Справа №451/768/15-ц
Провадження № 2/451/320/15
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радехів справу за позовом представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року до суду із позовом, діючи в інтересах ОСОБА_2, звернувся ОСОБА_1, відповідно до вимог якого, просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_4 за межі України у період з 20.07.2015 року по 20.11.2015 року до ОСОБА_5 без згоди її батька ОСОБА_3 та дозволити ОСОБА_2 без згоди останнього оформлювати документи для тимчасового виїзду дитини за межі України до ОСОБА_5.

В обґрунтування позову вказує, що 08.05.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, під час якого 20 листопада 1997 року народилася ОСОБА_4.

ОСОБА_4 поступила на навчання до ОСОБА_5, однак в силу ненадання відповідачем дозволу на її виїзд за кордон, неповнолітня не має можливості виготовити необхідні для цього документи та поїхати на навчання.

Із посиланням на норми матеріального права, вважає, що дії відповідача є неправомірними та порушують особисті немайнові права неповнолітньої ОСОБА_4, зокрема її право на навчання, від так просить позовні вимоги задоволити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повній мірі та виклав свої пояснення аналогічно, зазначеним у заяві (а.с.1). Просить позов задоволити.

Представник відповідача, надавши суду клопотання із визнанням позовних вимог, просив розгляд справи здійснити без його особисто та довірителя участі (а.с.21).

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Про причини, що унеможливили його прибуття у засідання, суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статей 7 та 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія І-СГ №149827, ОСОБА_4 народився 20 листопада 1997 року і її батьками є ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.7), які перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26.04.2001 року, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Приписами ст.33 Конституції України задекларовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У відповідності з ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів) піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» та Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-тирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16-тирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків, за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а також без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-тирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

У ст.141 СК України визначена рівність прав і обовязків батьків відносно дитини.

Таким чином, законодавством України передбачена можливість вивезення дитини за кордон без надання згоди одного з батьків на підставі рішення суду лише за умови зазначення конкретної держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Відповідно до Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними органами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Задовольняючи позов в частині необхідності надання дозволу на оформлення ОСОБА_4 документів для виїзду за кордон без згоди батька, суд враховує, що без такого оформлення неповнолітня не зможе здійснити поїздку за кордон на навчання (а.с.18), а тому приходить до висновку, що для якнайкращого забезпечення інтересів дитини, необхідно надати дозвіл позивачці на виготовлення таких документів для виїзду дитини за кордон без згоди батька.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон буде сприяти гармонійному розвитку ОСОБА_4 і її адаптації у суспільстві, розширюватиме кругозір розвитку та буде відповідати інтересам дитини, а тому наявні усі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208-209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у період з 20 липня 2015 року по 20 листопада 2015 року до ОСОБА_5 без згоди батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дозволити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до ОСОБА_5.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м.Радехів, вул.Вагилевича,12 понесені нею судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6