Справа № 192/1829/14
Провадження № 2/192/23/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Омелюх В.М.
при секретарі - Короті Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 вересня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Солонянське відділення №3002 та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1852/1 про надання останньому споживчого кредиту в сумі 30 000 гривень на десять років зі сплатою відсотків у розмірі 20% річних та остаточним строком повернення кредиту до 04 вересня 2017 року, відповідно до п.1.1 якого позивач передав відповідачеві грошові кошти, а відповідач згідно п.3.3 кредитного договору зобов'язався належним чином виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит, а також своєчасно сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах та в строки, визначені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань сплатити штрафні санкції та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з даного договору.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05 вересня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно п. 1.1 якого предметом іпотеки є нерухоме майно - трикімнатна квартира № 2, загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 34,4 кв.м, вартістю 47 809 гривень, яка розташована в двоповерховому житловому будинку по АДРЕСА_1, та яким передбачено, що у випадку невиконання та неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором та/або іпотечним договором, в тому числі зобов'язання в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 (двох) місяців (п.3.1.3 Іпотечного договору), іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
В порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 26 червня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 32 912 гривень 25 копійок, з яких 10 000 гривень 00 копійок - поточна заборгованість за кредитом, 2 598 гривень 09 копійок - прострочена основна сума боргу за кредитом, 189 гривень 96 копійок - поточна заборгованість по відсоткам, 382 гривні 96 копійок - пеня за порушення строків платежів за тілом кредиту, 570 гривень 45 копійок - пеня за порушення строків платежів за відсотками, 56 гривень 18 копійок - пеня за порушення строків платежів по комісії за супроводження кредиту, 11 952 гривні 25 копійок - неустойка за невиконання п. 7.3 іпотечного договору, 259 гривень 81 копійка - неустойка за невиконання п. 7.2. іпотечного договору, 35 гривень 28 копійок - 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу, 93 гривні 69 копійок - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, 09 гривень 23 копійки - 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за супроводження кредиту, 3 336 гривень 89 копійок - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу, 3 263 гривні 65 копійок - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати відсотків, 148 гривень 81 копійка - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати комісії за супроводження кредиту, 15 гривень 00 копійок - поточна заборгованість за супроводження кредиту.
З посиланням на ст.38 Закону України "Про іпотеку" вважали, що в разі не виконання у визначені строки умов договору боржником, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за договором в повному обсязі на момент фактичного задоволення за рахунок майна, яке передано в іпотеку, а звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не передбачено законом або договором іпотеки, за умовами якого звернення стягнення та відчуження предмету іпотеки здійснюється відповідно до умов договору та чинного законодавства, у зв'язку з чим вони змушені звернутися до суду з позовом про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки. Прохали звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 32 912 гривень 25 копійок, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу банком як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві за початковою ціною не менше 110 780 гривень, надавши право банку на подання та отримання у будь-яких установах, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно та нотаріусів, будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок) необхідних для продажу нерухомого майна, яке є предметом іпотеки.
В судове засідання представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.105), не з'явився, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за відсутності представника позивача та не заперечувала в разі неявки відповідача проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с.112).
Відповідач ОСОБА_1, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.111), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.169, ч. 2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами.
Згідно ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.
Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Солонянське відділення №3002, правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України" (а.с.27-40), та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1852/1 про надання останньому на споживчі цілі кредиту в сумі 30 000 гривень зі сплатою 20% річних за користування кредитом строком на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 04 вересня 2017 року (а.с.12-14), відповідно до п.1.1 якого банк зобов'язався передати позичальникові грошові кошти, а відповідач згідно п.3.3 кредитного договору зобов'язався належним чином виконати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит, а також своєчасно сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах та в строки, визначені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань сплатити штрафні санкції та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з даного договору.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Солонянське відділення №3002, правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України" (а.с.27-40) та ОСОБА_1 05 вересня 2007 року було укладено нотаріально посвідчений державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. за реєстровим №3952 договір іпотеки (а.с.15-18), відповідно до якого відповідач надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,6 кв. м, вартістю 47 809 гривень 00 копійок.
Згідно п.3.2.3 кредитного договору №1852/1 від 05 вересня 2007 року (а.с.13) та розділу 6 договору іпотеки від 05 вересня 2007 року (а.с.16) передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, позивач як позикодавець та іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог по виконанню позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді квартири, яка належить на праві власності позичальнику. Іпотека за цим договором, згідно п. 3.2.1 договору, підлягає державній реєстрації в порядку та строки, передбачені чинним законодавством, а реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та законодавства України, при цьому вартість предмету іпотеки, згідно п. 1.1 в разі його реалізації буде визначатися за цінами, що реально склалися на ринку на момент реалізації предмету іпотеки (а.с.15 оборот).
Судом встановлено, що кредитний договір та договір іпотеки майна за змістом та формою відповідають вимогам ст.ст.572-577 ЦК України, Закону України "Про заставу" та Закону України "Про іпотеку", які були чинними на період виникнення спірних правовідносин, їх умови сторонами не оспорюються, а кожен із зазначених договорів в цілому чи окремі їх положення у встановленому законом порядку недійсними визнані не були.
Позивачем, як іпотекодержателем відповідно до вимог ч.2 ст.577 ЦК України та ст.4 Закону України "Про іпотеку" 12 вересня 2007 року була проведена реєстрація обтяжень нерухомого майна в Державному реєстрі іпотек за №14373633 (а.с.97).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
В судовому засіданні встановлено, що позивачем виконано умови кредитного договору та передано позичальнику грошові кошти, але в порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання щодо своєчасності сплати коштів за кредитним договором, відповідно до встановленого сторонами графіка їх сплати, належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 26 червня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 32 912 гривень 25 копійок, з яких 10 000 гривень 00 копійок - поточна заборгованість за кредитом, 2 598 гривень 09 копійок - прострочена основна сума боргу за кредитом, 189 гривень 96 копійок - поточна заборгованість по відсоткам, 382 гривні 96 копійок - пеня за порушення строків платежів за тілом кредиту, 570 гривень 45 копійок - пеня за порушення строків платежів за відсотками, 56 гривень 18 копійок - пеня за порушення строків платежів по комісії за супроводження кредиту, 11 952 гривні 25 копійок - неустойка за невиконання п. 7.3 іпотечного договору, 259 гривень 81 копійка - неустойка за невиконання п. 7.2. іпотечного договору, 35 гривень 28 копійок - 3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу, 93 гривні 69 копійок - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, 09 гривень 23 копійки - 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за супроводження кредиту, 3 336 гривень 89 копійок - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу, 3 263 гривні 65 копійок - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати відсотків, 148 гривень 81 копійка - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати комісії за супроводження кредиту, 15 гривень 00 копійок - поточна заборгованість за супроводження кредиту, що підтверджується розрахунком позивача про наявність заборгованості за кредитним договором (а.с.10-11), з якого вбачається що боржником і станом на 01 червня 2014 року здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором, але не в достатньому розмірі, що свідчить про порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором.
В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до відповідача 14 травня 2014 року (а.с.21,22) з письмовою вимогу про усунення порушень по виконанню зобов'язань за кредитним договором протягом 30-денного строку, а у випадку не усунення зазначених в повідомлені порушень має намір звернути стягнення на предмет іпотеки, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", положення частини 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку та не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.
В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договором іпотеки передбачено можливість іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання чи порушення якого-небудь із зобов'язань передбачених умовами кредитної угоди, а відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст.589, 590 ЦК України та ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки), про що зазначено і в умовах укладених сторонами 05 вересня 2007 року кредитного договору та договору іпотеки нерухомого майна (а.с.12-18), а звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено законом чи договором.
Згідно укладеного між сторонами договору іпотеки (розділ 6), передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя у позасудовому порядку шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі рішення суду.
На виконання п.1.1. іпотечного договору позивачем було замовлено проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості предмета іпотеки та згідно висновку про вартість майна, який було здійснено суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3, станом на 10 червня 2014 року вартість предмету іпотеки становила 110 780 гривень (а.с.27).
Статтею 3 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, серед яких і справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Способи захисту порушеного права визначені ст.16 ЦК України, частиною 3 якої встановлено, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.
Судом було встановлено, що заборгованість за кредитним договором станом на 26 червня 2014 року складала 32 912 гривень 25 копійок, в той час як вартість предмета іпотеки станом на 10 червня 2014 року складає 110 780 гривень, а вказане свідчить про те, що позивачем обрано спосіб захисту порушеного права не співмірний розміру кредитної заборгованості відповідача перед позивачем, яка становить 32 912 гривень 25 копійок, при цьому прострочена заборгованість по тілу кредиту, процентах та пені в сукупності складає лише 3797 гривень 64 копійки, а вартість предмету іпотеки, на який позивач просить звернути стягнення, більше ніж в три рази вища від загальної суми заборгованості (в тому числі і майбутніх платежів в межах строку дії кредитного договору - до 04 вересня 2017 року) за кредитним договором №1852/1 від 05 вересня 2007 року, в забезпечення якого був укладений іпотечний договір 05 вересня 2007 року.
Положеннями ст. 3 ЦК України визначені межі здійснення цивільних прав учасниками цивільних правовідносин. Згідно ч.ч.1, 3 та 4 вказаної статті цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Частиною 3 статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.
Оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки, який є забезпеченням виконання умов кредитного договору, строк виконання за яким визначено до 04 вересня 2017 року, а саме - на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,6 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_1, завдасть значної шкоди інтересам відповідача, тому правові підстави для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про іпотеку", ст.ст. 258,526-530, 536, 543, 549-551, 553-559, 572-593, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88, 209, 212-215,224-228 ЦПК України, суд-
В задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 27 березня 2015 року.

Головуючий: суддя