Справа № 456/2683/15-ц
Провадження № 6/456/60/2015
УХВАЛА

іменем України

"22" червня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1.

при секретарі Петренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

встановив:

Головний державний виконавець відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у відділі ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області знаходиться виконавчий лист № 2-471/09 від 23.11.2009 року виданий Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення з 16.07.2009 року.

24.12.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа. Боржник ОСОБА_3 добровільно рішення суду не виконує, у звязку з чим заборгованість по сплаті аліментів, станом на 15.06.2015 року становить 9242,50 гривень, у звязку з чим державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали подання, суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2009 року Білопільським районним судом Сумської області видано виконавчий лист по справі № 2-471/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення з 16.07.2009 року.

24.12.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа.

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах виданого відділом ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів, станом на 15.06.2015 року становить 9242,50 гривень.

При розгляді подання державного виконавця судом встановлено, що до подання не долучено копію паспорта боржника громадянина України, не подано доказів на які є посилання в поданні.

Крім того, суду не надано доказів щодо наявності у боржника закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, а також те, що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, державний виконавець не вказав на проведені ним дії та вжиті заходи по примусовому виконанню рішення суду з часу відкриття провадження по день звернення до суду з відповідним поданням та не вказав про свої наміри застосувати відносно боржника певні дії (заходи) в рамках виконання судового рішення, для забезпечення яких необхідно боржника обмежувати в його праві виїзду за межі України, яке є складовою частиною гарантованих та невідємних прав людини на свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

Обмеження особи у праві виїзду за межі України є нічим іншим, як умотивованим обмеженням прав особи на свободу пересування та може бути застосоване як виняток та лише у разі обґрунтованості обєктивної необхідності такого обмеження прав (наприклад, реальним ризиком того, що боржник намагатиметься залишити межі країни з метою ухилення від виконання рішення суду) та обґрунтування таких заходів покладено на державного виконавця, який вносить до суду подання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також подання державного виконавця не містить даних про повідомлення ним боржника про направлення такого подання до суду, що передбачено п. 11.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 169, 197, 208, 213-215, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 5, 11-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», суд,

ухвалив:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Сас С.С.