Справа № 466/234/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_9, який помер 23.02.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.02.2014 року помер його батько ОСОБА_9, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СГ№348796. Оскільки з липня 2012 року позивач відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії №40 УДПтСУ у Львівській області він своєчасно не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9. За таких обставин, вимушений звернутись з позовом до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не зявився та як на час розгляду справи відбуває покарання Дрогобицькій виправній колонії №40 УДПтСУ у Львівській області, довіривши представлення своїх інтересів представнику ОСОБА_2 Через представника подав письмове розяснення про підтримання позову.

Представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10.06.2015 року, будучи у судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимоги та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_10 будучи допитана у суді як свідок позов підтримала та надала показання про те, що вона періодично бачиться зі своїм сином, який відбуває покарання у виправній колонії та носить йому передачі. Вона не повідомляла сина одразу про смерть батька, т.я. переживала за його стан здоровя, а повідомила його у листопаді 2014 року. Отримавши повідомлення про смерть батька, син вирішив зверну- тися до суду про поновлення строку на прийняття спадщини та просив її подати позов.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_11 яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.03.2015 р. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.32) проти задоволення позову заперечили, просили в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що позивач раніше знав про смерть батька, у т.ч. і від нього та вчасно не звернувся до нотаріуса. Вважає, що позивач пропустив строк зверення до суду без поважних причин.

Третя особа ОСОБА_7 у судове засідання повторно не прибула з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому, суд у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_11, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_4. є сином ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно 16.12.2014 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 24.02.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_9 помер 23.02.2014 р. (а.с.2).

Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається з 4-х кімнатної кв.. №29 в будинку №62 на вул. Варшавська у м. Львові загальною площею 83,20 кв.м.

Як вбачається із свідоцтва про право власності від 19.09.1994 р. виданого Львівською міською адміністрацією, квартира №29 в будинку №62 на вул. Варшавській у м.Львові належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_13 (а.с.14). Згідно з долученої до матеріалів справи довідки ЛКП «Варшавське 407» від 09.07.2014 р. №1672 ОСОБА_9, проживав та був зареєстрований в згаданій квартирі до дня його смерті 23.02.2014 р. ( спадкова справа №10/2014 а.с.16).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установ- леному статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у аналізі судової практики розгляду справ про спадкування, від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважним: тривалу хворобу перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Як було встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пропустив вказаний шестимісячний строк, у зв'язку із тим, що він засуджений 30.05.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі та з 13.07.2013 року відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії №40 УДПтСУ у Львівській області, на підтвердження чого представив довідку Дрогобицької виправної колонії №40 УДПтСУ у Львівській області від 29.10.2013 року (а.с.20).

Після того, як позивачу в листопаді 2014 року стало відомо про смерть батька, мати позивача - ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності від 09.12.2014 року, 21.01.2015 р. звернулася до нотаріуса із заявою про відтермінування видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям ОСОБА_9 (спадкова справа №10/2014 а.с.27).

Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 169, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 380, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, суд,

вирішив:

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк - 3 (три) місяці після набрання рішення законної сили, для прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_9, який помер 23 лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судя: ОСОБА_14