Справа № 489/2546/15-ц
Номер провадження 2/489/1551/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 грудня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (далі-позивач) до Філії 15 Приватного підприємства "ОСОБА_2 III" (далі-відповідач 1), відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області (далі-відповідач 2), ОСОБА_3 (далі-відповідач 3) про визнання аукціону з реалізації арештованого нерухомого майна недійсним,

встановив

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачем було описано та арештовано квартиру, що є предметом іпотеки та в подальшому реалізовано на третіх торгах. Зазначає, що відповідачем передано на реалізацію предмет іпотеки без відповідного рішення суду. Крім того, проведення третіх торгів не передбачено законодавством. Вказує, що спеціалізована організація не мала законних підстав для проведення третіх торгів.

Просив суд визнати недійсним аукціон з продажу квартири та стягнути з відповідачів судовий збір.

Сторони в судове засідання не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

24.04.2009 між ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір, предметом якого стала однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

30.09.2010 Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист №2-3333/2010 у справі за позовом ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" до ФОП ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

10.02.2012 державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, а саме: однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2.

10.05.2015 постановою державного виконавця залучено експерта, суб'єкта оціночної діяльності з метою визначення ринкової вартості арештованого майна, для подальшої примусової реалізації відповідного до вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

01.11.2012 між відділом ДВС та торгівельною організацією Філія 15 ПП "Нива-В.Ш." укладено Договір про надання послуг по організації проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

14.11.2012 державним виконавцем винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3427 про стягнення з ОСОБА_4 на користь МОД ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" заборгованості за кредитним договором 12201,43 грн., удовий збір 122,01 грн., на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.

05.03.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі завершення виконавчого провадження за п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження".

Згідно з Протоколом №1512333 проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_4 Переможцем прилюдних торгів визначено відповідача 3. Стартова ціна продажу на аукціоні склала 83592,5 грн. Заставлена майно реалізовано за ціною 83592,5 грн.

Правовідносини по реалізації арештованого майна регулюються Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5. 11 Інструкції від 15 грудня 1999 року № 74/5).

Відповідно до п. 3. 11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Як убачається з позовної заяви, підставою для визнання недійсними аукціону з реалізації арештованого нерухомого майна зазначено недодержання державним виконавцем та організатором аукціону Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на те, що заставлене майно передано на реалізацію без відповідного рішення суду. Крім того його реалізація відбулася на третіх торгах, що суперечить Тимчасовому положенню про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Судом встановлено, що в даному випадку судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє.

За таких обставин, прилюдні торги повинні проводитися у відповідності до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої в Постанові від 26.11.2014 у справі 6-174цс14 аналіз норм з точки зору колізії загальної та спеціальної норм дає підстави для висновку про те, що у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України № 898-IV до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, норми Закону України 606-XIV та Тимчасового положення.

Судом встановлено, що рішенням суду від 26.01.2012 ухвалено стягнути заборгованість за кредитним договором, тому спірне майно реалізовувалось не як предмет іпотеки, а як арештоване майно в порядку виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, а отже відсутня будь-яка ознака спеціальної норми.

За таких обставин, позивач помилково посилається на застосування до спірних правовідносин норму статті 49 Закону України № 898-IV та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг".

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не надано суду доказів, на підтвердження фактичних обставин справи.

З доказів які надані суду, враховуючи викладені в позовній заяві обставини, правову позицію Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" до Філії 15 Приватного підприємства "ОСОБА_2 III", відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_3 про визнання аукціону з реалізації арештованого нерухомого майна недійсним - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв