Справа № 127/4750/13-ц
Провадження 2/127/173/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Інтер Еко», за участю третіх осбі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПП «Адіс», Жмеринської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання проекту «Обґрунтування скорочення санітарно захисної зони для автозаправної станції ПП «Адіс» незаконним,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

Під час розгляду справи по суті позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання проекту матеріалів «Обґрунтування скорочення санітарно захисної зони для автозаправної станції ПП «Адіс» незаконним, в якій просив визнати: незаконними дії ПП «Інтер Еко» під час складання проекту «Обґрунтування скорочення санітарно захисної зони для автозаправної станції ПП «Адіс» в частині: встановлення прийняття рішень та обмежень на використання позивачем приватної земельної ділянки та прийняття рішення, яке суперечить п. 4.10 ДБН 360-92; прийняття рішень про створення санітарно захисної зони ПП «Адіс» по території позивача та не повідомлення позивача і ПП «Адіс» щодо вирішення питання про відселення людей та надання їм впорядкованого житла; прийняття незаконних дій та рішення, які суперечать п. 4.11 ДБН 360-92, таким чином що санітарно захисна зона АЗС ПП «Адіс» розповсюджується на приватну територію домоволодіння позивача; прийняття протизаконного рішення під час складання проекту скорочення санітарно захисної зони АЗС ПП «Адіс», без дотримання норм ст. 22 Земельного кодексу України. Крім того, просив визнати що відповідачем порушений порядок розробки скорочення санітарно захисної зони для АЗС ПП «Адіс» та порядок затвердження і узгодження проекту скорочення санітарно захисної зони для АЗС ПП «Адіс».

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в обєднанні даної позовної заяви з первісним позовом, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а також до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи по суті судом розпочався.

В первісній позовній заяві позивач ставить питання про визнання проекту Обґрунтування скорочення санітарно захисної зони для автозаправної станції ПП «Адіс» незаконним.

В позовній заяві від 19.12.2014 року позивач просить суд визнати незаконними дії ПП «Інтер Еко» під час складання проекту «Обґрунтування скорочення санітарно захисної зони для автозаправної станції ПП «Адіс» в частині: встановлення прийняття рішень та обмежень на використання позивачем приватної земельної ділянки та прийняття рішення, яке суперечить п. 4.10 ДБН 360-92; прийняття рішень про створення санітарно захисної зони ПП «Адіс» по території позивача та не повідомлення позивача і ПП «Адіс» щодо вирішення питання про відселення людей та надання їм впорядкованого житла; прийняття незаконних дій та рішення, які суперечать п. 4.11 ДБН 360-92, таким чином що санітарно захисна зона АЗС ПП «Адіс» розповсюджується на приватну територію домоволодіння позивача; прийняття протизаконного рішення під час складання проекту скорочення санітарно захисної зони АЗС ПП «Адіс», без дотримання норм ст. 22 Земельного кодексу України, та визнати що відповідачем по справі порушений порядок розробки скорочення санітарно захисної зони та порядок затвердження і узгодження даного проекту, тобто змінює предмет та підстави позову, що на даній стадії судового процесу не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в обєднанні позовної заяви від 19.12.2014 року про визнання незаконними дій ПП «Інтер Еко» під час складання проекту «Обґрунтування скорочення санітарно захисної зони для автозаправної станції ПП «Адіс» та про порушення порядку розробки проекту з первісним позовом.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 31, 126, 209, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в обєднанні позовної заяви від 19.12.2014 року про визнання незаконними дій ПП «Інтер Еко» під час складання проекту «Обґрунтування скорочення санітарно захисної зони для автозаправної станції ПП «Адіс» та про порушення порядку розробки проекту з первісним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: