Справа №367/622/14-ц Головуючий у І інстанції Линник В.Я.
Провадження № 88-ц/780/12/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 1 16.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Матвієнко Ю.О.,

суддів: Журби С.О., Коцюрби О.П.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_3 29.08.2011 року та 30.12.2011 pоку було укладено договори відступлення права вимоги, відповідно до яких він набув права вимоги до ТОВ «Аверс-Сіті» на об'єкти нерухомості у вигляді квартир за №№ 37, 39, 49, 57, 104, 377 за адресою: АДРЕСА_1 згідно Договорів купівлі-продажу майнових прав від 22.08.11 року №№ 1/37_ИП; 1/39_ИП; 1/49_ИП; 1/57_ИП; 1/104_ИП, від 23.12.11 року № 1/377 ИП.

В позові ОСОБА_2 посилався на те, що п. 1.4 Договорів купівлі-продажу майнових прав передбачено, що він набуває право власності на квартири після введення об'єкту капітального будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів.

Майнові права на об»єкт нерухомості передаються шляхом підписання Акту прийому - передачі майнових прав не пізніше 10 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення в експлуатацію відповідної частини об»єкту капітального будівництва.

Заборгованість по сплаті вартості майнових прав на квартири за договорами у позивача відсутня, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості від 30.12.2011 pоку, виданою відповідачем за Договорами №№ 1/37/Z; 1/39/Z; 1/49/Z; 1/57/Z; 1/104/Z; 1/377/Z про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Будинок, складовою частиною якого є квартири, було введено в експлуатацію 16.09.2011 року, а рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22.09.11 року № 270 було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності товариству з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_1.

ТОВ «Аверс-Сіті» не передав позивачу об»єкти нерухомості, чим порушив умови договорів купівлі-продажу майнових прав, на неодноразові звернення позивача не відповідав, в зв»язку з чим ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на об'єкти нерухомості, а саме квартири №№ 37, 39, 49, 57,104, 377, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартири №№ 37, 39, 49, 57, 104, 377 в АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті», заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2014 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Київської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року, в якій просив це рішення скасувати та залишити без змін заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2014 року.

В якості нововиявлених обставин ОСОБА_2 посилається на те, що на початку 2015 року йому стало відомо про те, що на час розгляду справи апеляційним судом право власності на квартири №№ 37, 39, 49, 57, 104, 377 в АДРЕСА_1 вже було зареєстровано за ТОВ «Аверс-Сіті», що, на думку заявника, є підставою для застосування судом норми ст.392 ЦК України та залишення без змін рішення суду першої інстанції про визнання за ним права власності на спірні жилі приміщення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, на які в якості нововиявлених посилається заявник ОСОБА_2, виходячи зі змісту ст. 361 ЦПК України, нововиявленими не являються і не можуть бути підставою для перегляду рішення за правилами глави 4 розділу У ЦПК України, оскільки не впливають на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі.

Зокрема, майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Разом з тим частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред»явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, на час укладення договорів купівлі-продажу майнових прав правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися законами України від 19 червня 2003 року № 978-ІУ «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та від 18 вересня 1991 року № 1560-ХІІ «Про інвестиційну діяльність».

Виникнення права власності на новостворений об»єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою статті 331 ЦК України не передбачено.

Указаними вище законами визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об»єкт інвестування після прийняття такого об»єкта до експлуатації.

Враховуючи викладене, беручи до уваги необґрунтованість доводів заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку про залишення його заяви без задоволення.

Керуючись ст. ст. 361 - 365, 307, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 10 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про визнання права власності - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: