Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення та виселення,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення та виселення, посилаючись на те, що, їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі з 10 березня 2004 року зареєстровані та проживають її син - ОСОБА_5, колишня невістка - ОСОБА_6 та внуки: ОСОБА_4, 2001 року народження, ОСОБА_5, 2007 року народження.

У січні 2004 році позивач знялася з реєстрації за вказаною адресою та стала проживати у належній їй квартирі АДРЕСА_2.

У червні 2013 року шлюб між її сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано.

У листопаді 2013 позивач повторно зареєструвалася у спірній квартирі, проте не має можливості в ній проживати, оскільки відповідачі відмовляються звільняти зазначене житло.

Дії відповідачів свідчать про порушення її права на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, адже останні вже не є членами її сім'ї та зобов'язані звільнити спірну квартиру. Посилаючись на вказані обставини просила суд виселити відповідачів з вищевказаної квартири без надання іншого житла та встановити факт її окремого проживання з відповідачами, починаючи з 2004 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт окремого проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2004 року.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 19 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено

ОСОБА_2, не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване нею судове рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції як помилково скасоване.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даного судового рішення. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судом апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення та виселення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова