Справа № 530/612/15-ц
Номер провадження 2/530/343/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого-судді Дігтяр М.І. при секретарі Бедюх Н.І. з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку майна, що є спільною сумісною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частки домоволодіння, що знаходиться по вулиці Агропунктівська,2-А в смт. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області.

Під час розгляду справи позивач та її представник пояснили, що під час спільного проживання в укладеному шлюбі, вони сумісно з відповідачем побудували житловий будинок в якому спільно проживали до розірвання шлюбу.

На даний час вона не може вільно користуватися даним майном, так, як відповідач, перешкоджає у вільному доступу до будинку, погрожуючи фізичним насильством. Так, як у вказаному господарстві проживає їхня дочка, вона не може з нею вільно спілкуватися, що і стало підставою для подачі даної заяви.

У будівництві будинку приймали участь. Як колишній чоловік, так і вона, а також родичі з обох сторін.

Відповідач та його представник заявлені вимоги у повному обсязі не визнають пояснюючи, що кошти на будівництво господарства витрачалися в основному за його рахунок і за рахунок його батьків та родичів. Крім тогона час зведення споруд будівлі позивачка практично не працювала і не могла вкладати відповідні кошти у забудову. В той же час він не заперечує , що позивачка та її родина вкладали відповідну допомогу у вигляді спорудження та обладнання житла.

Тому з врахуванням викладеного він вважає, що його колишня дружина, хоч і має якесь право на частку у спірному господарстві, але не значну. Як відповідач, так і його представник вважають, що в цілому заявлені вимоги не підлягають задоволенню, в крайньому разі вони погоджуються на можливість визначення вартості спірного майна за позивачкою в розмірі ? його частини.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у вересні 1996 році. Згідно довідки реєстраційної установи даний обєкт у вигляді будинковолодіння, що складається із житлового будинку та зовнішньої вбиральні по місце знаходженню вулиця Агропунківська, 2-А смт. Опішня, Зіньківського району, Полтавської області, зареєстрований, як житлове господарство на імя ОСОБА_4.

Згідно реєстру в домовій книзі на той час в господарстві проживали ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_3 та донька Анастасія ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до чинного законодавства передбаченого, як Цивільним Кодексом України, так і Сімейним Кодексом України, сторони, які перебували у шлюбі і в цей час придбали майно, крім індивідуального призначення, мають право на спільне користування ним, якщо інше не передбачене відповідними договірними умовами. Сторони з 2014 року спільно не проживають на підставі рішення про розлучення. Із часу розірвання шлюбу ні одна із сторін інших будівель не споруджували. При таких обставинах слід вважати, що майно, яке в даний час перебуває у користуванні відповідача, являлося на час спільного проживання у сумісній власності і належить кожному у рівних долях незалежно від витрат вкладених у його придбанні.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 208,218 ЦПК України, ст..ст. 328, 355,357 ЦК України, ст..ст. 60,61,68-70 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати право власності на майно у вигляді ? частини домоволодіння, що знаходиться по вулиці Агропунктівській, 2-А в селищі Опішня, Зіньківського району, Полтавської області і складається із житлового будинку літ.А-1 та вбиральні літ.Б на загальну вартість 65066 грн. за ОСОБА_3.

Визнати право власності на ? частини домоволодіння, що знаходиться по вулиці Агропунктівській, 2-А в селищі Опішня, Зіньківського району, Полтавської області і складається із житлового будинку літ.А-1 та вбиральні літ.Б на загальну вартість 65066 грн. за ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене на протязі 10 днів.

СуддяОСОБА_5