Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/45/15-ц Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д.
Категорія 27 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року

встановила:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 549,43 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що за кредитним договором № ZRXRRX04540200 від 02.04.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 750,75 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов цього договору, взяті на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 17.12.2014 р. виникла заборгованість в розмірі 27 549,43 грн. Враховуючи зазначене, просив позов задовольнити.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1 000 грн заборгованості за кредитним договором № ZRXRRX04540200 від 02.04.2007 року, в тому числі 1 000 грн пені та судові витрати в розмірі 275,49 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду в частині стягнення неустойки змінити та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як видно з матеріалів справи, 02.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZRXRRX04540200, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 1 750,75 грн, які зобов'язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 02.04.2009 року.

У зв'язку з невиконанням умов вказаного кредитного договору, рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2012 року стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 14 786 грн 18 коп (а.с. 6). Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Рострочка") („Стандарт") (далі Умов) передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Крім того, згідно з п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 прострочив виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, то згідно з п.п. 5.1, 5.3. умов він повинен нести відповідальність.

За розрахунком банку загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором № ZRXRRX04540200 від 02.04.2007 року станом на 17.12.2014 р. становить 40 529,54 грн, яка складається з наступного: 1722,35 грн - заборгованість за кредитом; 8363,52 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1278,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29 165,67 грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн -штраф (фіксована частина); 1288,07 грн штраф (процентна складова) (а.с.7-8).

Як свідчить копія рішення Малинського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2012 року за вказаним кредитним договором з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто 14 786 грн. 18 коп., яка складається з наступного: 1722,35 грн - заборгованість за кредитом; 8363,52 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1278,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1722,35 грн - пені; 1 699,96 грн - пені (а.с. 6).

Отже, сума, яку просить стягнути банк складається з пені в розмірі 27 531,43 грн та штрафу в розмірі 1788,07 грн., які нараховані за період з 30.11.2011 р. по 17.12.2014 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки розмір неустойки, яку просить стягнути банк, значно перевищує розмір збитків (заборгованість за кредитом, відсотками, комісією), вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував положення ч.3 ст.551 ЦК України та обґрунтовано зменшив розмір пені.

Разом з тим, визначаючи розмір пені, що підлягає до стягнення 1 000 грн, суд не врахував, що вказана сума є значно меншою від розміру заборгованості за самим кредитом (1 722,35 грн).

За таких обставин, колегія суддів змінює рішення суду та викладає абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції: : „Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZRXRRX04540200 від 02.04.2007 р. в розмірі 3 000 грн та 243 грн 60 коп витрат по сплаті судового збору".

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції: „Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ZRXRRX04540200 від 02.04.2007 р. в розмірі 3 000 грн та 243 грн 60 коп витрат по сплаті судового збору".

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: