Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 234/955/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Карпенко О.М.
Провадження № 22-ц/778/3742/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 06 жовтня 1998 року працює у ОКП «Донецьктеплокомуненерго» бухгалтером першої категорії.

До травня 2014 року без затримок отримувала заробітну плату, але з травня 2014 року відповідач перестав регулярно сплачувати заробітну плату в повному обсязі.

Заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати згідно наданої підприємством довідки з травня 2014 року по листопад 2014 року склала 26474,89 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає.

На підставі зазначеного просила суд стягнути з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 26474,89 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період з травня 2014 року по листопад 2014 року у розмірі 26474,89 грн.

Стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати покласти на ОСОБА_3

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до статті ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За змістом статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно із ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, відповідно до ст. ст. 95, 115, 116 КЗпП України, ст. ст. 21, 30 Закону України "Про оплату праці" відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець, тобто фізична особа, з якою фактично було укладено трудовий договір, а не позивач.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 115 КЗпП України і виходив з того, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту невиплати ОСОБА_3 нарахованої заробітної плати за період з травня по листопад 2014 року в розмірі 26474,89 грн.

Оскаржуване в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України та ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування фактичних обставин справи, недоведеність позову, являються неспроможними.

Факт заборгованості із виплати заробітної плати позивачеві за період з травня по листопад 2014 року в загальній сумі 26474,89 грн. підтверджується довідкою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» від 28 листопада 2014 року, яка підписана посадовими особами відокремленого підрозділу виробнича одиниця «Сніжнетепломережа» директором ОСОБА_4 і головним бухгалтером ОСОБА_5 і скріплена печаткою підрозділу (а.с.11).

Відомості, викладені в зазначеній довідці, відповідачем не оспорені, правильність нарахування сум заробітної плати не спростована. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості із заробітної плати або які б свідчили про те, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не мало можливості своєчасно сплачувати позивачу заробітну плату, відповідачем суду не надано.

Звернення працівника до суду за захистом порушеного трудового права в порядку позовного, а не наказного провадження, не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: