2/631/113/15
631/1996/14ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року смт Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Марюхна Л.А.
при секретарі Великородній Л.Ф.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Навчального центру Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,
ВСТАНОВИВ:
До Нововодолазького районного суду Харківської області звернувся Навчальний центр Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій з позовом до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання в якому зазначив, що на балансі Навчального центру Оперативно - рятувальної служби, як правонаступника реформованої військової частини НОМЕР_1 , знаходиться колишнє військове містечко, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у якому розташовано 8-м жилих будинків, а також відповідні комунальні споруди та інженерні мережі. В будинках проживають особи рядового та начальницького складу з членами сімей, які проходять службу та працюють у Навчальному центрі Служби. Квартира АДРЕСА_2 була виділена чоловіку відповідача, ОСОБА_2 на сім`ю із трьох чоловік, як виняток, в зв`язку з службовою необхідністю на підставі протоколу житлової комісії №18 від 17.12.2004 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 . В протоколі зазначено: надати 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3 житловою площею 49,31 кв.м. загальною площею 76,5 кв.м. на сім`ю із трьох чоловік капітану, який значиться у списках на покращання житлових умов, учаснику бойових дій ОСОБА_2 ,1977 року народження. Дружині ОСОБА_1 ,1978 року народження, сину ОСОБА_3 , 1999 року народження. В зв`язку з відрядженням майора служби цивільного захисту ОСОБА_2 для подальшого проходження служби Управління МНС України у Вінницькій області на підставі наказу МНС України від 06.10.2010 року № 107, позивач вважає, що відповідач по справі, ОСОБА_1 втратила право користування зазначеним житлом та ухиляється від здачі займаного житлового приміщення у якому фактично не проживає з членами своєї сім`ї . ОСОБА_1 в списках на отримання житлової площі у постійне користування не перебуває та квартирної справи не має. Відомостей про ордер, який є єдиною підставою для вселення в відомчу квартиру у Навчальному Центрі Служби не має, залишає за собою , без законних на те підстав ізольовану, 4-х кімнатну квартиру, яка належить на праві оперативного управління позивачу.. Депутатом Ватутінської сільської ради складено акт, яким підтверджено, що громадянка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 тривалий час не проживає..Позивач зазначив, що відповідач по справі , який не має ніякого відношення до навчального центру Служби, залишає за собою відомчу квартиру, поряд з тим, особи рядового і начальницького складу та члени їх сімей, які мають право на проживання у вищевказаному житлі не можуть скористатися своїм правом , відомча квартира використовується не за цільовим призначенням.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позові підтримав в повному обсязі , надав додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог, клопотання про допит свідків по справі, просив суд їх задовольнити.
Відповідач та представник відповідача по справі в судовому засіданні проти позовних вимог Навчального центру Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України заперечували, надали письмові заперечення на позов, докази в обґрунтування неправомірності позовних вимог позивача, просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник третьої особи по справі, Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмові заперечення в частині втрати членами сім`ї відповідача, а саме неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача по справі , представника третьої особи по справі, свідків по справі , дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення з наступних підстав.
В ході судового розгляду справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 / свідоцтво про одруження НОМЕР_2 , видане 22 травня 1998 року. ОСОБА_2 , проходив службу в ЗС України з 25.07.1994 року по 03.08.1998 року, з 1998 року перебував на службі в МНС України по 08.04 2013 року та продовжує проходити службу в ДСНС України з 08.04.2013 року по теперішній час, в тому числі на території Харківської області с.Ватутіне з 1998 року по лютий 2011 року.
Судом встановлено, 17 грудня 2004 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 прийняте рішення надати 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3 житловою площею 49,31 кв.м, загальною 76,5 кв.м. на сім`ю із 3-х чоловік капітану, який значиться в списках на покращення житлових умов, учаснику бойових дій ОСОБА_2 , 1977 року народження, дружині ОСОБА_1 , 1978 року народження, сину ОСОБА_3 , 1999 року народження. З квартирного обліку зняти. Підстава: Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців / службовців/, зареєстрованого в міністерстві юстиції України за № 216/3509 від 07 квітня 1999 року, п.3,пп..3.8. Проголосували: за одностайно, що підтверджується протоколом № 18 засідання житлової комісії, затвердженого 17 грудня 2004 року Командиром військової частини НОМЕР_1 . На підставі вищезазначеного рішення був виданий ордер на право зайняття квартири, який був зданий в КЕС військової частини при вселенні. Забезпечення житлом сім`ї ОСОБА_2 відбулось у повній відповідності до вимог Житлового кодексу Української РСР та Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 38 від 05.02.1999 року. Відповідно до п.2.12 вищезазначеного порядку Особи рядового та начальницького складу МНС України /працівники/ знімаються з квартирного обліку в разі поліпшення житлових умов, унаслідок чого відпали підстави для одержання іншого житлового приміщення.Виходячи зі змісту рішення житлової комісії про виділення житла , зазначене житло було надано ОСОБА_2 та членам його сім`ї для постійного проживання без обмежень будь-якими умовами та термінами проживання, не є службовим, зі зняттям з квартирного обліку.
Відповідно до статті 115 Кодексу цивільного захисту України держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Статтею 119 КЦЗ України передбачено, що особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та члени їхніх сімей забезпечуються жилими приміщеннями за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Жила площа особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, які потребують поліпшення житлових умов, надається державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування у першочерговому порядку. До одержання жилого приміщення для постійного проживання особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту надаються службові жилі приміщення або жила площа в гуртожитку. Особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та членам їхніх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу Української РСР. Зазначені положення також закріплені в п.2.5 Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України.
Відповідно до положень п.101, 10.2 Статуту Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій Майно НЦ ОРС ЦЗ є державною власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача майна здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.
Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що житлові приміщення, що перебувають на балансі Навчального центру служби, є відомчими приміщеннями відповідно до статті 5 ЖК України. В зв`язку з чим, відомчі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього відповідно до статті 118 ЖК Української РСР. Зазначене посилання жодним чином не підтверджує правомірність позовних вимог позивача, оскільки сам факт перебування житла в оперативному віданні позивача не є підставою його віднесення до статусу службового. Позивачем не надано до суду доказів особливого статусу житла службового житла.
Згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК України службові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Відповідно до статті 5 Житлового кодексу України, яка передбачає, що Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). При цьому заселення житла, яке знаходить у віданні міністерств , державних комітетів та відомств проводиться з чітким дотриманням норм ЖК Української РСР. Наданими до матеріалів справи відповідачем по справі доказами, а саме ордером на право зайняття житлової площі повністю спростовуються доводи позовної заяви щодо наявності у зазначеного житла статусу службового.
Суд зазначає, позивачем не надані належні докази, які б обґрунтовували правомірність позовної вимоги щодо втрати права користування житлом відповідачем по справі. Наданий позивачем , як доказ щодо не проживання відповідача по справі, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 з 2011 року і по теперішній час акт Депутата Ватутінської сільської ради від 10 жовтня 2014 року, в судовому засіданні спростований наступними доказами по справі. Зазначена інформація в акті обстеження не була підтверджена показаннями свідків, викликаних в судове засідання за клопотанням позивача по справі.
Наданими до матеріалів справи позивачем по справі доказами, а саме протоколом засідання житлової комісії про право зайняття житлової площі повністю спростовуються доводи позовної заяви щодо наявності у зазначеного житла статусу службового . Як доказ втрати ОСОБА_1 та членами її сім`ї, неповнолітнім сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітньою донькою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання позивач зазначає, що відповідач по справі, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 тривалий час не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в своїх показаннях не змогли підтвердити факт не проживання відповідача по справі та членів її сім`ї та часу не проживання відповідача та членів її сім`ї у спірній квартирі. Свідкам невідомо, чи знаходяться в спірній квартирі речі відповідача, хто саме проживає в спірній квартирі. З зазначених підстав суд не бере до уваги акт депутата від 10.10.2014 року як доказ по справі.
Судом на підставі наданих доказів відповідачем по справі встановлено наступне. Чоловік відповідача, ОСОБА_2 , був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження начальника Управління МНС України в Вінницькій області на підставі наказу МНС України від 28.10.2010 року № 244. Відповідно до довідки ГУ ДНС України у Вінницькій області від 12.01.2015 року № 02-214/07 ОСОБА_2 тимчасово прописаний у АДРЕСА_5 , ліжкомісце у приміщенні, пристосованому під житло /гуртожиток/ з 2011 року. Рішенням комісії з житлово-побутової роботи Управління МНС України в Вінницькій області від 15 грудня 2011 року /протокол № 15/ ОСОБА_2 , 1977 року народження, був зарахований складом сім`ї одна особа на квартирний облік при Управлінні МНС України в Вінницькій області. За час проходження служби в підрозділах МНС України та ДСНС України в Вінницькій області службовим житлом не забезпечувався, постійного житла не отримував. Зазначене підтверджується довідкою № 02-213/07 від 12.01.2015 року . Відповідач по справі та її неповнолітні діти не мають іншого постійного житла, після відрядження чоловіка відповідача, ОСОБА_2 для подальшого проходження служби у Вінницькій області, службовим житлом чи гуртожитком за місцем служби ОСОБА_2 не забезпечені. В квартирі АДРЕСА_6 знаходяться меблі, побутова техніка, особисті речі відповідача та членів сім`ї . Відповідачем по справі регулярно сплачуються комунальні послуги , рахунки за спожитий газ, укладений договір на отримання комунальних послуг від Навчального центру, копії яких наявні в матеріалах справи.
Надані до матеріалів справи докази в повній мірі спростовують правомірність позовних вимог позивача по справі.
Відповідно до п. п. 7 п.2.6 письмове зобов`язання здати житлові приміщення / крім кооперативного та приватного/ від членів сім`ї, які мають самостійне право на одержання житлових приміщень і залишились проживати в попередній квартирі / отриманій особою рядового та начальницького складу МНС України за попереднім місцем служби/, завірене начальником ЖЕК /КЕС/, передбачає здати домоуправлінню НЦ С у справному стані та знятись з реєстрації із вказаної адреси на протязі 10днів після заселення будинку /отримання ордеру/, де буде отримана житлова площа згідно ордеру.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
В судовому засіданні повністю спростовані наданими доказами та показаннями свідків підстави, передбачені ст.71 ЖК України , відсутність без поважних причин /непроживання у спірному житлі/ понад шість місяців, для визнання відповідача по справі та членів її сім`ї, такими , що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз. 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України. Підстави втрати права користування жилим приміщенням відповідачем, передбачені ст.107 ЖК України позивачем не висувались.
Відповідно до ч.3 статті 71 ЖК Української РСР житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми наймачами чи членами його сім`ї понад шість місяців в разі тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами та характером роботи протягом всього терміну виконання даної роботи.
Відповідно до ст.1 ЖК Української РСР громадяни України мають право на житло.
Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій .
Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.
Згідно ст.18 Закону України ,,Про охорону дитинства,, держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.
Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року ,,Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України , звернена увага судів на необхідність точного додержання норм Житлового кодексу та діючого законодавства.
Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Що стосується позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, суд вважає, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Навчального центру Оперативно-рятувальної Служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання її та неповнолітніх членів її сім`ї є незаконними, необгрунтованими, не підтвердженими належними доказами, та такими, що не підлягають до задоволення
Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 71.72, 118, 125 ЖК України, Законом України ,,Про охорону дитинства,, , ст.119 Кодексу цивільного захисту України, Положенням про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до ОСОБА_1 про втрату користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації місця проживання.
Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 10 днів з часу проголошення.
Рішення в повному обсязі виготовлено 25.05.2015 року
Суддя Марюхна Л.А.