АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Галичанського А. Д., Чупікової В. В.

секретар Лук'янишина М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні Ініціативи») до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні Ініціативи» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2015 року,

встановила:

У січні 2015 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначало, що 15 вересня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Промінвестбанк»), правонаступником усіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»), та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2353, остання отримала кредит у розмірі 25000 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31 % на рік з кінцевим терміном погашення 15 вересня 2026 року.

Згідно до умов договору відповідачка зобов'язана щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак належним чином умови договору не виконувала. Заборгованість ОСОБА_2 перед банком станом на 01 січня 2015 року складає 855222 гривень 88 коп.

З метою забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань між ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 15 вересня 2006 року був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме, квартири 1 та 2 у будинку АДРЕСА_1 у м. Кіцмані.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Промінвестбанк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останній як первісний кредитор передає (відступає), а позивач як новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати належного виконання від позичальників усіх грошових та інших зобов'язань.

Позивач зазначав, що у порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 855222 гривень 88 коп., що складається із заборгованості: за кредитом - 427355 гривень 21 коп., за процентами - 324486 гривень 47 коп., з комісії - 15567 гривень 97 коп., з пені за один рік - 87813 гривень 23 коп.,

Посилаючись на наведені обставини, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило у рахунок погашення вказаної суми заборгованості звернути на користь позивача стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу, визначеною у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні Ініціативи» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених вимог. Такий висновок суду є по суті правильним.

У справі встановлено, що 15 вересня 2006 року між ЗАТ «Промінвестбанк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Промінвестбанк», та третьою особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2353, остання отримала кредит у розмірі 25000 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31 % на рік з кінцевим терміном погашення 15 вересня 2026 року.

З метою забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_2 між ЗАТ «Промінвестбанк» та відповідачем ОСОБА_1 15 вересня 2006 року був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме, квартири 1 та 2 у будинку АДРЕСА_1 у м. Кіцмані.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Промінвестбанк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останній як первісний кредитор передає (відступає), а позивач як новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати належного виконання від позичальників усіх грошових та інших зобов'язань.

ТОВ «Кредитні ініціативи» вважає, що він як правонаступник банку має право на пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, у справі встановлено, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2010 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 та звернено стягнення на предмет іпотеки: квартири 1 та 2 у будинку АДРЕСА_1 у м. Кіцмань.

Зазначене рішення суду не оскаржувалось ні позивачем, ні відповідачем, тому на даний час є таким, що набрало чинності та підлягає виконанню.

Таким чином, банк, як сторона у кредитному договорі та договорі іпотеки, скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право ТОВ «Кредитні ініціативи» на звернення з позовом на предмет іпотеки є похідним від права банку ПАТ «Промінвестбанк».

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» є правонаступником прав та обов'язків ПАТ «Промінвестбанк».

На час укладення вказаного договору ПАТ «Промінвестбанк» вже реалізувало своє право на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки й мало права стягувача на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Таким чином ТОВ «Кредитні ініціативи» як правонаступник ПАТ «Промінвестбанк» має право на стадії виконання судового рішення, яким звернено стягнення на предмет іпотеки, ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження та виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно заявлення ним нового позову про звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставним.

У зв'язку з цим доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є необґрунтованими.

Апелянт посилається на ст. 599 ЦК, якою передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте суд першої інстанції в оскаржуваному рішення не посилався на вказану правову норму та не робив висновку про те, що зобов'язання відповідача за договором іпотеки чи за кредитним договором припинилося.

Апелянт посилається на те, що за час, що минув після ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованість за кредитним договором значно збільшилася.

Дана обставина може бути підставою не для пред'явлення нового позову про звернення стягнення на предмети іпотеки, а про стягнення з іпотекодавця коштів в межах вартості предмета іпотеки за умови наявності таких коштів.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Кредитні Ініціативи» відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: А. Д. Галичанський

В. В. Чупікова