Справа № 226/3019/14-ц
Провадження № 2/226/1508/2015
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючої - суддi ОСОБА_1,.
за участю секретаря Тіссен О.В.,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми не облікованої та облікованої електричної енергії, -
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами.
Відповідачка ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги не визнала повністю і суду пояснила, що в квартирі АДРЕСА_1 значиться зареєстрованою її сестра відповідачка ОСОБА_4, яка проживала там зі своєю сімєю. Особисто вона до вказаної квартири жодного відношення не має, так як ніколи в ній не проживала. Їй відомо, що сестра не сплачувала послуги електропостачання, тому за борги квартира від електропостачання була відключена, а пізніше сестра самовільно підключилась до електропостачання. В лютому 2014року її розшукала по телефону квартальна ОСОБА_6 і повідомила про те, що контролери РЕМ шукають її сестру ОСОБА_4, щоб зняти показання з лічильника. Вона попередила про це сестру, яка на той час в будинку не проживала, і разом з нею приїхала на вулицю Севастопільську, 5/2, де на них чекала контролер ОСОБА_7. Сестра відчинила двері, і вони всі увійшли до квартири, де контролером шляхом складання акту було зафіксовано самовільне підключення до електроенергії після відключення квартири. Контролер запропонувала ОСОБА_4 підписати складений акт, однак сестра від цього відмовилась, після чого на прохання контролера цей акт підписала вона. Контролер її запевнила, що ніяких правових наслідків це для неї не потягне. А в 2015році їй стало відомо, що на підставі вказаного акту з неї на користь позивача судом в заочному порядку були стягнуті збитки, розраховані за цим актом, та поточні платежі за користування електроенергією, які сестра тривалий час не сплачувала.
Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги визнала повністю і суду пояснила, що у квартирі АДРЕСА_1 вона разом з дітьми і чоловіком стала проживати після смерті ОСОБА_8, який був власником цієї квартири та яка за заповітом відійшла у власність до її бабусі ОСОБА_9, яка прописала її і її дітей на цій жилплощі. Квартира підключена до електропостачання, однак плату за користування електроенергією вона не здійснювала, так як не працювала і тому виникла велика заборгованість, в звязку з чим в 2013році електропостачання було припинено. Пізніше вони з чоловіком самовільно підключилися до електропостачання, що було зафіксовано актом від 10.02.2014року, який вона підписати відмовилась, а на прохання контролера його підписала її сестра відповідачка ОСОБА_3, яка ніколи в квартирі не проживала. Визнає, що відповідальність як за сплату заборгованості, так і за спричинення матеріальних збитків за порушення правил користування електроенергією, встановлених актом від 10.02.2014року, має нести вона, як споживач, а не сестра, яка за проханням контролера підписала цей акт. При цьому просила суд при вирішенні питання про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію застосувати строки позовної давності і стягнути з неї заборгованість в межах трирічного строку.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Особовий рахунок №5403252 на зазначену квартиру до теперішнього часу залишається оформленим на імя ОСОБА_8, померлого 14.06.2001року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (арк.спр.100-101).
Відповідно до протоколу засідання комісії РЕМ від 20.03.2014 року, вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, складає 1584 грн. 49 коп. (а.с. 8).
Як вбачається з представленого позивачем розрахунку, плата за користування електроенергією, підключеної до квартири АДРЕСА_3, не здійснюється з 2007року і станом на 17.05.2014 року складає 4107 грн. 92 коп. (а.с. 16).
Згідно довідки БТІ м.Димитрова квартира АДРЕСА_4 належала ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадкування за заповітом, виданого Димитровською державною нотаріальною конторою 27.07.2001 року, реєстр № 3091 (а.с.64). 22 грудня 2013 року ОСОБА_9 померла (а.с.66).
Згідно довідки Димитровської державної нотаріальної контори № 691/01-16 від 19.10.2015 року на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_9, померлої 22.12.2013 року, 12 травня 2014 року було відкрито спадкову справу № 75/2014 за заявою про прийняття спадщини від імені онуки померлої ОСОБА_3, якій 23.07.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: м.Димитров, пров.ШкільнийАДРЕСА_5 (а.с.95). Дані про спадкування квартири, розташованої по вулиці Севастопільській,5/2, відсутні. Як зазначила в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4, спадщину після смерті ОСОБА_10 ні вона, ні сестра не оформляли.
Відповідно до довідки ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» № 3456 від 15.09.2015 року відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає в квартирі № 30 будинку № 35 на м-ні «Молодіжний» в м.Димитров (а.с.65). Зазначена квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.09.2009 року приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області, реєстр № 5574 (а.с.59).
Доказів того, що відповідачка ОСОБА_3 на час виникнення заборгованості за користування електроенергією, на час відключення квартири від електроенергії чи на час складання акту проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачем не надано. Її доводи про те, що акт від 10.02.2014року був підписаний нею на прохання контролера лише через те, що його не підписала сестра ОСОБА_4, нічим не спростовані. До того ж, вони були підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_7 контролером РЕМ, якою складався акт від 10.02.2014року.
Той факт, що відповідачка ніколи не проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4, знайшов своє підтвердження в показаннях свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_6, які, крім того, суду пояснили, що в зазначеній квартирі після смерті ОСОБА_8 постійно проживала відповідачка ОСОБА_4 зі своєю сімєю і їм було відомо про те, що за несплату послуг електропостачання квартира була відєдна від електромережі.
Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією і невиконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України. За змістом статті 27 цього Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.п. 37 і 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією, а споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача і невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку.
Згідно пунктів 48 і 53 зазначених Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за споживання електричної енергії без приладів обліку, при цьому розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків.
Згідно ст. 68 ч.1 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, зокрема, за користування електроенергією.
Оскільки судом встановлено, що безпосереднім споживачем електроенергії була відповідачка ОСОБА_4, яка проживала в квартирі, відповідальність за нездійснення плати за електроенергію, як і за допущені порушення в користуванні електроенергією, має бути покладено саме на неї. Так як доказів того, що в порушенні правил користування електроенергією винна відповідачка ОСОБА_12 судом не встановлено, на неї не може бути покладено відповідальності в частині відшкодування заборгованості за обліковану та не обліковану електроенергію, тому в задоволенні вимог, заявлених позивачем до неї, слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо стягнення суми заборгованості облікованої електричної енергії в сумі 4107,92грн., яка, як вбачається з довідки позивача, утворилася з серпня 2007року, суд вважає за необхідне за клопотанням відповідачки ОСОБА_4 застосувати до цих вимог наслідки спливу позовної давності, передбачені ст.267 ЦК України, і стягнути з ОСОБА_4 на користь ДП «Регіональні електричні мережі» суму заборгованості спожитої облікованої електроенергії в межах загальної позовної давності, визначеної ст.257 ЦК, тривалістю в три роки. Оскільки з вимогами про стягнення заборгованості за користування електроенергією за період з серпня 2007року по в сумі 4107,92грн. позивач звернувся до суду 03.12.2014року, вимоги мають бути задоволені за період з 03.12.2011року по 03.12.2014року на суму 1990,35грн., з чим погодились обидві сторони.
Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати в виді судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду, підлягають покладенню на відповідача ОСОБА_4
На підставі ст.1166, ч.4 ст.526, 625-631,714 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд -
Вимоги Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми не облікованої та облікованої електричної енергії задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Вступна і резолютивна частини судового рішення проголошені 30.12.2015року, повний текст виготовлено і підписано в нарадчій кімнаті 31.12.2015року.

Суддя Л.І.Клепка