1 Справа № 335/1065/15-ц 2/335/708/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -
09.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, який у ході розгляду справи було уточнено та в якому, в обґрунтування позовних вимог, вказала наступне.
30 листопада 2010 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження, внаслідок якого накладено на належне ОСОБА_1 нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження.
З метою недопущення зриву угоди купівлі - продажу квартири та повернення подвійного потенційному покупцю, вона вимушена була добровільно сплатити наявну заборгованість з урахуванням всіх витрат, в тому числі й виконавчий збір.
25 червня 2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої ЗМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із погашенням наявної суми боргу гр. ОСОБА_1
Про повну сплату заборгованості мною було повідомлено Відповідача, та виставлено поло повернення сплаченої суми боргу з урахуванням судового та виконавчого збору.
У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, згідно якої підтримав уточнені позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі та розглядати справу у його відсутність.
Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Позивач, відповідно до письмової заяви, не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.
Відповідно до п. 1.4. Кредитного Договору від 29.02.2008р. №211321 сгеd, строк повного погашення - 26.02.2010р. в порядку та строки, передбачені графіком погашення кредиту та процентів. (Додаток 1 до Договору).
Відповідно до п. 2 Договору поруки від 29.02.2008р. №211321/1 ОСОБА_1, як поручитель є відповідальною перед кредитором (Банком) за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник (Відповідач), включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.(а.с.13).
ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, станом на 23.07.2009 року за останнім виникла заборгованість за кредитним договором з яких сума заборгованості за кредитом - 7136,75 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1354,67 доларів США.
30 листопада 2010 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження, внаслідок якого накладено на належне їй нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження.(а.с.11)
З метою недопущення зриву угоди купівлі- продажу квартири та повернення подвійного потенційному покупцю, ОСОБА_1 вимушена була добровільно сплатити наявну заборгованість з урахуванням всіх витрат, в тому числі й виконавчий збір. (а.с.12)
25 червня 2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої ЗМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із погашенням наявної суми боргу гр. ОСОБА_1(а.с. 10)
Про повну сплату заборгованості було повідомлено Відповідача, та заявлено вимоги про повернення сплаченої суми боргу з урахуванням судового та виконавчого збору.(а.с.7)
Однак заборгованість Відповідачем добровільно не сплачено, що є грубим порушенням прав позивача, як кредитора у даних правовідносинах.
Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого х кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином ю до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в встановлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).
Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає в цей строк (термін).
Як вбачається зі змісту кредитного договору від 29 лютого 2008 року №211321 сгеd, сторони кредитного договору встановили як строк його дії - до повного погашення позичальником кредитних коштів з кінцевим строком повернення кредиту - до 26 лютого 2010 року (п. 1.4 Договору), так і графік погашення заборгованості шляхом здійснення відповідних щомісячних платежів (п. 2.2.3 Договору).
Відповідно до п. 7 Договору поруки від 29.02.2008р. №211321/1, поручителю, який обов'язок боржника за кредитним договором , переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором.
Згідно п. 10 зазначеного Договору поруки, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.
Відповідно до п. 11 зазначеного Договору поруки, сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність) в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист про права або інтересу, встановлюється протягом 5 (п'ять) років.
Враховуючи, що поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору, та зважаючи, що за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, можна зробити висновок про забезпечення договором поруки як повного виконання зобов'язання , так і сплати щомісячних платежів.
Станом на сьогоднішній день заборгованість Відповідачем добровільно не сплачено, що є порушенням прав ОСОБА_1, як кредитора у даних правовідносинах.
Згідно розпорядження Національного банку України, станом на 06 лютого 2015 року офіційний курс гривні до іноземної валюти долар США становить - 2313,05 грн. за 100 доларів США.
За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими, у зв'язку із чим, підлягаючими задоволенню.
Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 27-61, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В.Апаллонова