АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2917/15 Головуючий 1 інст. Скотар А.Ю.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Пшенічної Л.В., Івах А.П.

за участю секретаря - Давидової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Харківська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

встановила:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12 лютого 2004 року до смерті ОСОБА_5 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року перебувала з останнім у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2011 року.

Проживаючи разом з ОСОБА_5 вона фактично прийняла спадщину після нього у вигляді АДРЕСА_1.

Ця квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 04 січня 1998 року.

Після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року були відсутні спадкоємці за законом, заповіту вона не залишила.

Вона та ОСОБА_5 користувались цією квартирою сплачували за комунальні послуги, робили ремонт.

Вважаючи, що ОСОБА_5 набув право власності на ? частину спірної квартири, що належала ОСОБА_6, в порядку передбаченому ст. 344 ЦК України просила позов задовольнити.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з недотриманням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що по справі 27.09.2013 року було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Але суд першої інстанції без достатніх підстав це заочне рішення скасував за заявою ОСОБА_4

Однак позивач зазначив відповідачем лише ОСОБА_3, ОСОБА_4 участі у розгляді справи не брав, а тому не мав права на звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

Під час нового розгляду справи суд залучив до участі у ній ОСОБА_4 як співвідповідача, хоча позивач про це не заявляв.

Ступінь родинного зв'язку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 судом не встановлена, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 ОСОБА_4 не звертався.

Встановивши, що позивач є спадкоємцем четвертої черги після ОСОБА_5 суд дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав, що ОСОБА_1 не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, хоча остання постійно проживала з спадкодавцем, а тому висновок суду суперечить правилам ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_5 більш ніж 12 років володів частиною квартири раніше належної ОСОБА_6 суд відмовив у задоволенні вимог про визнання права власності на це майно не зазначивши підстав цього.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право власності на спадщину. Позивачка не скористалась своїм правом на оформлення спадщини в передбачений законом спосіб, їй не було відмовлено в цьому, отже звернення до суду є передчасним. Тому, вимога про визнання права власності за позивачкою на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 не може бути задоволена.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Крім того, відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В зазначеній нормі ключовою умовою є добросовісне заволодіння майном, проте ОСОБА_5 за життя знав, що цим майном він користувався без законних підстав, що виключає ознаки добросовісності.

На час смерті ОСОБА_6 діяв Цивільний Кодекс 1963 року який не містив поняття "набувальна давність". Воно набуло юридичного значення в день набрання чинності новим Кодексом. Проте в п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦКУ зазначено, що правила ст. 344 ЦКУ про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦКУ, тобто не раніше 1 січня 2001 р. Тому твердження про добросовісне володіння ОСОБА_5 майном протягом 12 років, не може бути взяте до уваги.

Враховуючи, що, ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини у встановленому законом порядку підстав для задоволення позовних вимог не має.

З огляду на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судова колегія з урахуванням вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: