УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Гримич М.К., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому зазначив, що 07 квітня 2014 року він уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс») договір фінансового лізингу, предметом якого є трактор МТЗ-82.1, вартістю 200 тис. грн, та здійснив оплату комісії за організацію та оформлення договору в розмірі 20 тис. грн, яка безпосередньо пов'язана з виконанням договору.

В подальшому відповідачем йому було усно повідомлено про відсутність обумовленого договором трактора відповідної модифікації і запропоновано придбати інший трактор МТЗ, при цьому, авансовий платіж збільшився з 50 % від вартості предмета лізингу (100 тис. грн) до 200 тис. грн.

У зв'язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення сплаченої комісії в розмірі 20 тис. грн, однак йому в цьому було відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_6 просив суд визнати недійсним договір фінансового лізингу від 07 квітня 2014 року та стягнути з відповідача сплачену ним комісію в розмірі 20 тис. грн.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 29 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу, укладений 07 квітня 2014 року між ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» та ОСОБА_6

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_6 20 тис. грн сплаченої ним комісії, а також понесені у справі судові витрати в розмірі 2 500 грн.

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь Держави судовий збір в розмірі 365 грн 40 коп.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 09 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено у справі нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 квітня 2014 року між сторонами у справі було укладено договір лізингу, предметом якого став трактор МТЗ-82.1.

За умовами п. 1.7 договору строк, протягом якого трактор МТЗ-82.1 передається у користування лізингоодержувача, становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати предмету лізингу в розмірі 3 % від вартості предмета лізингу на рахунок лізингодавця авансового платежу 50 % від вартості предмету лізингу, комісії за організацію та оформлення договору в розмірі 10 % від вартості лізингу та комісії за передачу.

Сторони договору домовились, що авансовий платіж може бути сплачено лізингоодержувачем продовж 12 місяців з моменту підписання договору, але не більше, та не може бути сплачено повністю до сплати ним комісії за організацію. Згідно з додатком № 1 до спірного договору, комісія за організацію та оформлення договору складає 20 тис. грн, авансовий платіж - 100тис. грн.

Судом також встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо сплати комісії у розмірі 20 тис. грн, проте відповідач предмет договору - трактор визначеної модифікації йому не передав. У зв'язку з невиконанням ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» своїх зобов'язань щодо передачі предмету договору та запропонуванням трактору МТЗ-82.1 2014 року випуску, вартість якого вища, ОСОБА_6 звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення сплаченої комісії. ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» листом від 15 травня 2014 року підтвердило розірвання договору, однак в поверненні сплаченої комісії у сумі 20 тис. грн відмовило, посилаючись на пункт 10.11 ст. 10 договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що умови оскаржуваного договору є несправедливими та такими, що створили істотний дисбаланс між правами та обов'язками сторін; комісія за організацію договору лізингу не є лізинговим платежем і підлягає стягненню в рамках даного позову.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у позові, апеляційний суд мотивував свої висновки тим, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки сторони є вільними в укладенні договору, умови пункту 10.11 ст. 10 договору передбачають відповідальність лізингоодержувача при його розірванні. Крім того, висновок суду першої інстанції, що комісія за організацію договору лізингу не є лізинговим платежем, суперечить умовам договору та положенням частини другої ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Оскаржуване в касаційному порядку судове рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, а тому, керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
Судді:В.С. Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова І.М. Фаловська