод у користуванні та встановлення порядку користування квартирою,-

в с т а н о в и л а:

16 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до суду і свої уточнені позовні вимоги мотивувала тим, що 27 березня 2015 року помер її батько ОСОБА_7 За життя батько склав заповіт, яким належну йому 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 заповідав їй. Інша 1/2 частка спірної квартири належить її братові відповідачу у справі ОСОБА_3 Для зручності її батько та відповідач у справі добровільно встановили порядок користування квартирою та розділили особові рахунки наступним чином: батько користувався кімнатою №5, загальною площею 10,9 кв.м. та житловою кімнатою №7, загальною площею 8,4 кв.м., брат користувався житловою кімнатою №4 загальною площею 18,1 кв.м., кухня, санвузол та коридор залишались у спільному користуванні. В такому ж порядку були розділені і особові рахунки та оплата комунальних послуг проводилась співмірно, відповідно до площі, якою користувався кожен із співвласників. Після смерті батька у неї та її родичів виникають конфлікти з відповідачем та членами його родини з приводу користування нею, що змушувало її звертатися за допомогою до правоохоронних органів. Крім того, в квартирі без її згоди проживає дружина її брата відповідачка у справі ОСОБА_5 та її син від першого шлюбу ОСОБА_6 У звязку з вищевикладеним, позивачка просила суд встановити порядок користування спірною квартирою №3 будинку №43 по вул. Бабушкіна в м. Шостка, виділивши їй у користування житлову кімнату №5 (з балконом), загальною площею 10,9 кв.м. та житлову кімнату №7, загальною площею 8,4 кв.м., виділивши ОСОБА_8 у користування житлову кімнату №4, загальною площею 18,1 кв.м., кухню, санвузол та коридор залишити у спільному користуванні. Усунути перешкоди у користування квартирою №3 будинку №43 по вул. Бабушкіна в м. Шостка шляхом виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено порядок користування спірною квартирою №3 будинку №43 по вул. Бабушкіна в м. Шостка та виділено ОСОБА_4 у користування житлову кімнату №5 (з балконом), загальною площею 10,9 кв.м. та житлову кімнату №7, загальною площею 8,4 кв.м.; виділено ОСОБА_3 у користування житлову кімнату №4, загальною площею 18,1 кв.м., кухню, санвузол та коридор залишено у спільному користуванні.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. по 81 грн. 20 коп. з кожного. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на вимоги ст. 358 ЦК України, зокрема на наслідки неможливості передачі в користування частини майна, яка не відповідає частці в спільній власності та не обґрунтував виділення у користування позивача кімнат, розмір яких перевищує її ідеальну частку, наявність у відповідача дружини та повнолітнього сина, які є членами сімї відповідача. Апелянт вважає, що з врахуванням інтересів сторін та відносин, неможливо виділити у користування позивача певні кімнати, при цьому не порушуючи його прав, як співвласника квартири.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи ОСОБА_3 та його представника, заперечення ОСОБА_4, пояснення ОСОБА_5, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Частково задовольняючи позов та встановлюючи порядок користування квартирою, суд першої інстанції виходив з принципу раніше фактично сформованого порядку користування квартирою, а також з того факту що позивачка подбала про престарілого хворого батька, забравши його до себе та певний час одна його утримувала, доглядала, а також після його смерті займалася його похованням.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Місцевим судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії заповіту від 30 вересня 2005 року посвідченого державним нотаріусом Шосткинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9, ОСОБА_7 заповів належну йому на праві особистої власності 1/2 частину квартири за №3, розташовану в м. Шостка на вул. Бабушкіна, №43 своїй донці ОСОБА_4 (а.с.10).

27 березня 2015 року ОСОБА_7 помер (а.с.12).

22 травня 2015 року ОСОБА_4 прийняла спадкове майно, звернувшись із відповідною заявою до Шосткинської міської державної нотаріальної контори (а.с.13).

09 жовтня 2015 року ОСОБА_4 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_7Д.(а.с.66-67).

Відповідно до довідки про прописку та склад сімї від 26 травня 2015 року, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.11.1988р. по день своєї смерті 27.03.2015р. (а.с.15).

Згідно технічного паспорту на квартиру, спірна квартира розташована на другому поверсі пятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 37,4 кв.м., загальною 65,6 кв.м., у тому числі: 1-ша кімната 10,9 кв.м., 2-га кімната 18,1 кв.м., 3-тя кімната 8,4 кв.м., кухні 7,9 кв.м, вбиральні (сполученої в санвузол) 1,2 кв.м., ванної кімнати - 2,7 кв.м., коридору - 10,4 кв.м., вбудованої шафи - 0,7 кв.м., кладовки 0,5 кв.м., балконом 2, 2 кв.м., лоджією 2,6 кв.м. (а.с.16-19).

З довідки Шосткинського міськрайонного бюро технічної інвентаризації №638 від 22 травня 2015 року вбачається, що в спірній квартирі зареєстрований відповідач у справі ОСОБА_3 (а.с.20). Також в квартирі без реєстрації мешкають відповідачі ОСОБА_5 дружина співвласника квартири ОСОБА_3 та її син від першого шлюбу ОСОБА_6 і дана обставина визнається сторонами у справі.

Відповідно до довідки ЖКВ заводу «Імпульс» №45/235 від 10 червня 2015 року, на підставі заяви від 25.10.2005р. були поділені особові рахунки для оплати між ОСОБА_7 (загальна площа 31,40 кв.м.+ бал. 1,25 кв.м.) і ОСОБА_3 (загальна площа 29,40 кв.м. + бал. 0,90 кв.м.). Після смерті ОСОБА_7 27.03.2015р., ОСОБА_3 на підставі заяви від 15.04.2015р. обєднав особові рахунки в один з загальною площею квартири 60,80 кв.м.+2,15 кв.м. (а.с.24).

Відповідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Виділяючи позивачці житлові кімнати №5 та №7, площами 10,9 кв.м. та 8,4 кв.м., а відповідачу житлову кімнату №4, площею 18,1 кв.м., суд виходив з того, що вирішення спору у такий спосіб виключить можливість спільного користування квартирою та не призведе до значного порушення житлових прав відповідача.

У той же час, виділяючи в окреме користування відповідачу житлову кімнату площею 18,1 кв.м., розмір якої менший від його частки у спільній частковій власності на квартиру (37,4 : 2=18,7) 18,7-18,1 = 0,6) , на порушення приписів ст.ст. 212-214 ЦПК України місцевий суд не врахував ту обставину, що у разі зайняття ним кімнати, він буде обмежений у належному йому праві власності та прав користування квартирою, враховуючи положення ч.3 ст. 358 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи частково позов місцевий суд не зясував можливість, в даному випадку, визначення порядку користування спірною квартирою з дотриманням прав кожного із співвласників на володіння, користування та розпорядження належною йому часткою у квартирі.

Задовольнивши зазначені позовні вимоги, суд порушив загальні положення про право власності викладені у статтях 316,317,319 ЦК України.

В той же час, колегія суддів вважає, що співвласники спірної квартири, відповідно до вимог передбачених ч.2 ст. 358 ЦК України, не позбавлені можливості домовитися про порядок володіння та користування майном , що є їхньою спільною частковою власністю.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду необхідно скасувати в частині задоволених вимог позову і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року в частині задоволення позову ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою та стягнення судових витрат у справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ЖКВ КП «Шосткинський казенний завод Імпульс» про встановлення порядку користування квартирою.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -