АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2018/2-554/11/17
Провадження № 22ц/2090/2907/2012 Головуючий 1 інст. Губська Я.В.
Категорія: договірні Доповідач: Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Зазулинської Т.П., Бурлака І.В. при секретарі - Гопко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, третя особа Головне Харківське управління у справах захисту прав споживачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про розірвання кредитного договору та припинення зобов'язань, -

встановила:

У червні 2010 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує умов кредитних договорів № CL 700/1352/2006 від 01 грудня 2006 року та № CNL 700/519/2007 від 19 лютого 2007 року просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаними договорами з урахуванням пені за прострочення виконання зобов'язань відповідачем в сумі 108187,45 грн. та 1513386,08 грн. відповідно.

У зустрічному позові представник ОСОБА_1 просив розірвати кредитний договір № CNL 700/519/2007, укладений сторонами 19 лютого 2007 року, припинити зобов'язання сторін за цим договором та додатком до нього договором іпотеки № PCL CNL 700/519/2007 від 19 лютого 2007 року та виключити з реєстрів заборон відчуджень та обтяжень відомості про об'єкти нерухомості, що є об'єктами іпотеки.

В обгрунтування позовних вимог представник ОСОБА_1 зазначив, що відповідач є фізичною особою - підприємцем і у зв'язку із фінансовою кризою його доходи зменьшились і це зробило неможливим виконання умов кредитних договорів. Цьому також сприяє зміна курсу гривні відносно долару США, що був валютою кредиту.

Вважав, що дострокове стягнення цієї суми кредиту банком повинно тягнути за собою розірвання договорів кредиту та іпотеки і припинення зобов'язань між сторонами.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому передані права вимоги за зобов'язаннями відповідача, заборгованість за кредитним договором від 01.12. 2006 року в сумі 108187,45 грн. та за договором від 19.02. 2007 року в сумі 151388,08 грн. і судові витрати по справі.

Розірвано кредитні договори, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» 01.12. 2006 року № CL 700/1352/2006 та 19.02. 2007 року № CNL 700/519/2007. У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній секарзі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить змінити рішення суду першої інстанції виключивши з нього посилання на розірвання кредитних договорів.

В обгрунтування скарги зазначено, що судом порушено норми матеріального права при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1

Статтею 651 ЦК України розірвання договору можливе лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір, укладений між сторонами не передбачає підстав його розірвання на які посилався суд.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

За правилами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що банком заявлені вимоги про стягнення повної заборгованості за кредитними договорами у достроковому порядку і задоволення таких вимог може бути підставою для розірвання договорів.

При цьому суд не посилався на норму права, якоюб було урегульоване це питання або пункти договорів укладених між сторонами, якіб передбачали можливість розірвання договорів з таких підстав.

Підстави для розірвання договору передбачені ст. 651 ЦК України.

Дострокове стягнення суми заборгованості за договором, як підстава для розірвання такого договору зазначеною нормою не передбачено.

Кредитні договори, укладені між сторонами також не передбачають розірвання цих договорів у наслідок дострокового стягнення суми заборгованості з позичальника у зв'язку з неналежним виконанням останім умов цих договорів.

Оскільки у суду не було підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 залишенню без задоволення.

В іншій частині рішення не оскаржувалось і не переглядалось.

Керуючись ч. 3. ст. 209,ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року змінити скасувавши його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірванні кредитних договорів № CL 700/1352/2006 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» 01 грудня 2006 року та № CNL 700/519/2007 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» 19 лютого 2007 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: