Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1823/15-ц
Провадження № 2/376/950/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі Шумак Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що ОСОБА_4 є тещею позивача та 27.08.2013 року скала заповіт на його користь.

06.03.2015 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки розміром 6.8170 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 227202, виданого 28.10.2004 року.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст.. 1269 ЦК України.

Дочка спадкодавиці, третя особа по справі ОСОБА_3 ніяких дій по прийняттю спадщини не вчиняла, відмовляється від обовязкової частки у спадщині за законом після смерті матері на користь позивача, що підтверджується її заявою про відмову від спадщини від 05.05.2015 року. Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до вимог ст.. 1297 ЦК України спадкоємиць, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, оформити спадщину позивач не має змоги, оскільки не зберігся оригінал правовстановлюючого документу у формі Державного акту . Отримати дублікат позивач не має можливості, оскільки згідно з вимогами ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому правовстановлюючі документи на неї не видаються, а тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розміром 6.8170 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 227202, виданого 28.10.2004 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує (а.с. 21 ).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 20 ).

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 22 ).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 28 серпня 2013 року ОСОБА_4 скала заповіт на користь позивача, яким заповідала останньому вищевказану земельну ділянку, що підтверджується копією цього заповіту (а.с 9).

З довідки Виконавчого комітету Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області від 05.05.2015 року № 119 вбачається, що спадкове майно згідно заповіту завіщене ОСОБА_1 (позивач по справі), ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений Селезенівською радою 28.08.2013 року № 72 (а.с.10).

06 березня 2015 року ОСОБА_4 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-ОК № 336050 (а.с.7).

За життя ОСОБА_4 була власником земельної ділянки розміром 6.8170 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 227202, виданого 28.10.2004 року та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту (а.с.8).

З довідки Виконавчого комітету Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області від 06.03.2015 року № 77 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживав разом з ОСОБА_4, яка померла 06.03.2015 року та вели спільне господарство до дня її смерті (а.с.11).

Позивач 06 серпня 2015 року звернувся до Селезенівської сільської ради з заявою про прийняття спадщини за заповітом, яку було зареєстровано в реєстрі за № 79 (а.с.13).

Третя особа по справі ОСОБА_3 своєю заявою від 05 травня 2015 року, яка зареєстрована секретарем Виконавчого комітету Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області за № 43 (а.с.14) відмовляється від належної їй обовязкової долі в спадщині за законом, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

Позивач оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, а тому правовстановлюючі документи на земельну ділянку не видаються, а тому позивач вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб

(спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті тещі ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а також прийняв спадщину шляхом фактичного проживання з спадкодавицею оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,131,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 346,1216-1218,1220-1223,1233-1236,1268 ЦК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку розміром 6.8170 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 227202, виданого 28.10.2004 року, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського господарства.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_6