Справа № 569/3525/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді Діонісьєвої Н.М.
при секретарі Пальчевській О.Б.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача та повернення грошових коштів з вкладного рахунку, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти з вкладного рахунку у розмірі 5 929.69 доларів США з нарахованими відсотками та 10 000 грн. моральної шкоди.
В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, просив його задоволити. У звязку з неявкою представника відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.
За таких обставин, суд, з вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Після закінчення строку дії Договору, відповідач кошти позивачу повернув частково, всього 800 доларів США, решту 5 929, 69 доларів США не повернуто.
У відповідь на заяву позивача, 13 лютого 2015 року відповідач повідомив, що у звязку з набранням чинності Постанови Правління Національного банку України № 758 від 01 грудні 2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово кредитному та валютному ринках України» повернення вкладів може здійснюватись за наявності достатніх коштів у касі відділення, та зокрема уповноваженні банки зобовязані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з депозитних рахунків клієнта через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.
Однак, як вказує позивач, повернення відповідачем коштів проводилась в значно меншому розмірі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідач порушив зобовязання перед позивачем щодо повернення вкладу, станом на 03 березня 2015 року, кошти позивачу не повернув у повному обсязі, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка становить 5 929, 69 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку за 09.01.2015 року.
У відповідності до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
За положенням ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
За таких обставин, оскільки встановлено неналежне виконання взятих зобовязань відповідачем перед позивачем що передбачено умовами згаданого Договору, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості вкладу та процентів обумовлених за цим Договором, а саме 5 929, 69 доларів США.
Відповідно до роз'яснень, наведених у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.
У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).
Таким чином, на день ухвалення рішення розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором банківського вкладу разом з нарахованими процентами (всього 5 929, 69 доларів США), приймаючи до уваги офіційний курс Національного банку України (100 доларів США = 2100, 6373 гривень) становить 125 393, 13 грн.
Водночас, вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виразилась в душевних переживаннях, суд вважає доведеним. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні. Проте розмір моральної шкоди, визначений позивачем у сумі 10 000 грн. суд вважає явно завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди.
Врахову ючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення на користь позивача в сумі 1 000 грн. В решті вимог відмовити.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 1 253, 93 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 526,527, 1058,1060 ЦК України, 15, 60, 130,208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (ідентифікаційний код 09807856) на користь ОСОБА_1 1 000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (ідентифікаційний код 09807856) в дохід держави 1 253 (одну тисячу двісті пятдесят три) гривні 93 копійки судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Діонісьєва Н.М.