Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номр316/3045/14
Провадження № 22-ц/778/2558/15 Головуючий у 1-й інстанції: Курач І.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Денисенко Т.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Енергодарської міської державної нотаріальної контори про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Енергодарської міської державної нотаріальної контори про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Зазначала, що 12.09.2014 року вона звернулася до Енергодарської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири № 125 по вулиці Козацькій у будинку № 14 в місті Енергодарі Запорізької області, яка належала доньці - ОСОБА_3, померлої 09.11.2011 року.

Постановою від 12.09.2014 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» державним нотаріусом Енергодарської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій 09.11.2011 року донці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки право власності на квартиру зареєстроване Енергодарським бюро технічної інвентаризації 26.08.1994 року у реєстровій книзі за № 129-125. Про це також міститься відмітка у свідоцтві № 2246 про на житло, видане 18.07.1994 року ПО «Запорізька АЕС».

Також посилалась на те, що 03.10.1991 року сім'ї ОСОБА_3, згідно з рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської Ради народних депутатів від 03.10.1991 року № 254, було видано ордер на вселення у двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

У 1994 році, згідно з нормами ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду», вищезазначена квартира була приватизована.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло № 2246 від 18.07.1994 року, зареєстрованого Енергодарським бюро технічної інвентаризації 26.08.1994 р. у реєстровій книзі за № 129-125, співвласниками спільної сумісної власності двокімнатної квартири АДРЕСА_1 зареєстровані: подружжя ОСОБА_5, ОСОБА_2 та їх донька ОСОБА_3

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу І-ЖС № 085864, ОСОБА_5, пішов із сімї і був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_2.

09.11.2011 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить Свідоцтво про смерть I-ЖС 213754 від 10.11.2011 року, видане ВДРАЦС Енергодарського МУЮ Запорізької області.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки спадкодавець не була одружена та не мала дітей, то спадкоємцями першої черги є її батьки.

Згідно із положеннями ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На час смерті спадкодавця - ОСОБА_3, вона проживала разом з дочкою у спірній квартирі, про що свідчить штамп реєстрації місця проживання у її паспорті та довідка від 16.09.2014 року за № 1433, яка надана начальником ЖЕД - 3 КП «Підприємства комунальної власності».

Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляла відмову від прийняття спадщини, а оттак, у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Просила суд скасувати Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.09.2014 року, видану державним нотаріусом Енергодарської міської нотаріальної контори Запорізької області, визнати дії державного нотаріуса Енергодарської міської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_4 щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину неправомірними, зобов'язати Енергодарську міську державну нотаріальну контору Запорізької області видати їй свідоцтво про право на спадщину 1/3 частки квартири АДРЕСА_2.

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, наданим документам, просить скасувати заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, тому колегія суддів на підставі положень частини 2 статті 305 ЦПК України вважає за можливе розгляду тис праву у його відсутність.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду доповідь судді, вислухавши доводи представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із безпідставності та недоведеності позовних вимог, оскільки нотаріус, відмовляючи у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна, оскільки ці висновки суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Судом встановлено, що 03.10.1991 року сім'ї ОСОБА_2, згідно з рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської Ради народних депутатів від 03.10.1991 року № 254, було видано ордер на вселення у двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. У 1994 році, згідно з нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», вищезазначена квартира була приватизована, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 2246 від 18.07.1994 року, співвласниками спільної сумісної власності двокімнатної квартири АДРЕСА_1 зареєстровані: подружжя ОСОБА_5, ОСОБА_2 та їх донька ОСОБА_3 ( а. с. 7-9 ).

У 2006 році шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу І-ЖС № 085864, ОСОБА_5 ( а. с. 11 ).

09.11.2011 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть I-ЖС 213754 від 10.11.2011 року, видане ВДРАЦС Енергодарського МУЮ Запорізької області ( а. с. 10 ).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки спадкодавець не була одружена та не мала дітей, то спадкоємцями першої черги є її батьки.

Згідно із положеннями ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На час смерті спадкодавця - ОСОБА_3, її мати ОСОБА_2 проживала разом з дочкою у спірній квартирі, про що свідчить штамп реєстрації місця проживання у її паспорті та довідка від 16.09.2014 року за № 1433, яка надана начальником ЖЕД - 3 КП «Підприємства комунальної власності».

Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляла відмову від прийняття спадщини, а оттак, у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

12.09.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Енергодарської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири № 125 по вулиці Козацькій у будинку № 14 в місті Енергодарі Запорізької області, яка належала доньці - ОСОБА_3, померлої 09.11.2011 року.

Постановою від 12.09.2014 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» державним нотаріусом Енергодарської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій 09.11.2011 року донці ОСОБА_3 Єдиною підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначив відсутність реєстрації свідоцтва № 2246 про право власності на житло, видане ПО «Запорізька АЕС» 18.07.1994 року на імя ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, у Комунальному підприємстві «Енаргодарське бюро технічної інвентаризації».

Разом з тим, з оригіналу свідоцтва № 2246 про право власності на житло квартиру АДРЕСА_3, видане 18.07.1994 року ПО «Запорізька АЕС» на імя ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яке оглядалося у судом у засіданні апеляційного суду, вбачається, що вказаний документ зареєстрований у Енергодарському буро технічної інвентаризації 26.08.1994 року із записом у реєстраційній книзі за № 129-125 ( а. с.7 ).

Пунктами 1,5 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачалося, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на те органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян безоплатно оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Відповідно до частин 3,4 статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію» прав на 01 січня 2013 року державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майн, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, що реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент її виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи документи, колегія суддів вважає, що постанову про відмову ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2014 року, яка оскаржується, не можна визнати законною, обґрунтованою, її слід скасувати. Оскільки державний нотаріус ОСОБА_4, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори, яка є відповідачем у даній справі, обовязок по видачі свідоцтва про право на спадщину слід покласти саме на Енергодарську міську державну нотаріальну контору Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного нотаріуса Енергодарської міської нотаріальної контори Запорізької області від 12.09.2014 року про відмову ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальних дій. Визнати дії державного нотаріуса Енергодарської міської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_4 щодо відмови ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину неправомірними. Зобов'язати Енергодарську міську державну нотаріальну контору Запорізької області видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 09.11.2011 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: