АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4459/15 Головуючий 1 інст. - Нев'ядомський Д.В.
Справа № 640/5846/13-ц Доповідач - Бурлака І. В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» червня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на повторне заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 26.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № МL-702/310/2007, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 293000,00 швейцарських франків строком до 26.09.2022 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі.

В забезпечення належного виконання кредитного договору між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № PCL702/310/2007, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1. 27.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права банку.

Зазначив, що станом на 04.02.2013 року ОСОБА_1 має заборгованість перед банком, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 271838,86 швейцарських франків, що еквівалентно у гривні 2281271,71 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 156389,92 швейцарських франків, що еквівалентно у гривні 1312424,20 грн., пені за прострочення невиконання зобов'язань за кредитним договором за період з 04.02.2012 року по 04.02.2013 року включно в розмірі 13181469,70 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 16775165,61 грн.; в рахунок задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 16775164,61 грн. звернути стягнення за іпотечним договором № PCL702/310/2007 від 26.09.2007 року посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером № 3197 на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2014 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 16775165,61 грн.; в рахунок задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 16775165,61 грн. звернуто стягнення за іпотечним договором № PCL702/310/2007 від 26.09.2007 року посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером № 3197 на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2014 року за заявою ОСОБА_1 заочне рішення скасовано.

Повторним заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 16775165,61 грн., в рахунок задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 16775165,61 грн. звернуто стягнення за іпотечним договором № PCL702/310/2007 від 26.09.2007 року посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером № 3197 на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Не погоджуючись з повторним заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив повторне заочне рішення суду - скасувати. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що заборгованість за кредитним договором нараховувалася за різними процентними ставками; що в резолютивній частині рішення не зазначено механізм реалізації предмета іпотеки, при цьому надав клопотання про застосування строків позовної давності.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, повторне заочне рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності банком не пропущено, тому зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № МL-702/310/2007, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 293000,00 швейцарських франків строком до 26 вересня 2022 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі.

В забезпечення належного виконання кредитного договору 26 вересня 2007 року між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № PCL702/310/2007, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

27 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав.

Станом на 04 лютого 2013 року заборгованість за кредитним договором склала 16775164,61 грн., з яких заборгованість за тілом кредита та процентами становила 3593695, 91 грн., пеня - 13181469,70 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 сплатив останній раз черговий платіж 03 листопада 2008 року. Строк позовної давності сплив 02 листопада 2011 року.

Позов подано до суду до відповідачів тільки у квітні 2013 року, коли строк позовної давності сплив.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про поверненя кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки ухвалено повторне заочне рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції ухвалено повторне заочне рішення, судова колегія вважає за необхідне застосувати строк позовної давності.

У зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову товариству.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Повторне заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року - скасувати і в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії