Дата документу 11.08.2015
Справа № 334/5508/15-ц
Провадження № 2/334/2486/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Лисенко Л.І.

при секретарі Піка А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 Радянської України в м.Запоріжжі, в заяві вказавши, що йому, позивачу ОСОБА_1 належить 3/4 частки квартири АДРЕСА_2 Радянської України в м.Запоріжжі. 1/4 часка цієї ж квартири належить сину позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 76, виданого 14.01.1997 року Ленінською районною адміністрацією м.Запоріжжя. Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі в якості члена сімї як невістка.

У жовтні 2012 році син позивача разом з невісткою, ОСОБА_2 виїхав з квартири і з тих пір позивачу нічого про них не відомо. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.06.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний безвісно відсутнім. На підставі цього рішення суду 01.07.2015 року його було знято з реєстраційного обліку.

Де тепер проживає невістка, позивачу не відомо, ніякої звістки про себе вона не подавала, в квартирі не мешкає більше трьох років. На сьогоднішній день позивачу важко нести розходи по оплаті комунальних послуг, оскільки він є пенсіонером.

Позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 Радянської України в м.Запоріжжі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день і час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, судова повістка повернулася до суду з позначкою: «адресат не розшуканий», тому, суд вважає можливим розглянути позов за останнім відомим місцем проживання відповідача.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як розяснює п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, які виникають в практиці застосування судами ЖК України» № 2 від 12.04.85р. у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування житловим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені терміни. У разі поважності причини відсутності (знаходження у відрядженнях, у осіб, що потребують догляду і т.д.), суд може подовжити пропущений термін.

Згідно ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 3/4 частки, а ОСОБА_3 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 Радянської України в м.Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 76 від 14.01.1997р. виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради і свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-643 і 1-647 від 06.09.07р., виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою (а.с.5).

Відповідно до Довідки від 23.04.2015р. Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області встановлено, що 09.10.2012 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 виїхав з території України через кордон з Білорусією і до теперішнього часу даних про перетин кордону у зворотному напрямку не мається. У відношенні ОСОБА_4 заведена розшукова справа № 60021501 від 21.04.2015р. (а.с.12).

Відповідачка по справі ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі більш встановленого ч.2 ст.405 ЦК України терміну, тому втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 10,60,212,213 ЦПК України, ст.405 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, які виникають в практиці застосування судами ЖК України» № 2 від 12.04.85р., Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 Радянської України в м.Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.