Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2017/15-ц
Провадження № 2/553/810/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.06.2015 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_1 про визнання недійним полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_2 "Українська пожежно-страхова компанія" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійним полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 02.04.2012 року між ним та гр. ОСОБА_3 укладено Договір доручення № 21/12 (агентська угода) та 04.03.2014 року йому передано бланки страхових документів, а саме: поліси обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів кількості 500 шт. серії АС нумерація з 7249001 по 7249500 та спеціальні знаки державного зразка до полісів обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів в кількості 500 шт. серії АС нумерація з 7249001 по 7249500.

02.02.2015 року до Полтавського обласного управління ОСОБА_2 "УПСК" звернувся ОСОБА_1 з заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю автомобіля "Ford Transit", держ. номер НОМЕР_1, до якої приєднав копію полісу № АС/7249320 від 15.04.2014 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, який нібито укладений між ним та ОСОБА_2 "УПСК", а транспортний засіб є забезпечений.

Під час перевірки отриманих документів встановлено, що поліс № АС/7249320 від 15.04.2014 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Страхувальником не був сплачений, відповідно до даних, отриманих з Моторно-транспортного бюро, бланк полісу № АС/7249320 від 15.04.2014 року значиться як не використаний..

Вважає, що оскільки страховий внесок ОСОБА_1 сплачений не був, договір страхування між ним та позивачем не набрав чинності, у звязку з чим страховик не зобовязаний здійснювати страхову виплату. Враховуючи викладене, а також те, що підпис від імені представника ОСОБА_2 "УПСК" ОСОБА_3 у полісі явно йому не належить, а з огляду на положення ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений, якщо він підписаний сторонами, просить визнати поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7249320 від 15.04.2014 року недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2012 року між ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_4 укладено Договір доручення № 21/12 (агентська угода), відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_5 доручає, а Агент приймає на себе зобовязання, діючи від імені та за дорученням ОСОБА_5, здійснювати діяльність щодо: рекламування, консультування, пропонування страхувальникам а потенційний страхувальникам страхових послуг ОСОБА_5 під час ведення переговорів та продажу страхових полісів (укладення договорів страхування), проведення роботи щодо підготовки і укладення договорів страхування, виконання робіт з обслуговування таких договорів страхування, в тому числі оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхових сум.

В п. 1.2 Договору доручення № 21/12 (агентської угоди) від 02.04.2012 року встановлено, що Агент приймає на себе зобовязання щодо здійснення посередницької діяльності та укладання договорів у формі обовязкового страхування, зокрема, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пп. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 п. 2.2 Договору доручення № 21/12 від 02.04.2012 року Агент зобовязується оформляти від імені ОСОБА_5 договори страхування, дотримуючись умов, правил, тарифів, встановлених ОСОБА_5, а також положень законодавства України; отримувати від Страхувальників страхові платежі та перераховувати їх на рахунок ОСОБА_5 протягом двох робочих днів після їх отримання; щодекадно подавати ОСОБА_5 звіт про укладені договори страхування, розміри отриманих страхових платежів та використані бланки страхових документів.

Відповідно до п. 4.1 вказаного Договору його сторони несуть відповідальність за виконання прийнятих на себе зобовязань, за належне зберігання та використанні документів, отриманих у звязку з виконанням цього Договору, а також за своєчасне перерахування страхових премій та виплату страхового відшкодування.

За змістом положень п. 4.2 Договору доручення № 21/12 від 02.04.2012 року Агент несе окрему відповідальність у випадку несвоєчасного перерахування на розрахунковий рахунок ОСОБА_5 страхових платежів, отриманих Агентом за укладеними договорами страхування, у випадку пошкодження страхових полісів ОСОБА_5, в звязку з чим їх подальше використання стало неможливим, в разі втрати страхових полісів.

Відповідно до п. 5.3 вказаний Договір вступає в силу з дати його підписання і діє до 31.12.2012 року. Якщо за один місяць до закінчення дії договору жодна їз сторін не повідомить про свій намір одо його розірвання, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на невизначений термін.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що Договір доручення № 21/12 від 02.04.2012 року, укладений з агентом ОСОБА_3, був пролонгований в порядку, встановленому п. 5.3, та був чинним станом на квітень 2014 року.

Так, відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В ч. 7 ст. 15 Закону України "Про страхування" визначено, що страхові агенти - фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

02.02.2015 року до Полтавського обласного управління Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" із заявою-повідомленням звернувся ОСОБА_1 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю автомобіля "Форд Транзит", держ. номер НОМЕР_1. До заяви-повідомлення приєднав, зокрема, копю полісу № АС/7249320 від 15.04.2014 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, укладеного з ОСОБА_2 "УПСК", згін з яким забезпечений транспортний засіб - "Форд Транзит", держ. номер НОМЕР_1.

Відповідно до ОСОБА_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7249320 від 15.04.2014 року ОСОБА_2 "УПСК", він оформлений 15.04.2014 року на період з 00 год. 00 хв. 16.04.2014 року по 15.04.2015 року, підписаний Страхувальником гр. ОСОБА_1 та агентом від імені ОСОБА_5 та скріплений печаткою ОСОБА_2 "УПСК".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_2 "УПСК" послався на те, що договір страхування між страховою компанією та відповідачем ОСОБА_1 не набрав чинності з огляду на те, що страхувальник не сплатив страховий платіж та відповідно до Єдиної централізованої бази даних Моторно (транспортного) страхового бюро України поліс серії АС № 7249320 значиться як бланк невикористаний. Підпис у вказаному договорі не належить агенту ОСОБА_6, оскільки суттєво відрізняється від його підпису у Договорі дорученні № 21/12 від 02.04.2012 року, тобто договір підписаний не представником ОСОБА_5, а невідомою особою, яку останній не уповноважував на укладання договорів страхування, що є підставою для визнання його недійсним.

Наявні у справі докази безперечно свідчать про те, що поліс серії АС № 7249320 належить страховій компанії ОСОБА_2 "УПСК".

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до положень пп. 2.1.3 п. 2.1 "Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 за № 673, при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов'язаний посвідчувати факт укладання внутрішнього договору страхування полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зразок якого затверджено Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ).

Як встановлено в ч. 1 ст. 983 ЦК України, ч. 4 ст. 18 Закону України "Про страхування", договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

В пп. 2.1.5 п. 2.1 "Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що внутрішній договір страхування набирає чинності з моменту, зазначеного в полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчує укладання такого договору.

Як встановлено в ст. 10 Закону України "Про страхування", страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 3 ОСОБА_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7249320 від 15.04.2014 року, строк його дії встановлено з 00 год. 00 хв. 16.04.2014 року по 15.04.2015 року включно.

Крім того, з п. 10 ОСОБА_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7249320 від 15.04.2014 року вбачається, що страховий платіж в розмірі 316 грн. 91 коп. сплачений страхувальником о 17 год. 00 хв. 15.04.2014 року.

Таким чином, не викликає сумніву той факт, що договором страхування, укладеним між ОСОБА_2 "УПСК та ОСОБА_1 у формі ОСОБА_5 № АС/7249320 від 15.04.2014 року, набрав чинності з 16.04.2014 року, при його укладенні страхувальником ОСОБА_1 сплачений представнику страховика страховий платіж.

Відповідні заперечення позивача є непереконливими, тим паче, що згідно пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору доручення № 21/12 від 02.04.2012 року саме на агента як представника страховика покладений обов'язок отримувати від Страхувальників страхові платежі та перераховувати їх на рахунок ОСОБА_5 протягом двох робочих днів після їх отримання.

Крім того, в ст. 11 Закону України "Про обов'язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що саме страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

При цьому, на страхових агентів як осіб, які діють від імені та за дорученням страховика, покладається обовязок подавати ОСОБА_5 звіт про укладені договори та відповідальність за втрату та пошкодження бланків полісів.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про обов'язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Вказаною нормою визначені завдання МТСБУ, до кола яких не віднесений облік укладених страховиками договорів страхування.

Згідно зі ст. 55 Закону України "Про обов'язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з метою організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

При цьому, зазначена централізована база даних бюро формується з відомостей, які подаються страховиками.

Не викликає сумніву те+, що про факт укладення договору страхування між ОСОБА_2 "УПСК та ОСОБА_1 у формі ОСОБА_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7249320 від 15.04.2014 року, страховику мав довести до відому відповідний агент, який підписав угоду, шляхом подання щодекадного звіту про укладені договори страхування, розміри отриманих ним страхових платежів та використані бланки страхових документів. На підставі вказаних даних страховик подає відомості до бази МТСБУ.

Так, відповідно до Акту прийому-передачі бланків страхових документів від 04.03.2014 року начальник відділу обліку та аналізу ОСОБА_2 "УПСК" ОСОБА_7 передала, а матеріально-відповідальний директор Департаменту системного страхування ОСОБА_2 "УПСК" ОСОБА_8 прийняв бланки страхових документів, а саме: поліси обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів кількості 500 шт. серії АС нумерація з 7249001 по 7249500 та спеціальні знаки державного зразка до полісів обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів в кількості 500 шт. серії АС нумерація з 7249001 по 7249500.

Даних про те, що директор Департаменту системного страхування ОСОБА_2 "УПСК" ОСОБА_8 в подальшому передав усі отримані на підставі вищевказаного акту документи саме агенту ОСОБА_3, а не іншому агенту, з яким страховиком укладено агентську угоду, позивачем суду не надано.

А тому твердження представника позивача про те, що саме агент ОСОБА_3 мав підписувати від імені ОСОБА_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7249320 від 15.04.2014 року, укладений з ОСОБА_1, є безпідставними та не можуть бути взяті до уваги.

Поряд з цим, позивачем не надано доказів, які б доводили, що неповідомлення страховику даних про укладення вказаного договору (на підставі яких відомості вносяться до централізованої бази МТСБУ) та відомостей про сплачені на підставі нього страхові платежі не повязано з несумлінною поведінкою відповідного агента, як і доказів того, що бланк полісу серії № АС № 7249320 був втрачений відповідальною особою, а підпис представника страховика у полісі № АС/7249320 від 15.04.2014 року є підробленим.

Відповідно, суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що поліс № АС/7249320 від 15.04.2014 року підписаний особою, яка не уповноважена на укладення договорів страхування від імені ОСОБА_2 "УПСК", як на підставу визнання його недійсним є неспроможними та не можуть бути взяті до уваги судом.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку про відсутність підстав стверджувати про фальсифікацію договору страхування, укладеного між ОСОБА_2 "УПСК та ОСОБА_1 у формі ОСОБА_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7249320 від 15.04.2014 року з огляду на недоведеність того факту, що він підписаний особою, яка не є представником позивача, а страхувальником несплачений страховий платіж, тим паче, що вказаний поліс посвідчений печаткою позивача, набрав чинності, а тому вважає, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_9