У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 рішення апеляційного суду Тернопільської області від 5 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про поновлення на роботі та стягнення різниці в заробітній платі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 жовтня 2011 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України його було звільнено з посади директора Красненської загально-освітньої школи І-ІІІ ступенів, де він з листопада 2011 року по даний час працює вчителем фізики. Вказував, що з наказами про звільнення та оголошення догани його не ознайомили, запис до трудової книжки не внесли, а причини, наведені в наказі про звільнення, не відповідають дійсності.

Також вважав, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки він тривалий час лікувався й на нього здійснювався тиск з боку посадових осіб Гусятинської райдержадміністрації та посадових осіб школи.

З огляду на викладене, позивач просив суд визнати наказ про звільнення незаконним, поновити його на посаді директора школи та стягнути з відповідача на його користь різницю в заробітній платі.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 2 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 5 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати й направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із оскаржуваного рішення апеляційного суду, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_2 було звільнено з посади директора школи згідно п. 3 ч. 40 КЗпП України з порушенням вимог трудового законодавства. При цьому позивач без поважних причин пропустив строк звернення з позовом до суду (1 місяць), а наведені ним доводи такого значного пропуску цього строку перевірялись судом і встановлено, що вони є безпідставними.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про поновлення на роботі та стягнення різниці в заробітній платі за касаційною скаргою ОСОБА_2 рішення апеляційного суду Тернопільської області від 5 серпня 2015 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько