Номер провадження: 22-ц/785/3167/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Павлючук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

22.07.2014 року, ОСОБА_3, звернулась із позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 і нежиле приміщення підвала площею 74,5 м2 по вул. Жуковського,15 у м. Одесі у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4І.і батька ОСОБА_5

Позов обгрунтовано тим, що 02.09.2010 року померла мати позивачки ОСОБА_4, а 24.08.2013 року помер її батько ОСОБА_5. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.11.1995 року, укладеного на Одеській товарній біржі, квартира АДРЕСА_1 стала власністю батьків позивачки і самої позивачки у рівних частках. Крім того, на підставі договору дарування від 21.12.2004 року, мати позивачки ОСОБА_4 стала власником нежилого приміщення підвала по вул. Жуковського,15 у м. Одесі.

Оскільки на квартиру, частка якої належить позивачці і належала її батькам відсутній оригінал договору купівлі-продажу від 15.11.1995 року, а право власності на нежиле приміщення підвала, у встановленому законом порядку, не зареєстровано, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину і не може отримати у нотаріальній конторі правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивачка просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи й на необгрунтованість відмови у позові.

У засіданні колегії суддів: представник позивачки скаргу підтримав; представник відповідача скаргу не визнав.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п. 3 ,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачка просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 і нежиле приміщення підвала по вул. Жуковського,15 у м. Одесі у порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_4І.і ОСОБА_5В.з тих підстав, що нотаріус відмовила у видачі правовстановлюючих документів на спадкове майно через відсутність оригінала договору купівлі-продажу квартири і відсутність державної реєстрації права власності на нежиле приміщення підвала (а.с.2-5).

Між сторонами виникли правовідносини зі спадкування нерухомого майна, які регулюються ЦК України у редакції 1963 року і ЦК України у редакції 2004 року.

Встановлено, що 15.11.1995 року, на Одеській товарній біржі, ОСОБА_6, ОСОБА_5В.і ОСОБА_4придбали квартиру АДРЕСА_2. Право власності ОСОБА_6, ОСОБА_5В.і ОСОБА_4І, у встановленому законом порядку, зареєстровано 20.11.1995 року (а.с.9,10).

За змістом ст. 227 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі продажу від 15.11.1995 року, договір купівлі-продажу жилого будинка повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання у цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідкамим, передбаченими ч.2 ст. 48 ЦК України /ст. 47 ч.1 ЦК України у редакції 1963 року/.

21.12.2004 року, на підставі договору дарування, позивачка ОСОБА_3подарувала своїй матері ОСОБА_4нежиле приміщення підвала площею 74,5 м2 по вул. Жуковського,15 у м.Одесі (а.с.11,12).

У встановленому законом порядку, право власності ОСОБА_4 на нежиле приміщення підвала не пройшло обов'язкову державну реєстрацію.

За змістом ст. ст. 182 ч.1, 334 ч.3,4 ЦК України у редакції 2004 року, право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

02.09.2010 року померла мати позивачки ОСОБА_4, а 24.08.2013 року помер її батько ОСОБА_5 (а.с.6,7).

Позивачка, у встановленому законом порядку, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та батька, оскільки відповідно до ст. ст. 1268 ч.3, 1270 ЦК України у редакції 2004 року прийняла спадщину у зв'язку з тим, що, на час смерті спадкодавців постійно проживала разом із ними і заяв про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала (а.с.97,105-109,132,143-146,183).

Нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у вигляді квартири і нежилого приміщення підвала з тих підстав, що відсутні документи про право власності на квартиру і відомості про державну реєстрацію нежилого приміщення (а.с.184 ).

Станом на час розгляду справи у суді позивачка з 1995 року володіє 1/3 частиною квартири АДРЕСА_2, а 2/3 частини спірної квартири є спадщиною після смерті її батьків. Право власності позивачки і її батьків на квартиру зареєстровано у 1995 році. На теперішній час у позивачки відсутній оригінал договору купівлі-продажу квартири від 15.11.1995 року, який був укладений на Одеській товарній біржі, крім того, учасники договору купівлі-продажу квартири на біржі, зокрема батьки позивачки, померли у 2010 і 2013 роках.

Мати позивачки ОСОБА_4померла 02.09.2010 року і після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину кватири та нежилого приміщення підвала. Позивачка має право спадкувати після смерті матері, як спадкоємець за заповітом. Крім того, батько позивачки ОСОБА_5мав право на обов'язкову частку у спадщині, а саме на 1/12 частину квартири і на 1/4 частину нежилого приміщення.

24.09.2013 року помер батько позивачки і відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири, що належала батьку позивачки за договором купівлі-продажу та 1/12 частини квартири, а також 1/4 частини нежилого приміщення підвала /обов'язкова частка у спадщині/.

Право власності на нежиле приміщення підвала по вул. Жуковського,15 у м. Одесі, на підставі договору дарування від 21.12.2004 року, належало матері позивачки ОСОБА_4, однак право власності, у встановленому законом порядку, не було зареєстровано за ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1218 ЦК України у редакції 2004 року, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, у розумінні ст. 1219 ч.1 ЦК України, не відноситься до прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини, що тісно пов'язані із особою спадкодавця, а отже, може переходити до спадкоємців.

Зважаючи на викладене, до складу спадщини може входити і право на здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю та не було ним реалізоване за життя.

Крім того, відповідно до чинного законодавства, власність не може бути зареєстрована за особою, яка померла.

Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, має право на спадкування після смерті баткьів.

Оскільки у даному випадку перешкодою для позивачки отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків є відсутність оригіналу договору купівлі-продажу квартири і відсутність державної реєстрації права власності, іншим шляхом, крім визнання у судовому порядку права власності на спадкове майно, позивачка не може захистити своє право на спадщину, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру №102 загальною площею 45,6 м2 по вул. Академіка Корольова,2 у м. Одесі і право власності на нежиле приміщення підвала загальною площею 74,5м2 по вул. Жуковського,15 у м. Одесі у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 02.09.2010 року і ОСОБА_5, який помер 24.08.2013 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. ОСОБА_7 ОСОБА_8 Плавич