МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
______________________________________________________________________
Справа №2/1519/7583/11
Номер провадження №2зз/521/109/15
УХВАЛА

21 грудня 2015року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ідкіної Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкоди в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Першої Одеської державної нотаріальної контори про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справи.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 послалась на те, що за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.07.2010 року ОСОБА_4 зобовязана повернути їй грошові кошти за договором купівлі-продажу спірної квартири по вул. Ген. Петрова у м. Одесі, визнаним судом недійсним, що складає 108.575 грн.

Посилаючись на те, що суд при вирушення спору не застосував ч. 2 ст. 625 ЦК України, заявник просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь зазначені кошти з урахуванням індексу інфляції за час прострочення грошового зобовязання із трьома процентами річних від простроченої суми, що складає 529.706, 96 грн.

Особи, які брали участь у справі були повідомлені про розгляд заяви належним чином, в судове засідання не зявились, їхня неявка відповідно до ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи №2/409/2010 суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1). стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2). суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3). суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодесу;

4). судом не вирішено питання про судові витрати.

Зава про ухвалення додаткового рішення подана ОСОБА_2 у строк, встановлений ст. 220 ЦПК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України.

Додаткове рішення не може зміни суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Додаткове рішення не може вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з підстав не передбачених ст. 220 ЦПК України, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Так, судом встановлено, що 22.07.2010 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси був визнаний недійсним договір купівлі-продажу квартири №3, розташованої по вул. Ген. Ватутіна у м. Одесі від 20.07.2007року, посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за №6-1269, за яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 купила спірну квартиру. ОСОБА_3 зобовязана повернути ОСОБА_4 спірну квартиру, а ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 108.575 грн., отримані за договором купівлі-продажу. В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкоди у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили.

Як вбачається з його змісту, продаж спірної квартири АДРЕСА_1 було вчинено за 108 575 грн., які ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 повністю до підписання цього договору.

Спірний договір був визнаний судом недійсним за ст. 225 ЦК України, оскільки у момент вчинення правочину, ОСОБА_4 перебувала в стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

При вирішенні спору судом була застосована реституція, як наслідок недійсності оспорюваного правочину.

Всі позовні вимоги з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення були розглянуті судом, по них ухвалено рішення.

Заявлені ОСОБА_2 вимоги є фактичною зміною суті рішення.

Обовязок ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 108.575 грн. є наслідком недійсності правочину, а не застосуванням до виниклих між сторонами правовідносин наслідків невиконання грошового зобовязання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При таких обставинах, вимоги ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, з підстав не передбачених ст. 220 ЦПК України є такими, що не відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 220, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкоди в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Першої Одеської державної нотаріальної контори про визнання договору купівлі-продажу недійсним,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: С.В. Маркарова