Справа № 308/4448/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Житлово будівельний кооператив «Ювілейний», Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - Ужгородської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Житлово будівельний кооператив «Ювілейний», Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, за якою просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру № 92, яка знаходиться в будинку № 36 по вулиці М. Заньковецької в місті Ужгороді Закарпатської області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що зазначений обєкт нерухомості був придбаний шляхом виплати кооперативу повної його вартості її дідом ОСОБА_2, який помер 02.12.2010 року. До першої черги спадкоємців за законом ОСОБА_2 належала його рідна дочка (матір позивача) ОСОБА_3, яка померла 22.10.2014 року.

Вона є єдиним спадкоємцем першої черги, проте не може оформити спадщину, оскільки первинна реєстрація права власності на зазначену квартиру не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній.

Представник позивача в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений.

Повноважний та компетентний представник відповідача Ужгородської міської ради Закарпатської області в судове засідання не прибув, від нього надійшли письмові пояснення від 07.05.2015 року відповідно до яких він вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з підстав, що зазначені у цих поясненнях та просить суд розглянути справи без участі представника.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Житлово будівельного кооперативу «Ювілейний» до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника та зазначено, що проти задоволення позовних вимог вони не заперечують.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області не надійшла заява про участь у справі. Про час і місце розгляду справи вони були судом належним чином повідомлені, проте до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, тому у відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути без неї.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2010 року помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 03.12.2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 03.12.2010 серії І-ФМ № 111059.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Заповіту на випадок смерті посвідчено не було.

До першої черги спадкоємців по закону у відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкодавця ОСОБА_2 належала його єдина донька, ОСОБА_3, яка не зверталася у встановленому законом порядку для оформлення спадщини.

ОСОБА_3 померла 22.10.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 23.10.2014 серії І-ФМ № 178280.

Факт родинних відносин між позивачем - ОСОБА_1 та дідусем - ОСОБА_2 та її матірю - ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 14.03.1969 року серії І-АВ № 106725 та свідоцтвом про народження позивача - ОСОБА_1 від 20.01.2006 року серії І-ФМ № 021968.

Відповідно до реєстраційної картки на квартиру АДРЕСА_2 у ній зареєстровані наступні особи:

-ОСОБА_2 з 16.03.1974 року постійно;

-ОСОБА_4 його жінка, з 27.08.1973 року;

-ОСОБА_5 його дочка з 16.08.1985 року постійно;

-ОСОБА_6 Юльєвич з 26.09.1991 року постійно;

-ОСОБА_1 з 13.12.2007 року постійно.

Згідно довідки від 12.03.2015 року, виданої третьою особою Житлово-будівельним кооперативом «Ювілейний» 12.03.2015 № 30, кооперативна квартира АДРЕСА_2 в сумі 5 077 крб. станом на 1971 рік виплачена повністю.

За довідкою Ужгородського міжміського бюро технічної інвентаризації від 28.02.1992 року № 178 зазначена квартира належить ОСОБА_2.

За довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» власник квартири АДРЕСА_3 Емеріх Іванович проживав і був зареєстрований у цій квартирі з 16.03.1974 року до дня смерті 02.12.2010 року. Разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 з 16.03.1974 року до дня смерті та донька ОСОБА_3 з 16.08.1985 року до дня смерті 22.10.2014 року. На даний час у квартирі проживає його онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 11.12.2007р.

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» від 12.03.2015 року № 29 ОСОБА_1 проживає у зазначеній квартирі і зареєстрована одна.

Судом було витребувано за клопотанням позивача у Ужгородської міської державної нотаріальної контори копії документів відповідної спадкової справи відкритої щодо ОСОБА_2, який помер 02.12.2010 року (свідоцтво про смерть, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 03.12.2010 серії І-ФМ № 111059) та щодо ОСОБА_3, яка померла 22.10.2014 року, (свідоцтво про смерть, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 23.10.2014 серії І-ФМ № 178280), а також повідомити чи зверталася ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та чи виносилася постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до листа Першої Ужгородської державної нотаріальної контори від 23.06.2015 № 544/0116 було направлено до суду спадкову справу № 159/2011 на майно померлого 02.12.2010 ОСОБА_2 та повідомлено, що спадкова справа за померлою 22.10.2014 ОСОБА_3 не заведена.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 зверталася із заявою про прийняття спадщини за законом 02.12.2010 року до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори у день смерті її батька ОСОБА_2, проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1266 ЦК України визначений порядок спадкування за правом представлення, а саме зазначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Міністерство юстиції України за листом від 21.02.2005 року за № 19-32/319 «Про порядок оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна» розяснило, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не бела проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_4 належала ОСОБА_2, який помер 02.12.2010 року та за життя не отримав на неї право встановлювального документу, після його смерті прийняла спадщину його єдина донька - ОСОБА_3, яка також померла 22.10.2014 року і не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлювального документу, її дочка та онука її батька, позивач у цій справі, фактично прийняла спадщину, проте не може оформити її належним чином через відсутність правовстанволювального документу на зазначену квартиру, тому суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Витрати із сплати судового збору покладаються на позивача, оскільки відповідачем не оспорювалися позовні вимоги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на квартиру № 92, яка знаходиться в будинку № 36 по вулиці М.Заньковецької в місті Ужгороді Закарпатської області.

3.Витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7