Справа №705/3109/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про те, що 01 квітня 2000 року він був прийнятий на посаду старшого наукового співробітника філіалу інституту цукрових буряків.

Після декількох реорганізацій 01.08.2012 року зазначену установу було остаточно реорганізовано в Уманську дослідно-селекційну станцію Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (відповідач).

13 березня 2015 року він був звільнений з посади старшого наукового співробітника Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, згідно наказу № 4-К від 06 квітня 2015 року, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин.

Вказане звільнення вважає незаконним та безпідставним.

Вважає, що відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення. З наказом про звільнення з роботи його ознайомлено не було та копії їх йому не видавалися, а лише надіслано поштою. Більш того, наказ про його звільнення виданий 06.04.2015 року, а супровідний лист до якого додавалися копія наказу про його звільнення датований 06.03.2015 року, тобто на місяць раніше до видачі наказу.

Причини його звільнення, наведені в наказі № 4 не відповідають дійсним обставинам справи. Починаючи з 30 березня 2015 року і по 10 квітня 2015 року був відсутній на роботі з поважних причин, а саме знаходився на лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності від 30.03.2015 року та від 06.04.2015 року.

До перебування на лікуванні він постійно знаходився на роботі, що підтверджується численними свідками працівниками станції.

Отже, враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення йому було нараховано середньомісячну заробітну плату відповідач при поновленні його на раніше займаній посаді зобовязаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вказані дії з боку відповідача є порушенням його законних прав на працю, які завдали йому моральних страждань. Моральна шкода, завдана йому у результаті незаконного звільнення, полягає у наступному.

Відповідач позбавив його гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі та своїй сімї. вказані дії відповідача призвели до моральних переживань, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованим стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своєї сімї. усі зазначені моральні страждання нанесені йому незаконними діями відповідача можуть негативно відобразитися на його здоровї.

Згідно положень чинного законодавства України відповідач зобовязаний поновити його на попередній роботі та виплатити йому заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 13.03.2015 року по теперішній час, що становить 5169 гривень 06 копійок, а також відшкодувати йому завдану незаконним звільненням моральну шкоду у розмірі 10000 гривень.

Просить суд поновити його, ОСОБА_1, на посаді старшого наукового співробітника Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

Стягнути з Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5169 грн. 06 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

В ході розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, оскільки на день розгляду справи минуло 177 робочих днів з дня звільнення його із займаної посади.

Просить суд поновити його, ОСОБА_1, на посаді старшого наукового співробітника Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

Стягнути з Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19466 грн. 46 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в повному обємі підтримав позовні вимоги, з урахуванням збільшення позовних вимог та просить суд позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що його довіритель, який працював старшим науковим співробітником Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків був незаконно звільнений з роботи. Про розгляд засідання комісії ОСОБА_1 повідомлений не був. На роботі в кінці березня 2015 року дійсно був відсутній, але з поважних причин, а саме, у звязку із хворобою, про що надав відповідні довідки. Вважає, що в судовому засіданні було доведено, що 16 березня 2015 року на роботі був, що підтвердили свідки в судовому засіданні. Вважає, що при звільненні його довірителя було порушено порядок дисциплінарного стягнення. Такими незаконними діями позивачу завдано і моральну шкоду. На його думку позивачем надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог, тому просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, позов вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. В ході розгляду справи було надано письмові докази, а саме службові записки та акт, які підтверджують, що позивач не був присутній на робочому місці, про причини свого невиходу на роботу керівництво не повідомляв. При вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи було дотримано всіх норм чинного законодавства. Також, на її думку, в ході розгляду справи, свідками було підтверджено той факт, що керівництво зі свого боку намагалося уникнути такої міри, як звільнення за прогул, але позивач відмовився вирішити це питання мирним шляхом. За вказаних обставин просить суд відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 працює завідуючою лабораторією Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків і позивач ОСОБА_1 є її підлеглим і членом її лабораторії. Він рахується як старший науковий співробітник і виконує обовязки водія. Як за науковим співробітником за ним не закріплено ніякої дослідної ділянки. ОСОБА_1 може працювати як на території адмінбудівлі, так і за межами цієї території, на дослідних полях. Оскільки приблизно протягом тижня ОСОБА_1 не зявлявся на роботу, не відповідав на телефонні дзвінки, за місцем проживання відсутній, було складено комісію, приблизно у березні чи квітні, з метою зясування причин його неявки. У звязку з невиходом на роботу та неповідомленням про причини свого невиходу, в кінці робочого дня складалися службові записки. Неодноразово спілкувалася з ОСОБА_5 з приводу його неявки на роботу, просила щоб він подав пояснення та пропонувала йому написати заяву про відпустку за власний рахунок за той період, коли був відсутній на роботі, після чого знову міг приступити до виконання своїх обовязків, але цю пропозицію він не прийняв.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працює старшим науковим співробітником Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків і є головою профкому. Приблизно в кінці березня отримав подання щодо звільнення з роботи ОСОБА_7. Було складено комісію на засідання якої тричі ОСОБА_1 не зявився, тому на останньому засіданні було вирішено звільнити його з роботи. На засіданні були присутні члени профспілкового комітету, ОСОБА_1 на засідання викликався, але не зявився. Дійсно ОСОБА_1 були подані лікарняні, але із запізненням і не за той період, коли він хворів. З метою зясування причин пропуску ОСОБА_1 на роботі, телефонували йому, а також приходили до нього додому, де його не було. Рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи приймалося тривалий час, оскільки намагалися вирішити питання мирно і, діючи в його інтересах, надати йому можливість піти з роботи за згодою сторін.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що працює провідним фахівцем кадрового забезпечення Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків. Оскільки ОСОБА_1 не виходив на роботу з невідомих причин, до неї поступали службові записки, після чого збиралася комісія, складалися акти з метою зясування причин невиходу ОСОБА_1 на роботу. ОСОБА_1 після зміни керівництва їх установи, вважав, що новий керівник, який виконував обовязки директора, не є для нього керівником і відмовлявся виконувати свої обовязки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що працює заступником директора Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків. Після того, коли ОСОБА_1 припинив виходити на роботу, було прийнято рішення створити комісію і зясувати причини неявки ОСОБА_1 на роботу. Останньому телефонували неодноразово, пропонували вийти на роботу, приїжджали до нього додому, але його вдома не було. Після зміни керівництва, деякі особи, в тому числі ОСОБА_1, вважали, що новий керівник протримається не довго і не хотіли виконувати його вказівки. Особисто ОСОБА_1 раніше виконував розпорядження колишнього директора. Автомобіль, який був закріплений за ОСОБА_1 в березні стояв в гаражі, але іноді ним користувався ОСОБА_1, оскільки ключі від автомобіля та гаража не віддавав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що працює заступником головного бухгалтера Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків і є членом профспілкового комітету. Засідання комісії з приводу невиходу ОСОБА_1 на роботу проводилося двічі, перше відклалося через неявку ОСОБА_1, а на другому засіданні було прийнято рішення. Він про час засідання повідомлявся, але письмової згоди про розгляд цього питання у його відсутність ОСОБА_1 не надавав.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що працює зав лабораторією Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків і є членом профкому. У звязку із невиходом ОСОБА_1 на роботу двічі проводилося засідання, на які він не зявлявся, але про розгляд був повідомлений. Вперше засідання було відкладено, а другий раз було прийнято рішення. Перед засіданням вона особисто їздила додому до ОСОБА_1 і повідомляла його невістку про час засідання, оскільки його вдома не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що у період квітень березень 2015 року працював на посаді провідного фахівця бухгалтера Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків. Перед початком робочого дня він зазвичай приходив на роботу, спочатку підходив до гаража, з усіма вітався, а потім ішов на своє робоче місце. 17 березня 2015 року, вказану дату запамятав, оскільки вона є для нього специфічною, зранку також бачив ОСОБА_1, але він стояв не коло гаража. На засіданні комісії профспілки з питання звільнення ОСОБА_1 був присутнім, оскільки на той час був членом профспілкового комітету. Зі слів голови профкому йому було відомо, що ОСОБА_1 повідомлявся про час засідання комісії. При голосуванні щодо звільнення ОСОБА_1 не голосував, оскільки вважав, що це питання не може бути вирішено на комісію профспілкового комітету, так як ОСОБА_1 не був членом профспілки.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що позивач по справі є її чоловіком. Оскільки чоловік мав ненормований робочий день, на роботу ходив і на восьму, і раніше. 17 березня 2015 року не знає чи приходили члени комісії до них додому, не знає, так як працює. З 16 березня 2015 року по 06 квітня 2015 року чоловік ходив на роботу, але у цей час перебував на лікарняному. Разом з ним проживає старший син, невістка і онук. У березні-квітні 2015 року дійсно невістка говорила, що до ОСОБА_1 приходили з його роботи і запитували де ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що є сином позивача по справі. У період з березня по квітень батько кожен день їздив на роботу і коли їхав завжди підвозив його на роботу. У цей же період батько дійсно хворів, був вдома, їздив в лікарню.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що працює заступником директора із загальних питань Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків. Був помилкового включений у склад комісії під час вирішення питання виходу чи невиходу на роботу ОСОБА_1 чи був ОСОБА_1 присутнім на роботі з 25 березня по 17 березня 2015 року не знає, оскільки у цей час перебував у відпустці. В інші дні березня та квітня 2015 року ОСОБА_1 бачив на території станції.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що є трактористом Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків. На одному із засідань профспілкового комітету по вирішенню питання звільнення за прогули ОСОБА_1 був присутнім, сам ОСОБА_1 не зявився на засідання. Зі слів членів комісії йому відомо, що ОСОБА_1 про розгляд цього засідання був повідомлений. У період з 16 березня по квітень 2015 року ОСОБА_1 на території станції був, чи був останній на планьорках не памятає.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно наказу № 4-К від 06 квітня 2015 року Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків ОСОБА_1, старшого наукового співробітника за прогули без поважних причин на підставі службових записок від керівника підрозділу, протоколу профспілкового комітету звільнено з 13 березня 2015 року.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 24.04.2015 року на адресу Уманської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків, просить направити на його адресу документи, на підставі яких його було звільнено з роботи у відповідності до наказу № 4-К від 06.04.2015 року.

Судом достовірно встановлено, про що не заперечував у судовому засіданні сам позивач, що ним отримана копія наказу про звільнення станом на 24.04.2015 р. Однак, знаючи про своє порушене право, до суду звернувся лише 02.06.2015 року.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, так як у відповідності до вимог ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися до суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 232, 233 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль