АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3235/14-ц 22-ц/774/967/К/15
Справа № 215/3235/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/967/К/15 суддя Мельник Ю.П.
Категорія - 57 (ІV) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про захист прав споживачів.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (надалі - ПрАТ «СК «УСС») про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.03.2013 року між ним та ПрАТ «СК «УСС» було укладено договір № 0114.0404.0122 добровільного страхування наземного транспортного засобу, відповідно до якого предметом договору страхування автомобіля марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1. 11 січня 2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень. Він своєчасно повідомив представника страхової компанії про страховий випадок. Відповідно до постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 24.02.2014 року застрахований автомобіль було пошкоджено у зв'язку з тим, що позивач, виконуючи маневр повороту ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку. В березні 2014 року відповідач у письмовій формі відмовив у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що позивачем у зимовий період використовувались літні шини. Вважає таку відмову безпідставною, оскільки дорожньо-транспортна пригода не перебуває у причинному зв'язку з літніми шинами, а положення підпунктів 12.1., 12.1.18, 12.1.6 Договору № 0114.0404.0122 від 28.03.2013 року, за якими страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування в разі використання літніх шин в зимовий період та невиконання або неналежне виконання страховиком обов'язків обумовлених договору, є несправедливими та створюють істотний дисбаланс сторін договору.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати недійсними положення п.п. 12.1.18 додатку №1 «Умови добровільного страхування транспортного засобу» до укладеного між ним та ПрАТ «СК «УСС» Договору № 0114.0404.0122 Добровільного страхування транспортного засобу від 28.03.2013 року, за яким страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку використання літніх шин в зимовий період, з моменту укладення вказаного договору, тобто з 28.03.2013 року; визнати страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 11.01.2014 року із застрахованим транспортним засобом, належним позивачу автомобілем марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1, в наслідок якої було пошкоджено вказаний автомобіль; стягнути з ПрАТ «СК «УСС» на його користь страхове відшкодування за страховим випадком, дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 11.01.2014 року із застрахованим транспортним засобом, належним йому автомобілем марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок якої було пошкоджено вказаний автомобіль у розмірі 84 994,34 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним положення п.п.12.1.18 додатку № 1 "Умови добровільного страхування транспортного засобу" до укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «УСС» Договору № 0114.0404.0122 Добровільного страхування транспортного засобу від 28.03.2013 року, за якими страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку використання літніх шин в зимовий період, з моменту укладення вказаного договору, тобто з 28.03.2013 року.

Визнано страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду яка сталась 11.01.2014 року із застрахованим транспортним засобом, належним ОСОБА_3 автомобілем MG-6 реєстраційний номер НОМЕР_1, в наслідок якої було пошкоджено вказаний автомобіль.

Стягнуто з ПрАТ «СК «УСС» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування за страховим випадком, дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 11.01.2014 року із застрахованим транспортним засобом, автомобілем MG-6 реєстраційний номер НОМЕР_1, в наслідок якої було пошкоджено вказаний автомобіль, в розмірі 84994,34 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 23 квітня 2015 року стягнуто з ПрАТ «СК «УСС» на користь держави судовий збір у розмірі 849,95 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «СК «УСС» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Висновок суду щодо температури повітря у день ДТП ґрунтується на роздруківці із Інтернету, що не є належним доказом по справі. Судом не враховано, що ДТП сталося в зимовий період, а температурний режим +7С° не спростовує необхідність використовувати у цей період зимові шини. При цьому, беручи до уваги роздруківку з Інтернету, надану позивачем, суд не взяв до уваги, роздруківку із Інтернету надану відповідачем, згідно якої температура повітря в м.Кривий Ріг станом на 20-00 год. 11.01.2014 року (час ДТП) становила +3 С°, що не підпадає під дозвіл використання літніх шин EfficientGrip.

Оскаржуваним рішенням було неправомірно «заднім числом» внесено зміни до договору страхування та без урахування того, що законних підстав для визнання недійсним п.п. 12.1.18 Договору немає, він міститься у договорі з метою спонукання водіїв дбайливо ставитись до застрахованого майна та дотримання вимог безпеки дорожнього руху, та при укладенні цього Договору позивач був із ним згодний і не висував жодних претензій до настання ДТП,

Крім того, представник відповідача зазначає, що у зв'язку із скасуванням оскаржуваного рішення суду також має бути скасоване й додаткове рішення цього ж суду від 23 квітня 2015 року, яким вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто з ПрАТ «СК «УСС» на користь держави судовий збір у розмірі 849,95 грн.

Також, у зв'язку з тим, що 05.05.2015 року на рахунок ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві на користь позивача ПрАТ «СК «УСС» було сплачено суму в розмірі 84 994,34 грн., просить суд на підставі ч. 1 ст. 380 ЦПК України вирішити питання про поворот виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2015 року та зобов'язати ОСОБА_3 повернути на користь ПрАТ «СК «УСС» безпідставно отримані кошти в розмірі 84 994,34 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що п. 12.1.18 додатку № 1 "Умови добровільного страхування транспортного засобу" до Договору № 0114.0404.0122 Добровільного страхування транспортного засобу від 28.03.2013 року є несправедливим, суперечить принципу добросовісності та його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу та обмежує відповідальність страховика стосовно прийнятих ним зобов'язань, з якими страхувальник не мав реальної можливості ознайомитися до укладення Договору страхування, а тому дорожньо-транспортна пригода, яка сталася із застрахованим транспортним засобом - автомобілем марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1, є страховим випадком.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи і про його невідповідність обставинам справи. У зв'язку з невірним встановленням фактичних обставин справи, суд невірно застосував норми матеріального права, які повинні бути застосовані до правовідносин сторін.

Зазначені обставини дають підстави колегії суддів для скасування рішення суду першої інстанції і постановлення нового рішення, відповідно до положень п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2013 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «УСС» було укладено договір № 0114.0404.0122 добровільного страхування наземного транспортного засобу, предметом страхування якого був належний на праві власності позивачу автомобіль марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1, та за яким ПрАТ «СК «УСС», як страховик, зобов'язалося виплатити, позивачу, як страхувальнику, страхове відшкодування у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем (а.с. 5-15).

11.01.2014 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1, виконуючи маневр повороту ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого було пошкоджено застрахований автомобіль, а постановою Тернівського районного суд м. Кривого Рогу від 24.02.2014 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП (а.с. 17).

Позивач повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, однак листом від 18.03.2014 року йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі положення п.п. 12.1, 12.1.18 та 12.1.6 Договору, за якими страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування в разі використання літніх шин в зимовий період та невиконання або неналежне виконання страхувальником обов'язків обумовлених Договором (а.с. 17).

З вказаною відмовою у здійсненні страхової виплати колегія суддів погоджується повністю і підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання п. 12.1.18 додатку № 1 "Умови добровільного страхування транспортного засобу" до Договору № 0114.0404.0122 Добровільного страхування транспортного засобу від 28.03.2013 року недійсним не вбачає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом вказаних статей, свобода договору полягає насамперед у вільному вияві волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору має складатися вільно, без жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їх внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Договір, укладений сторонами з дотриманням вимог, необхідних для чинності правочину, має обов'язкову силу насамперед для самих сторін.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Ст. 29 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування визнається недійсним в судовому порядку.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування, страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові визначену у договорі грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування» встановлено переліку підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування.

В ч. 2 ст. 991 ЦК України зазначено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону, а відповідно передбачені договором страхування між сторонами умови, за яких у виплаті страхового відшкодування може бути відмовлено, не суперечать положенням ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування».

Договором страхування, який укладено сторонами (п. 12.1.18) передбачено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку використання літніх шин в зимовий період.

Отже, з урахуванням положень ст. 627-629 ЦК України вказаний пункт договору є обов'язковим для виконання.

Своїм підписом у Договорі № 0114.0404.0122 Добровільного страхування транспортного засобу від 28.03.2013 року та Додатку № 1 "Умови добровільного страхування транспортного засобу" до нього, ОСОБА_3 підтвердив, що ознайомлений та згоден з Правилами страхування та умовами страхування, зазначеними в Договорі та Умовах, а також підтвердив отримання належного йому примірнику Договору № 0114.0404.0122 Добровільного страхування транспортного засобу від 28.03.2013 року та Додатку № 1 "Умови добровільного страхування транспортного засобу" до нього (а.с. 15)

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що укладаючи Договір страхування ОСОБА_3 був ознайомлений з Умови добровільного страхування транспортного засобу ПрАТ «СК «УСС», у тому числі і в частині використання шин у відповідності до сезону експлуатації., зобов'язався їх виконувати та до виникнення спірної ситуації (відмови у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з використанням літніх шин у зимовий період), не мав жодних претензій та заперечень до цих Умов та не вважав їх несправедливими чи такими, що створюють дисбаланс сторін.

Крім того, колегією суддів взято до уваги, що пунктом 31 Правил дорожнього руху України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації, а в розумінні ст. 1187 ЦК України транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, тобто відсутній повний контроль людини над джерелом підвищеної небезпеки, а безпечна експлуатація транспортного засобу в значній мірі залежить від його технічного стану та відповідності умовам експлуатації, відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію транспортного засобу несе його власник.

Тобто, саме на власника транспортного засобу покладено обов'язок забезпечувати безпеку дорожнього руху та включення до Договору страхування положень щодо права страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі використанні літніх шин у зимовий період має сприяти уникненню аварійних ситуацій, стимулює власника транспортного засобу до дбайливого ставлення до джерела підвищеної небезпеки та не створює дисбалансу прав страховика та власника застрахованого транспортного засобу.

На підстави викладеного, колегія судді приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання п. 12.1.18 договору страхування недійсним.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання страховим випадком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.01.2014 року, та стягнення страхового відшкодування, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні цих вимог, оскільки позивачем було використано літні шини у зимовий період.

Пунктом 12.1.18 Договору страхування визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є у випадку використання літніх шин в зимовий період.

Як вбачається з матеріалів справи, шини застрахованого автомобіля EfficientGrip є літніми шинами. При покупці цих шин позивач, зважаючи на укладений з відповідачем договір № 0114.0404.0122 добровільного страхування наземного транспорту від 28 березня 2013 року, повинен був переконатися в тому та отримати відповідний сертифікат, що вказані шини є зимовими та вони можуть використовуватися на території України взимку.

В судовому засіданні не встановлено жодної ґрунтовної обставини, яка б перешкоджала позивачу змінити шини, встановлені на застрахованому автомобілі на шини, відповідні сезону експлуатації.

Посилання у позові на те, що літні шини EfficientGrip мають оптимальні характеристики для помірних кліматичних умов, їх можна використовувати впродовж усього року в багатьох регіонах, оскільки їхні експлуатаційні характеристики погіршуються лише за температури нижче +7°С, а на час дорожньо-транспортної пригоди температура у м.Кривому Розі становила + 7°С, не мають правового значення для вирішення даного спору, адже договором страхування залежність періоду експлуатації ставиться у причинний зв'язок виключно з порою року, а не з температурним режимом.

Крім того, за даними Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології Міністерства надзвичайних ситуацій України 11 січня 2014 року середньодобова температура повітря у м.Кривий Ріг складала +4,1°С (а.с. 56), що свідчить про те, що літні шини EfficientGrip не мали використовуватися у цей час.

Враховуючи, що відповідно п. 12.1.18 додатку № 1 "Умови добровільного страхування транспортного засобу" до Договору № 0114.0404.0122 Добровільного страхування транспортного засобу від 28.03.2013 року, підставою для виключення події із страхових випадків є використання літніх шин в зимовий період, а 11 січня 2014 року є зимовим періодом часу, колегія суддів приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася із застрахованим автомобілем марки MG-6, реєстраційний номер НОМЕР_1, 11 січня 2014 року не є страховим випадком, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні цих позовних вимог.

У зв'язку із скасуванням рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (п. 20 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року), а тому колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання представника відповідача ПрАТ «СК «УСС» та зазначити в резолютивній частині даного рішення про скасування додаткового рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення він відмовляє в позові.

Як вбачається із матеріалів справи, 05 травня 2015 року ПрАТ «СК «УСС», на виконання постанови Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві від 28.04.2015 року про відкриття виконавчого провадження (ВП №47376967), перерахував на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 84 994,34 грн., що підтверджується платіжним дорученням №19895 від 05 травня 2015 року (а.с. 107-108).

Оскільки колегією суддів скасовано рішення суду першої інстанції і відмовилено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «УСС» про захист прав споживачів, підлягають також до задоволення вимоги відповідача про поворот виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ж частини четвертої цієї статті у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Оскільки, позивач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів приходить до висновку про необхідність компенсувати за рахунок держави судові витрати, понесені відповідачем на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 546,77 грн. (а.с. 75, 96, 106).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2015 року та додаткове рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про захист прав споживачів - відмовити.

Судові витрати, понесені відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 546 (п'ятсот сорок шість) гривень 77 копійок, компенсувати за рахунок держави.

У порядку повороту виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2015 року зобов'язати ОСОБА_3 повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Український страховий стандарт» безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 84 994 гривень 34 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: