Номер провадження: 22-ц/785/5114/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановила:

ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Ізмаїльському технікумі економіки та права, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до завершення навчання, тобто до 01.07.2016 року.

В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. В період спільного життя у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою.

Оскільки відповідач матеріально не допомагає своїй дочці, яка продовжує навчання, не приймає участі у її вихованні, то ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення (а. с. 51).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати судове рішення, ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 54-56).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Залишаючи позов ОСОБА_2 без задоволення суд першої інстанції виходив із того, що відповідач знаходиться на військовій службі, на його утриманні знаходяться інші малолітні діти, відсутнє постійне місце роботи та постійний дохід.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 1994 року. Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області 08 квітня 1997 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 5).

Сторони проживають окремо, діти проживають з матірю та знаходяться на повному її утриманні.

ОСОБА_4 навчається в Ізмаїльському технікумі економіки і права на контрактній формі навчання з оплатою 6 500 гривень на рік за перший курс, 7 000 гривень на рік за другий курс, 7 500 гривень на рік за третій курс, 8 000 гривень на рік за четвертий курс, запланований термін навчання до 01.07.2016 року, що вбачається із довідки директора Ізмаїльського технікуму економіки і права № 032 від 16.01.2015 року (а. с. 9-12).

ОСОБА_3 не виконує свої батьківські обовязки щодо утримання дочки на період навчання у вищому навчальному закладі, у звязку з чим ОСОБА_2 звернулась до суду з відповідним позовом.

Відповідно розяснень, п. 20 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, а саме досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За приписами ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом зазначених статей ОСОБА_2 має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої, яка повинна бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що остання є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.

Ці положення закону при вирішенні позову ОСОБА_2 судом першої інстанції не були враховані.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, субєктним складом сторін по справі, що відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим рішення Кілійського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 14 квітня 2015 року змінити.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з підстав, викладених в мотивувальній частині цього рішення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Т.В.Цюра

ОСОБА_6