У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, Управління Держземагентства у Лубенському районі Полтавської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом до ОСОБА_5, територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, у якому просила визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду у порядку п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 понесені нею витрати по наданню юридичної допомоги у розмірі 3 тис. грн.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року ухвалу районного суду в частині стягнення витрат по наданню юридичної допомоги скасовано та постановлено нову ухвалу в цій частині. Відмовлено у стягненні з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрат по наданню юридичної допомоги у розмірі 3 тис. грн. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу міськрайонного суду.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що вирішуючи питання про стягнення компенсації понесених судових витрат на підставі ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд повинен належним чином дослідити наявність чи відсутність підстав, визначених даною процесуальною нормою, та викласти відповідні мотиви в ухвалі. Ухвала суду першої інстанції не містить висновків з приводу аналізу обґрунтованості чи необґрунтованості дій позивача по відкриттю провадження у справі, а матеріали справи не містять письмового обґрунтованого клопотання відповідача про компенсацію витрат на правову допомогу внаслідок необґрунтованих дій відповідача. При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик