Справа№ 133/92/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.03.2015 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого Навроцького А. П.

при секретарі Сологуб Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 11500 грн. 00 коп., 3 відсотків річних від простроченої суми боргу за період з 15.07.2013 року по 15.09.2014 року в сумі 403 грн. 60 коп. та процентів за договором позики відповідно до рівня облікової ставки Національного банку України року за період з 15 липня 2013 року по 15 вересня 2014 включно в сумі 1762 грн.18 коп..

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та в уточненій заяві (а.с.17-19) вказала, що відповідач отримав від неї позику в сумі 11500 грн. 00 коп., а саме, 15.07.2013 року в сумі 2 500 гривень, 10.09.2013 року - 2000 гривень, 11.09.2013 року - 1000 гривень та 12.09.2013 року - 6000 гривень, що складає 11 500 гривень, зобов'язавшись повернути борг до 15.09.2013 року, про що свідчать розписки, складені і підписані відповідачем. Проте, в обумовлений строк відповідач борг не повернув.

При цьому позивач посилається на положення ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549-552, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України.

В судове засідання позивач не з'явилася, проте, в позовній заяві та в уточненій заяві висловила просьбу розглянути справу у її відсутності, вказавши, що погоджується на заочний розгляд справи (а.с.2-5, 17-19).

Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, був повідомлений про дату і час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Так, відповідно до оригіналу розписки відповідач ОСОБА_2 15.07.2013 року позичив у позивача 2 500 гривень на термін до 15.07.2013 року.

(а.с.6)

Відповідно до оригіналу розписки відповідач ОСОБА_2 10.09.2013 року позичив у позивача 2 000 гривень на термін до 12.09.2013 року.

(а.с.7)

Відповідно до оригіналу розписки відповідач ОСОБА_2 11.09.2013 року позичив у позивача 1 000 гривень на термін до 12.09.2013 року.

(а.с.7)

Відповідно до оригіналу розписки відповідач ОСОБА_2 12.09.2013 року позичив у позивача 6 000 гривень на термін до 15.09.2013 року.

(а.с.7)

Проте, з тверджень позивача, викладених в позовній заяві, в обумовлений в розписках термін відповідач борг не повернув.

Остання обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Невиконанням цього обов'язку порушено право власності позивача, яке підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України.

А тому, суму позики 11 500 гривень, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача за судовим рішенням.

Позивач просить також стягнути з відповідача 3 відсотки річних від простроченої суми боргу за період з 15.07.2013 року по 15.09.2014 року в сумі 403 грн. 60 коп. та проценти за договором позики відповідно до рівня облікової ставки Національного банку України року за період з 15.07.2013 року по 15.09.2014 року в сумі 1762 грн. 18 коп..

В цій частині позовні вимоги також необхідно задовольнити, оскільки ці вимоги ґрунтуються на положеннях ч.1 ст. 1048, ч. 1 ст.1050 та ч.2 ст. 625 ЦК України.

Так, ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З наведеним позивачем розрахунком (а.с.4, 18-19) суд погоджується і відповідачем зазначений розрахунок не спростований.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача всі понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1:

- борг за договором позики в сумі 11500 (одинадцять тисяч п'ятсот) гривнь;

- три відсотки річних за користування позикою за період з 15 липня 2013 року по 15 вересня 2014 року включно в сумі 403 (чотириста три) гривні 60 коп.;

- проценти за договором позики відповідно до рівня облікової ставки Національного банку України року за період з 15 липня 2013 року по 15 вересня 2014 включно в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 18 коп.;

- 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат, а всього - 13909 (тринадцять тисяч дев'ятсот дев'ять) гривень 38 коп..

Повний текст рішення буде складено до 31 березня 2015 року включно.

Протягом двох днів з дня складення повного рішення його копію надіслати для відому позивачеві і відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Протягом десяти днів з дня отримання копії рішення відповідач має право подати заяву про його перегляд.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя - Секретар -

Дата документу 26.03.2015 року.