Справа № 2/408/61/15
Провадження № 22ц/782/45/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого: Лісіциної А.І.,

суддів: Назарової Н.В., Романченко В.О.,

при секретарі : Коротенку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк»

на заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 10864,17 гривень та судових витрат,-

ВСТАНОВИЛА :

20.10.2014 року ПАТ КБ « ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 10864,17 гривень та судових витрат, обґрунтовуючи тим, що 07.07.2008 року між сторонами було укладено договір № б/н , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що виконав усі зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору, а ОСОБА_1, порушивши умови кредитного договору, а саме п.5.5.1 « Правил користування платіжною карткою» своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості, та відповідно до зазначеного пункту повинен був сплатити відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію. Станом на 31.08.2014 року у відповідача перед банком утворилась заборгованість у розмірі 10864 грн.17 коп. Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, тому ПАТКБ « ПриватБанк» звернулось до суду із даним позовом.

У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою б/н від 07.07.2008 року в загальній сумі 10864,17 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 31.08.2014 року в розмірі 2580,62 гривень, як заборгованість за сумою кредиту, 5504,87 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, 2023,24 гривень пені та комісії за користування кредитом, 250,00 гривень штрафу (фіксована частина) і 505,44 гривень штрафу (процентна складова) та 243,60 гривень судових витрат.

Оскаржуваним рішенням позов ПАТ КБ « ПриватБанк» задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитній угоді в розмірі 2680,62 гривень (2580,62 гривень борг за кредитом та 100,0 гривень комісії) станом на 31.08.2014 року та 5504,87 гривень несплачених відсотків за користування кредитом.

У стягненні сум штрафів (фіксована частина та процентна складова) відмовлено відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року за № 1669-VII - з причин накладення мораторію на стягнення штрафів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 243,60 гривень судових витрат як судового збору та 462 гривні витрат на виклик відповідача в судове засідання через оголошення в газеті за рахунком № 30 від 5 січня 2015 року.

В апеляційній скарзі представник апелянта просив змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з штрафу та зменшення розміру заборгованості з комісії та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги ПАТ КБ « ПриватБанк» до ОСОБА_1 в цій частині задовольнити в повному обсязі, а також просили стягнути з відповідача судовий збір. В іншій частині рішення просили залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом було встановлено, що 07.07.2008 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну угоду у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, і виходячи з розрахунку заборгованості станом на 31.08.2014 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальній сумі 10108 грн. 17 коп. Також судом було встановлено, що заборгованість зі штрафів та пені стягнута бути не може відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року за № 1669-VII, оскільки законодавцем введено мораторій на стягнення цих сум на час проведення антитерористичної операції. Крім того, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 міської ради Луганської області, де проводилася активна фаза АТО.

Задовольняючи позов в частині задоволення позовних вимог у вигляді заборгованості за кредитом у розмірі 2680,62 гривень (2580,62 гривень борг за кредитом та 100,0 гривень комісії) та 5504,87 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, суд виходив з положень ст.ст. 526, 610, 612 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд вірно дійшов таких висновків по справі.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). Згідно із ч.І ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк і або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути заборгованість , яка була розрахована станом на 31 серпня 2014 року( а.с.4) і складається з заборгованості за тілом кредиту 2580.62грн.,заборгованості по відсоткам 5504.87 грн., та заборгованості пені та комісії 2023.24 грн а всього 10108.73 грн.

Згідно довідки про умови кредитування ( а.с.14) при порушенні строків платежів по любому грошовому зобовьязанні стягується штраф у розмірі 250 грн плюс 5% від суми позову. Штраф, який просить стягнути позивач розрахований саме у такий спосіб 250 грн плюс 5% від 10108.73 грн 505.44 грн, а разом 755.44 грн. Таким чином штрафні санкції розраховані позивачем від суми позову станом на 31 серпня 2014 року, тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у їх стягненні, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитеррористичної операції» від 02.09.2014року № 1669 .

За таких обставин доводи апеляційної скарги стосовно того, що штрафні санкції нараховані до 14 квітня 2014 року є безпідставними .

Доводи апелянта щодо незаконного зменьшення судом суми пені з 2023 .24 грн до 100 грн також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України суд першої інстанції має право зменьшення суми неустойки враховуючи обставини справи.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

. На підставі икладеного та керуючись ст.307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий : Судді :