УХВАЛА

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

Мостової Г.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на непрацездатну матір та стягнення додаткових витрат,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 5 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на її утримання та додаткових витрат.

Посилалася на те, що вона не працює, отримує пенсію за віком в розмірі 949 грн, інших джерел доходу немає. Також вказувала, що хворіє, у зв'язку із чим потребує лікування, на що витрачається значна частина її доходу. Відповідачка є її дочкою, проживає в Португалії, родина останньої має достатній дохід, але в добровільному порядку допомагати їй матеріально відмовляється. Крім того, з дозволу дочки ОСОБА_4 вона більше десяти років проживала в її квартирі. Але з січня 2014 року відповідачка вимагає її виселення з квартири та зняття з реєстрації, тому вона змушена наймати житло.

Посилаючись на наведене, позивачка просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідачки на її утримання щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась із уточненою позовною заявою, в якій зазначала, що з 09 вересня по 17 вересня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївській обласній лікарні, де перенесла хірургічну операцію. У зв'язку із чим понесла витрати на лікування в розмірі 5 471 грн 97 коп.

Посилаючись на те, що понесені нею витрати є значними, остаточно просила стягувати з відповідачки на її утримання щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн, починаючи з 04 серпня 2014 року і довічно, а одноразово - 2 735 грн на відшкодування додаткових витрат.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 450 грн щомісячно, починаючи з 04 серпня 2014 року і довічно, а також стягнуто 2 735 грн додаткових витрат. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 05 грудня 2014 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 05 грудня 2014 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення щомісячних аліментів, суд першої інстанції виходив з розміру прожиткового мінімуму на осіб пенсійного віку, розмір пенсійного забезпечення позивача, відсутності у відповідача постійного місця роботи, її стан здоров'я, наявність малолітньої дитини, а також можливість утримання позивачки молодшим сином ОСОБА_5 Задовольняючи частково позовні вимоги в частині додаткових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений розмір відповідає половині понесених витрат на лікування з урахуванням отримання допомоги від іншого сина.

Відповідно до ст. 202 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_885/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Статтею 201 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_882/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> визначено обов'язкові умови та підставі покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли повноліття; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні підстави для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_34315/ed_2014_10_20/pravo1/T140719.html?pravo=1> прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2014 року становить 949 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 (змінила прізвище з ОСОБА_4 після укладення шлюбу 08 жовтня 1999 року з ОСОБА_6.), ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається із матеріалів справи, однокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить позивачам по 1/2 частки кожному на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2001 року.

Згідно з довідкою за формою 3 ОСББ «Єнісей» на теперішній час ОСОБА_3 з 2007 року та ОСОБА_5 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, яка належить відповідачці та її чоловікові по 1/2 частки кожному.

З 2002 року ОСОБА_4 з чоловіком виїхали на постійне місце проживання до Португалії, де проживають і по теперішній час, проте зберігають українське громадянство та реєстрацію у вказаній квартирі. Відповідачка має дитину, доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається із довідки управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва від 01 липня 2014 року, позивачка отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої з грудня 2013 року по червень 2014 року становить 949 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір пенсії, яку отримує ОСОБА_3, відповідає прожитковому мінімуму, який встановлено державою на 2014 рік.

Згідно з письмовою інформацією Миколаївської обласної лікарні від 26 листопада 2014 року ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у цьому медичному закладі з 09 вересня по 17 вересня 2014 року, але оперативне та медикаментозне лікування отримала безкоштовно.

Статтею 203 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_888/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> передбачено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1823/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що факт непрацездатності у зв'язку із досягненням пенсійного віку не є безумовною підставою для виникнення у відповідачки обов'язку надання матеріальної допомоги, оскільки позивачка повинна довести необхідність отримання такої допомоги. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині додаткових витрат, суд дійшов правильного висновку, що не доведено належними доказами, передбаченими ст. 59 ЦПК України, що позивачка понесла додаткові витрати у зв'язку із придбанням медикаментів, оплатою досліджень при проходженні лікування в Миколаївській обласній лікарні з 09 вересня по 17 вересня 2014 року.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає положенням ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

На підставі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 5 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова О.М. Ситнік