Справа № 297/2296/15-ц
20 листопада 2015 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Берегово, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на житло та зняття їх з обліку, -
ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на житло та зняття їх з обліку.
Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку по АДРЕСА_1, і в цьому будинку зареєстровані, крім нього, наразі його сини - відповідачі ОСОБА_2, який з 2000 року проживає в м. Ужгород та ОСОБА_3, який понад 6 років проживає в с. Порошково Перечинського району.
Наявність реєстрації в будинку відповідачів заважає йому отримувати пільги та субсидії, і крім того, вони не надають йому коштів на утримання нерухомого майна, тому позивач просив визнати їх такими, що втратили право на житло.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавали, тому на підставі ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує позивач.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У будинку, належному позивачу ОСОБА_1 (що підтверджується довідкою Свободянської сільської ради № 332 від 27.03.2012 року, зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (що стверджується листом Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області), які тривалий час там не проживають (що підтверджується, зокрема, поштовими відправленнями, які направлялися із суду і ними не отримані, та повернулися з відмітками «за зазначеною адресою не проживає»).
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Ст. 317 ЦК України містить положення про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).
За таких обставин, так як відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні за місцем проживання більше року, тому слід їх позбавити права користування цим житлом.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право на користування будинком по АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Драб В. І.