Дата документу 03.12.2015
Справа № 334/9930/15-ц
Провадження № 2-о/334/236/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Франчук Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду міста Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення вказавши, що її батько, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 25 жовтня 2015 року у селище Давидівка Софіївської селищної ради в Луганській області.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1, народилася 01 грудня 1964 року в с.Красний Кут Антрацитівського району Луганської області. Її батьками є: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3.

25 жовтня 2015 року батько заявника, ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2, вона, ОСОБА_1, є спадкоємцем за законом, як донька померлого.

Померлий 25.10.2015р. ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: селище Давидівка Софіївської селищної ради в Луганській області, вул.Лісна,18а.

У звязку з хворобою її батько помер, про що видана Лікарське свідоцтво про смерть № 300 від 26 жовтня 2015 року КУ КУЦПК «Княгинська» міста Красний луч.

Враховуючи те, що батько заявника був громадяном України, постійно зареєстрований та проживав за адресою: Луганська область, селище Давидівка, вул.Лісна,18а, заявник вважає за можливе отримати свідоцтво про його смерть у Ленінському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Для отримання свідоцтва про смерть батька заявник звернулася до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, однак їй було відмовлено у цьому з тих підстав, що видана довідка про смерть видано лікарським закладом ЛНР, у звязку з чим, ОСОБА_1 була вимушена звернутись у суд з відповідною заявою.

У судовому засіданні заявник не зявилася, надала заяву, у якій розгляд справи розглянути без її участі, заяву підтримала та просить її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Судом встановлено, що 01 грудня 1964 року народилася ОСОБА_1, її батьки: ОСОБА_2 - батько, мати - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІI-ЕД номер 293367.

25 жовтня 2015 року в селище Давидівка Софіївської селищної ради в Луганській області помер батько заявника, ОСОБА_2.

Вищевказаний факт підтверджується копією лікарського свідоцтво про смерть № 300 від 26 жовтня 2015 року КУ КУЦ «Княгининська» міста Красний луч.

Померлий 25.10.2015р., ОСОБА_2, був зареєстрований та проживав за адресою: селище Давидівка Софіївської селищної ради в Луганській області, вул.Лісна,18а.

З матеріалів справи вбачається, що у лікарському свідоцтві про смерть № 300 від 26 жовтня 2015 року виданом КУ КУЦ «Княгининська» міста Красний луч, зазначено, що воно видане лікарським закладом ЛНР.

Селище Давидівка Софіївської селищної ради Луганської області увійшло до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями». На підставі Постанови ВРУ № 252 від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» на території Софїївки введено особливий порядок місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, її батько ОСОБА_4 також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - у селище Давидівка Софіївської селищної ради в Луганській області, де помер 25 жовтня 2015 року, про що буле видане Лікарське свідоцтво про смерть № 300 від 26 жовтня 2015 року КУ КУЦПК «Княгинська» міста Красний луч ЛНР. Лікарське свідоцтво про смерть № 300 від 26 жовтня 2015 року КУ КУЦПК «Княгинська» міста Красний луч ЛНР згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання донькою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті її рідного батька ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України - в селище Давидівка Софіївської селищної ради в Луганській області, де помер 25 жовтня 2015 року, що необхідно для отримання свідоцтва про смерть батька і оформлення права на спадщину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 25 жовтня 2015 року у селище Давидівка Софіївської селищної ради в Луганській області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.