Провадження по справі № 2/522/2826/15
УХВАЛА

25 лютого 2015 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді: Ільченко Н.А.

при секретарі: Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Приватного підприємства «Адвокатська компанія Пєткова» про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 15.07.2004 року -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Адвокатська компанія Пєткова» про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 15.07.2004 року.

24.02.2015 року позивач надав адресоване суду клопотання про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії відносно майна, яке належить йому.

В обґрунтування свого клопотання позивач вказує, що 15.07.2004 року між ним та ПП «Адвокатська компанія Пєткова» укладено договір про надання юридичних послуг.

Крім того, на теперішній час йому стало відомо, що 22.01.2015 року державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову ВП №46159431 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №520/3346/13-ц виданого Київським районним судом м.Одеси 02.12.2014 року про стягнення з нього, ОСОБА_1, грошової суми у розмірі 20464,38грн. на користь ПП «Адвокатська компанія Пєткова»., і якщо не заборонити вчиняти відповідні виконавчі дії, то в подальшому це може заважати виконанню рішення і вплинути на його стан безпідставно незаконними втратами в особо крупних розмірах.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими вимогами.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно роз'яснень, які містяться в п. 2 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечити позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки вимоги про забезпечення позову не є співмірним з розміром позовних вимог, а клопотання про забезпечення позову не обґрунтоване та не доведене.

Керуючись ст. ст. 151-153, 210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Приватного підприємства «Адвокатська компанія Пєткова» про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 15.07.2004 року - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Ільченко

25.02.2015