РІШЕННЯ Справа № 664/5070/14-ц.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Заславець Н.В.

при секретарі Бондаревій Т.К.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Цюрупинську цивільну справу за позовом ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 8442,69 гривень за період з 01.11.2012 року по 20.05.2014 року.

У ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги і пред*явлено вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 5422,07 гривень за період з 01.11.2011 року по 01.09.2012 року та 01.11.2012 року по 01.09.2013 року у зв*язку з тим, що за скаргами ОСОБА_2 судом було скасовано два судові накази про стягнення заборгованості із відповідача.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримували. Суду пояснили, що між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 15.10.2010 року в квартиру АДРЕСА_1, власником якої є відповідач. Останній взяв на себе зобов*язання за договором своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами в строк не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Однак відповідач умови договору порушив, несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, незважаючи на зміну тарифів, про що виконавцем він був належним чином повідомлений. Позивачем надано у додатку до позову довідки на підтвердження виконання зобов*язань за договором і надання послуг. Крім того, відповідач самовільно від*єднався від системи централізованого опалення, подав заяву про відмову від договору, і з цих підстав відмовляється виконувати зобов*язання за договором. Позивачем було подано заяви про видачу судових наказів, які за заявою ОСОБА_2 судовими рішеннями Цюрупинського районного суду були скасовані: 07.11.2013 року було скасовано судовий наказ Цюрупинського районного суду від 05.03.2013 року про стягнення заборгованості в сумі 2549,36 гривень, та 04.06.2014 року було скасовано судовий наказ Цюрупинського районного суду від 15.11.2013 року про стягнення заборгованості в сумі 5422,07 гривень. У ході розгляду справи було проведено звірку взаєморозрахунків з відповідачем, за якими загальна сума заборгованості за вказані періоди в кінцевому склала 5422,07 гривень, зазначену сусу просить стягнути з відповідача разом з витратами у справі.

Відповідач в судові засідання не з*являвся. Його представник ОСОБА_4 подав заперечення та доповнення до заперечення на позов, відповідно до яких заявлені вимоги не визнав. В ході судового розгляду пояснив, що ОСОБА_2 умови договору від 15.10.2010 року виконував і оплачував теплопостачання та постачання гарячої води за тарифом, зазначеним у п. 5 договору. Листом від 19.10.2015 року позивачем було повідомлено відповідача про зміну тарифів на послуги без надання відповідних доказів про їх зміну і не погодив та не вніс зміни до договору. Відповідач 31.10.2011 року направив листа, в якому виказав свою незгоду із зміною основних умов договору та відповідно до п.31 договору відмовився від нього і заявив про припинення договору. Позивач, в свою чергу, відмовився припиняти договір і незважаючи на те, що відповідач не отримує фактично послуг за договором, вимагає їх сплати, надсилає вимоги про нарахування сум, що змушує відповідача сплачувати за не отримані послуги на виконання зобов*язання за договором. При цьому позивач відмовив ОСОБА_2 у відключені його квартири від мереж централізованого опалення, що порушує його права споживача. На підтвердження своєї позиції надав суду копії квитанцій про оплату за теплопостачання та постачання гарячої води. У задоволені позову просив відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2010 року між ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та ОСОБА_2 укладено договір №205 про надання послуги ОСОБА_2, як власнику квартири №41 по пров.

Казацькому, №27 в місті Херсоні (а.с.60), витяг з Державного реєстр правочинів). Відповідач взяв на себе зобов*язання за договором своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами в строк не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця(п.8 )(а.с.14-16). Пунктом 5 зазначеного договору вказано розмір плати за послуги за тарифами, діючими на момент укладення договору в сумі 601,40 грн. та п.п.2-3 п.5 договору передбачено можливість зміни тарифів та обов*язок виконавця послуг повідомити про це споживача листом або в засобах масової інформації, що позивачем виконано(а.с.89-90).

Сторонами у ході розгляду справи проведено взаєморозрахунки, що підтверджено довідкою щодо руху заборгованості за період з 01.11.2011 року по 01.09.2012 року та 01.11.2012 року по 01.09.2013 року, відповідно до якої виконавцем нараховано до сплати за послуги 10690,14,грн., а споживачем за вказаний період сплачено 5268,87 грн. Різниця становить 5422,07 гривень (а.с.134). Крім того, п. 31 Договору передбачено, що строк дії договору може бути припинено у випадку відмови споживача від користування послугами. 31.10.2011 року ОСОБА_2 листом повідомив позивача про відмову від користування послугами з централізованого опалення (а.с.90). Факт самовільного відключення квартири АДРЕСА_1 відповідачем від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання ПАТ « Херсонелектроцентраль» сторонами визнано.

Відповідно до положень ст 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 13 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 ч.1ст. 20 вказаного вище Закону України передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, виходячи з того, що відповідач письмово відмовився від отримання послуг за договором з 31.10.2011 року договір вважається припиненим. Разом з тим, зазначеним вище Законом регламентовано обов*язки сторін і зокрема передбачено обов*язок споживача оплачувати отримані житлово-комунальні послуги, а виконавцю їх надавати. Тому посилання представника відповідача на те, що договір про надання послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання є припиненим і відповідач з цих підстав не має оплачувати такі послуги, суд вважає необґрунтованим, відсутність зазначеного договору не є підставою до відмови у задоволені позову, оскільки відповідач відповідно до чинного законодавства несе відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг.

Крім того, відповідач не визнаючи позов, зазначає, що він відключився від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання, не отримує ці послуги з 31.10.2011 року , тому не може оплачувати за неотримані послуги. Разом з тим, з наданих квитанцій вбачається, що відповідач хоча із порушенням строків та не у відповідності до діючих тарифів все ж оплату виконавцю вносить (а.с.134).

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 2.07.2005 року № 630 (надалі Правила). Згідно з п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

У п. 25 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим

наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за № 1478/11758, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами № 630, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно з п. 26 Правил № 630 відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до ЗУ « Про теплопостачання» схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п. 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. А внесеними змінами до вказаного Порядку від 06.11.2007 року унеможливлюється відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяється таке відключення лише будинку в цілому. Зазначений правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 16.05.2011 року за № 6-9-гс-11, від 26.09.2012 року у справі № 6-96цс12, що обов'яковий для інших судів загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права

Тому факт самовільного відключення відповідача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також того, що фактичне від'єднання внутрішньоквартирної частини централізованої системи опалення здійснено без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, не створює для відповідача, як споживача послуг з централізованого теплопостачання, такого юридичного наслідку як звільнення від сплати за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 5422,07 гривень з понесеними витратами о сплаті судового збору в сумі 243, 60грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.3 ст. 209, 212-215 ЦПК України , ЗУ « Про житлово-комунальні послуги», ст. 322 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2011 року по 01.09.2012 року та з 01.11.2012 року по 01.09.2013 року в сумі 5422,07 гривень та витрати по справі в сумі 243,60 гривень, а всього стягнути 5665,67 гривень.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя (підпис) Н.В. Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.