БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2818/14-ц
Провадження № 2/497/22/15
04.03.2015 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., при секретарі судового засідання Суйчимезовій Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя,
29.10.2014р. до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, яким просилавизнати загальною спільною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1, та визнати за нею, позивачем, право власності на 1 / 2 частину цієї квартири.
В обгрунтування своїх позовних вимог позивач пояснила у позові, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Болградського районного суду від 14.12.2009року був розірваний. За період спільного шлюбу вони з відповідачем придбали квартиру по АДРЕСА_1, і хоча був укладений договір дарування на ім'я ОСОБА_2, ця квартира насправді є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Позивачка у судовому засіданні, підтримавши позовні вимоги, пояснила, що не заперечує проти заочного розгляду справи за її позовом, просила позов задовольнити, та стверджувала, що ця нерухомість була придбана нею, позивачем, спільно з відповідачем у шлюбі на спільні кошти після реалізації попередньої спільної квартири, проте оформлено усе було відповідачем як договір дарування, оскільки вона, відповідач, була зайнята на роботі і довіряла відповідачу.
Відповідач, який був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, причин своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не подавав, і не надав суду письмових пояснень або заперечень щодо предмету позову.
Свідок ОСОБА_3 підтвердив суду, що він є колишнім власником цієї спірної квартири, що він дійсно квартиру продавав сторонам, а не дарував, оскільки за кошти, виручені від реалізації цієї квартири він придбав будинок.
Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:
Сторони з 24.04.1993р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду, що набрало законної сили 25.12.2009р.
Згідно договору дарування від 05.06.2003р. ОСОБА_3 подарувал ОСОБА_2 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 44,4 кв.м.
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільного сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).
Згідно до ч.1ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст.72 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору по суті.
Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем доведено доказами факт придбання нею разом з відповідачем спірної нерухомості під час перебування їх у зареєстрованому шлюбі, відповідач на спростування позовних вимог і наданих суду позивачем фактів не надав суду жодних пояснень чи заперечень, до суду не з'явився, сд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, оскільки суду не надано відомостей, що це порушить права, свободи чи інтереси інших осіб.
Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованимі і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10,60,131,212-215,292,294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя - задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_1, - загальною спільною власністю ОСОБА_1та ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1право власності на 1 / 2 частину квартири, що розташована АДРЕСА_1.
Суддя А.В.Кравцова