Справа № 702/186/15-ц
Провадження № 2/702/94/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

07 липня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Мазай Н.В.

при секретарях: Ясінській О.А., Подолянюк Н.В.

сторони: не з"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CSMOA від 03.03.2008 року ОСОБА_1 (далі-відповідач) отримав кредит у розмірі 8194, 00 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.03.2011 року. ОСОБА_2 статей 526, 527, 530 ЦКУ зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «Приватбанк» зобов»язання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 8194, 00 грн. У порушення зазначених норм та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв»язку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 30.12.2014 року має заборгованість 31130, 12 грн., яка складається з наступного: 5751,34 грн. заборгованість за кредитом, 613,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1770, 00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 21274, 65 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1470, 48 грн. штраф (процентна складова). В зазначення виконання зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 03.03.2008 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі договір застави). ОСОБА_2 з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 21013, рік випуску 1983, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: ХТА 210130 D4338125, реєстраційний номер: СА 7253 АО, що належить на праві власності ОСОБА_1 (19100, Черкаська обл.., м. Монастирище, вул. Лермонтова, буд. 10, ІПН НОМЕР_1). В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов»язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст .20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави ч. 6 ст .20 ЗУ «Про заставу»). ОСОБА_2 з договорм застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «Приватбанк» заявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно зверненя на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ Приватбанк». З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов»язок Відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, вважають вимогу позивача стосовно зобов»язання Відповідача виконати зобов»язання в натурі, - законною і обґрунтованою. Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов»язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі , якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов»язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави … із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. В обґрунтування вимог посилаються на ст. ст. 16, 526, 527, 530, 590 ЦК України. Просять суд вилучити у відповідача предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 21013, рік випуску 1983, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: ХТА 210130 D4338125, реєстраційний номер: СА 7253 АО, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), звернути стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 21013, рік випуску 1983, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: ХТА 210130 D4338125, реєстраційний номер: СА 7253 АО, шляхом продажу вказаного автомобіля, судові витрати.

Представники позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку ( за зареєстрованим місцем проживання відповідача). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст.169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з укладеного між сторонами кредитно-заставного договору № CSM0A від 03.03.2008 року, відповідач ОСОБА_1 03.03.2008 року отримав кредит у розмірі 8194, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.03.2011 року ( а.с. 10-16)

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов»язання за вказаним вище заставно-кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти в розмірі 8194, 00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки та ордером-розпорядженням від 04.03.2008 року ( а.с. 17).

Відповідач в порушення зазначених норм закону та договору зобов"язання належним чином не виконував, своєчасно не вносив кошти на погашення кредитних зобов»язань.

Загальна сума заборгованості за кредитно-заставним договором № CSM0A від 03.03.2008 року станом на 30.12.2014 року складає 31130,12 грн., яка складається з наступного: 5751,34 грн. заборгованість за кредитом, 613,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1770, 00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 21274, 65 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1470, 48 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № CSM0A від 03.03.2008 року укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 30.12.2014 року ( а.с. 5-6).

Будь-якого іншого розрахунку заборгованості сторонами суду не надано.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.

Відповідно до кредитно-заставного договору № CSM0A від 03.03.2008 року та в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 передав у заставу автомобіль, що належить йому на праві власності: ВАЗ 21013, рік випуску: 1983, тип ТЗ: легковий ( до 1 500 см куб), кузов: ХТА 210130D4338125, об»єм двигуна: 1,19, державний номер: СА 7253 АО ( а.с. 16).

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Застоводержатель набуває право звернення на предмет застави у разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов»язаного заставою, воно не буде виконане. Звернення стягнянння на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаруса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення

процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що повідомленням від 09.12.2014 року відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором та попереджувався, про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з моменту отримання даного повідомлення та про те, що у разі несплати простроченої заборгованості у встановлений строк, ПАТ КБ «ПриватБанк» має намір звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу або будь-яким іншим чином, передбаченим договором або законом ( а.с.7). Направлення повідомлення підтверджується реєстром рекомендованих поштових відправлень рекомендованих листів, претензії до боржників № 19903 від 10.12.2014 року, що підтверджується копією повідомлення та реєстром поштових відправлень (а.с. 8-9).

Таким чином позивачем дотриманий порядок щодо подання позову про звернення стягнення на майно, яке перебуває у заставі.

Право власності відповідача на предмет застави підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САС № 056937 ( а.с. 19).

ОСОБА_2 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), серії АКР № 016158, зареєстровано звернення стягнення 17.12.2014 року, Договір застави автотранспорту, CSM0A,03.03.2008, ПАТ КБ «ПриватБанк» ( а.с.18).

Так як предметом застави є рухоме майно, обмеження щодо звернення стягнення на дане майно не поширюються.

Відповідно до п. 12 укладеного між сторонами кредитно-заставного договору звернення стягнення на предмет застави, у випадках передбачених пп. 11.1.1, 11.1.2, 11.1.3, 11.1.8 даного договору здійснюється відповідно до чинного законодавства України та даного договору. Якщо закладодержатель у випадку порушення закладодателем умов кредитного договору отримує право на звернення стягнення на предмет застави, він може використати таке право у випадках: затримки сплати частини наданого кредиту та/або процентів, не менше ніж на один календарний місяць; перевищення заборгованості більш як на 10%суми наданого кредиту; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми наданого кредиту; іншого суттєвого порушення умов договору (а.с.10-16).

В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України суд за зверненням особи може захистити її порушене право або одним із способів, перелічених у ч.2 вказаної статті, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги, позов обгрунтований та підтверджений доказами.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об»ємі.

Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір в розмірі 311 грн. 30 коп.

На підставі викладеного ст. ст. 526, 527, 530, 546, 590, 1050, 1054 ЦК України, Закону України « Про заставу» № 2654-ХІІ від 02.10.1992 року ( зі змінами та доповненнями), Закону України « Прозабезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-IV від 18.11.2003 року (зі змінами та доповненнями) та керуючись ст .ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 60, 88, 169, 197, 208-210, 224-233, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CSM0A від 03.03.2008 року в сумі 31 130 ( тридцять одна тисяча сто тридцять) гривень 12 коп., вилучити у ОСОБА_1 (паспорт серії НС № 162469, виданий Уманським РВ УМВС України в Черкаській області 05.12.1996 р., ідентифікаційний код: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та передати в заклад публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» предмет застави:

- автомобіль ВАЗ модель: 21013, рік випуску 1983, тип ТЗ: легковий - седан-В, № кузова/шассі: ХТА 210130D4338125, реєстраційний номер: СА 7253 АО, що належить на праві власності ОСОБА_1;

- комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля ВАЗ, модель 21013, рік випуску: 1983, тип ТЗ: легковий - седан-В, № кузова/шассі: ХТА 210130D4338125, реєстраційний номер: СА 7253 АО, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель: 21013, рік випуску 1983, тип ТЗ: легковий - седан-В, № кузова/шассі: ХТА 210130D4338125, реєстраційний номер: СА 7253 АО, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах державної автомобільної інспекції України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також надання публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах державної автомобільної інспекції України.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НС № 162469, виданий Уманським РВ УМВС України в Черкаській області 05.12.1996 р., ідентифікаційний код: НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 обл.) на користьпублічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, рахунок 0000, МФО № 305299) судовий збір в сумі 311 (триста одинадцять) гривень 30 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. В. Мазай