Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2006 року по справі за позовом ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 до Паладькомарівської сільської ради Ужгородського району про визнання права на спадщину житлового будинку ,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2005 року ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Паладькомарівської сільської ради Ужгородського району про визнання права на спадщину житлового будинку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_5 даним спадкоємцем спадкового майна є його рідна тітка ОСОБА_4, а тому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, яке є спадковим майном її племінника ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач змінив предмет позову та просив визнати недійсним та скасувати пункт 1 рішення виконавчого комітету Паладькомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за №23 від 07.10.2005 р. "Про оформлення права масності на житловий будинок в АДРЕСА_1" та визнати за ОСОБА_6 в цілому право власності на зазначене домоволодіння, вказуючи на те, що зазначене рішення виконавчого комітету про оформлення права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_7 по 1/2 частини будинку, видано через 10 років після смерті останнього, тобто після припинення у ОСОБА_7 цивільної правоздатності.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2006 року позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано пункт 1 рішення виконавчого комітету Паладькомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за №23 від 07.10.2005 р. "Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1".

Визнано ОСОБА_4 власником самочинно збудованого майна, а саме житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 - в цілому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача про визнання права на спадщину житлового будинку є підставними і підлягають до задоволення.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Паладькомарівської сільської ради Ужгородського району №23 від 25 листопада 2005 року вирішено оформити право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_7 по1/2 частини будинку.

Згідно довідки ВРАЦС Ужгородського районного управління юстиції Закарпатської області № 693/3-62-08 від 11.10.2005 р. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.ст. 524, 526, 529-530 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Як вбачається із матеріалів справи, 27 квітня 1995 року ОСОБА_7 заповів все своє майно сину ОСОБА_5 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 помер (а.с. 34). На день смерті ОСОБА_5 разом із ним проживали: бабуся - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_2, сестра - ОСОБА_9 (а.с. 39).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1262 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_7, в свою чергу відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_2 є мамою ОСОБА_5, а тому згідно закону апелянт є спадкоємцем першої черги за законом.

За таких обставин ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_5.

Під час розгляду справи у 2006 році суд першої інстанції вказані обставини не перевірив, не встановив наявність спадкоємця першої черги, спадкову справу в нотаріуса не витребував, не дослідив наявність інших спадкоємців померлого ОСОБА_5

Оскільки правильно вирішити вказаний спадковий спір без участі всіх спадкоємців неможливо та приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області ,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2006 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 до Паладькомарівської сільської ради Ужгородського району про визнання права на спадщину житлового будинку - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді