Справа № 583/2086/15-ц
У Х В А Л А

21 липня 2015 року Охтирський міськрайсуд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю державного виконавця Бобрової Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 року прийнято скаргу ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Боржник свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2010 року № 2-17/2010 задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в національній валюті згідно курсу НБУ в сумі 461253,47 грн., по відсотках за користування кредитом 11360,91 доларів США, прогноз нарахованих відсотків за користування кредитом (за період з 01.05.2010 року по 28.05.2010 року), 21670,61 грн. пеня за порушення строків; зі зверненням стягнення на предмет іпотеки: будинок по пров. Клари Цеткін, 6 в м. Охтирка Сумської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору міни; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд площею 0,0871 га за тією ж адресою і належних власнику на праві власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року. 30.06.2015 року на її адресу надійшла постанова ВДВС Охтирського МРУЮ від 18.06.2015 року № 47882981 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа щодо примусового виконання зазначеного судового рішення, в якій зазначено, що виконавчий лист № 2-17/10, виданий 28.06.2011 року на підставі рішення, яке набрало чинності 17.11.2010 року, з поданням виконавчого документа на примусове виконання 17.06.2015 року. Вважає дану постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною, дії державного виконавця по прийняттю рішення щодо відкриття та проведення виконавчих дій протиправними, а виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню як за строками предявлення, так і за юридичними підставами, оскільки виконавчий лист був виданий 28.06.2011 року, тому строк примусового предявлення повинен відраховуватися у річний термін його подання для примусового виконання, також державним виконавцем не були враховані приписи Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VII, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань» від 09.04.2015 року № 321- VIIІ та прийнятий й оголошений Національним банком України разом з Незалежною асоціацією банків України з приєднанням інших банківських установ Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті. Тому просить поновити строк подання скарги в порядку судового контролю за виконанням судових рішень; визнати протиправними дії старшого державного виконавця ВДВС Охтирського МРУЮ ОСОБА_3 по прийняттю рішення про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 року № 47882981 та проведенню дій по примусовому виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2010 року № 2-17/2010; визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 року № 47882981; визнати виконавчий лист № 2-17/2010, виданий 28.06.2011 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області, таким, що не підлягає виконанню.

Державний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечила, зазначивши, що стягувачем не пропущений строк звернення виконавчого листа до виконання, не встановлено будь-яких підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, в звязку з чим нею винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Вважає свої дій правомірними, просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Боржник та її представник в судове засідання не зявилися, представник боржниці надав заяву про розгляд справи без його участі та участі скаржниці.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення державного виконавця, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обовязок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обовязок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження встановлені ст. 26 того ж Закону.

Встановлено, що 28.06.2011 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області на виконання рішення суду № 2-17/10 від 26.10.2010 року, був виданий виконавчий лист про стягнення у розмірі 461253,47 грн. на предмет іпотеки: будинок, розташований за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пров. Клари Цеткін, 6, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору міни; земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0871 га, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пров. Клари Цеткін, 6, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі рішення Охтирської міської ради від 07.10.2004 року.

З даного виконавчого листа вбачається, що рішення набрало чинності 17.11.2010 року.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент набрання рішенням законної сили, строк предявлення виконавчих листів становив три роки з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У даному виконавчому документі зазначено, що строк предявлення виконавчого листа до виконання 17.11.2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк предявлення виконавчого документа до виконання переривається предявленням його до виконання.

При розгляді справи № 583/164/14-ц судом було встановлено, що 26.11.2010 року державним виконавцем ВДВС Охтирського МРУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 28863041 по виконанню зазначеного вище виконавчого листа, що вбачається з ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/164/14-ц від 31.01.2014 року, яка 11.03.2014 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області залишена без змін.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) предявленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом

забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

18.06.2014 року заступником начальника ВДВС Охтирського МРУЮ ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 28863041 винесена постанова про повернення стягувачу зазначеного виконавчого листа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 18.08.2015 року.

18.06.2015 року на підставі заяви про примусове виконання державним виконавцем ВДВС Охтирського МРУЮ ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 47882981 про примусове виконання за виконавчим листом № 2-17/10, виданим 28.06.2011 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про звернення стягнення у розмірі 461253,47 грн. на предмет іпотеки з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк».

Тобто, строк предявлення виконавчого документу до виконання не був пропущений.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Системний аналіз тексту наведених норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дає підстави для висновку, що заборона відчуження нерухомого майна поширюється не на будь-яке нерухоме майно боржника, а лише на те, що відповідає встановленим ознакам: 1) є предметом застави; 2) виступає як забезпечення зобовязань громадянина України; 3) виступає як забезпечення зобовязань за споживчими кредитами; 4) кредит надано в іноземній валюті; 5) нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці; 6) у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; 7) загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Крім того, логічне тлумачення п. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону дає підстави для висновку, що умовою застосування мораторію є відсутність згоди власника на відчуження нерухомого майна. Отже, за наявної згоди власника відчуження предмета іпотеки є можливим.

Згідно ст. 6 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дія цього Закону не поширюється на осіб, які є субєктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Таким чином, враховуючи, що строк предявлення виконавчого документу до виконання не був пропущений, а також те, що визначити статус особи боржника, перевірити наявність умов, що виключають звернення стягнення на нерухоме майно, без відкриття виконавчого провадження є неможливим, державний виконавець Боброва Л.О., приймаючи рішення про відкриття

виконавчого провадження за заявою про примусове виконання від 17.06.2015 року діяла в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Посилання боржника на те, що державним виконавцем не були враховані Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань» та підписаний на підставі цього Закону Національним банком України разом з Незалежною асоціацію банків України з приєднанням інших банківських установ Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті, який надає можливість здійснити реструктуризацію кредитної заборгованості в іноземній валюті з урахуванням курсу долара США в розмірах, які діяли на 01.01.2014 року, є безпідставними, оскільки врегулювання зазначеного питання є правом боржника та стягувача і в комепенцію державного виконвця не входить.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Враховуючи, що виконавчий лист № 2-17/10, виданий 28.06.2011 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області, відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», його не було видано помилково, за даним виконавчим листом правомірно відкрито виконавче провадження, даних про виконання рішення суду боржником суду не надано, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 року поштовою кореспонденцію 22.06.2015 року, що підтверджується поштовою відміткою на конверті, скарга до суду нею подана 01.07.2015 року, тому суд дійшов висновку, що згідно із положеннями ст. 70 ЦПК України строк звернення до суду зі скаргою не пропущений.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом не встановлено порушень прав скаржниці при винесенні 18.06.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження, заявлені вимоги задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 369, 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було проголошено ухвалу - той же строк з дня отримання її копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_5