Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС-Комерцбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 2621/0907/71-123, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 77 тис. доларів США, а останній зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за його користування у строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступає фактору своє права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними із боржниками право на вимогу якої належить банку.

В цей же день, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (фактор) укладено договір факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржником щодо заборгованостей стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Відповідно до вказаного договору позивачем набуто статусу нового кредитора за кредитним договором від 26 вересня 2007 року укладеного між АКБ «ТАС-Комербанк» та ОСОБА_4 У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору позивач просив стягнути з боржника заборгованість, яка виникла у останнього станом на 01 лютого 2014 року за кредитом в сумі 597 916,36 грн, заборгованість за процентами за його користування в сумі 407 779,36 грн та пеню в сумі 135 270,26 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року, позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 1 140 965, 99 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року змінено, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції: позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 140 965,99 грн, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 597 916,36 грн, заборгованості за процентами - 407 779,36 грн, пені - 135 270,26 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 просить вказані судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 2621/0907/71-123, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 77 тис. доларів США, а позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за його користування у сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

19 березня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору №2621/0907/71-123.

Згідно із п. 10.5 кредитного договору банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов'язання по цьому договору, а також по угодам, пов'язаним із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди Позичальника.

Відповідно до п. 10.11 кредитного договору сторонами погоджено, що строк позовної давності за будь-якими вимогами банку, що випливають із договору, встановлюється 10 років.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, за умовами якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, до складу якого ввійшов і кредитний договір укладений з відповідачем ОСОБА_4

28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (клієнт) та ТОВ «Кредитна ініціатива» укладено договір факторингу, згідно якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, серед яких і кредитний договір укладений з відповідачем у даній справі.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій, визначившись вірно з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та встановивши фактичні обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом, процентами за його користування та пені.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій врахували, що відповідачем порушено умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та право вимоги за цим кредитним договором набуло ТОВ «Кредитні ініціативи». При цьому, апеляційним судом вірно зауважено, що за умовами кредитного договору строк позовної давності погоджено сторонами у 10 років, що в цьому випадку виключає застосування положень ст. ст. 256, 257, 259, 261 ЦК України.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14, який відповідно до положень частини першої статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги відповідача щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій в частині стягнення з нього пені за весь період заборгованості в розмірі 135 270,26 грн спростовуються матеріалами справи, зокрема, розрахунком позивача (а.с. 126-127, т. 1), відповідно до змісту якого пеня за весь період з 01 лютого 2008 року до 01 лютого 2014 року нарахована позивачем (п. 8.1 кредитного договору ) у розмірі 55 009,08 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України - 439 687,58 грн, натомість позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 135 270,26 грн за останні 12 місяців, що передували його зверненню до суду з даним позовом, тобто за період з 01 лютого 2013 року до 01 лютого 2014 року.

Посилання відповідача у касаційній скарзі на наявність в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, на законність рішення та правильність висновків судів попередніх інстанцій у даній справі не впливає.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук