Справа № 642/4919/15-ц
Провадження № 2/642/1254/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, суд, -

В с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори 20.09.2014 року.

Ухвалою суду від 10 червня 2015 провадження по справі було відкрито.

У судовому засіданні 25.06.2015 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 заявила клопотання про направлення справи за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова, оскільки позовні вимоги були заявлені стосовно визнання недійсним Заповіту в цілому, а не стосовно конкретного нерухомого майна, тому в даному випадку необхідно керуватись правилами статті 109 ЦПК України та позов пред'являти за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що позов пред'являвся саме до Ленінського районного суду м. Харкова, оскільки основна частина Заповіту, а саме нерухоме майно знаходиться в Ленінському районі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними» № 9 від 06.11.2009 року позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об'єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред'являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлена вимога стосовно визнання недійсним Заповіту, а не стосовно конкретного нерухомого майна.

В силу вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Так, з копії паспорта відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Червонозаводського району.

Відповідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 115 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 109, 115 ЦПК України,

У х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним передати для розгляду по суті до Червонозаводського районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення даної ухвали.

Суддя В.В. Вікторов