Єдиний унікальний номер 243/5530/15-ц Номер провадження 22-ц/775/512/2015
Головуючий у 1 інстанції - Профатило П.І. Доповідач - Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Папоян В.В., Соломахи Л.І.,

при секретарі Бондарчуку І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначає, що суд не застосував до спірних правовідносин положення ст. 619 ЦК України, якою передбачена субсидіарна відповідальність.

У судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 29 листопада 2011 року на користь ОСОБА_1 з державного підприємства (далі - ДП) «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва» стягнуто заборгованість по заробітній платі 5655 грн. 35 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 1613 грн. 86 коп.

Відмовляючи в позові та керуючись ч. 1 ст. 176, 619 ЦК України, суд виходив з того, що Фонд державного майна України не несе додаткової відповідальності за зобов'язаннями ДП «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва», з яким позивач знаходився у трудових відносинах, та не є його правонаступником.

Висновок суду відповідає обставинам справи та зроблений з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами частини першої ст. 176 ЦК України держава, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи (ч. 1 ст. 619 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Установивши, що між ОСОБА_1 та ДП «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва» виник трудовий спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд Державного майна України не несе поряд із відповідальністю боржника на підставі ст. 619 ЦК України додаткову (субсидіарну) відповідальність перед ОСОБА_1 Отже, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку не підлягають задоволенню.

Ураховуючи, що між сторонами у справі не існувало будь-яких зобов'язань, вони не знаходились у трудових відносинах, не виникає обов'язок відповідача перед працівником щодо виплати сум, належних від підприємства.

Положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, до спірних правовідносин не застосовуються.

За таких обставин апеляційний суд визнає, що місцевий суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженого рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 307 ч.1 п. 1, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді