Справа № 461/1786/15 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/4531/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2, представника ПАТ «Укртелеком»

Добуш - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", третя особа - ОСОБА_4, про поновлення на роботі на посаді керівника танцювального колективу в Будинку культури працівників зв"язку ПАТ "Укртелеком" та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 15.01.2015 року по 22.01.2015 року в розмірі 351,48 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній покликається на те, що судом першої інстанції не досліджено всіх доказів, наданих на підтвердження підставності позовних вимог. Зокрема, судом не враховано, що відповідач не повідомив в день звільнення про належні їй виплати та не провів з нею повного розрахунку. Також зазначає, що відповідачем не було роз"яснино, яка саме посада їй пропонувалася при звільненні замість займаної, обсяг обов"язків та розмір оплати праці. З наведених підстав просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ПАТ «Укртелеком» Добуш - ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки судом не було встановлено порушень ПАТ «Укртелеком» законодавства про працю при звільненні її посади керівника танцювального колективу Дільниці соціально-побутового обслуговування Цеху утримання та ремонту цивільних споруд Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ПАТ «Укртелеком».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала на посаді керівника танцювального колективу Дільниці соціально-побутового обслуговування Цеху утримання та ремонту цивільних споруд Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ПАТ «Укртелеком» з 12.01.1993 року, наказом директора Львівської філії ПАТ «Укртелеком» № 118/к від 13.01.2015 року «Про припинення трудового договору» з 14.01.2015 року була звільнена у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України) на підставі наказу №118 від 13.01.2015 року.

Наказ №118к від 13.01.2015 року був прийнятий на підставі рішення ОСОБА_5 ПАТ «Укртелеком» (протокол від 01.10.2014р. №226) «Щодо затвердження типової організаційної структури макрорегіону ПАТ «Укртелеком», наказу директора ПАТ «Укртелеком» від 01.10.2014 року № 518 «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком»

Директором ПАТ «Укртелеком» 16.10.2014 року видано наказ № 543 «Про внесення змін до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком», яким з 16.10.2014 року внесли зміни до штатного розпису філії (в тому числі і Львівської), затвердженого наказом від 10.01.2014 року №6 «Про затвердження штатного розпису ПАТ «Укртелеком» станом на 01.01.2014р.».?

З метою створення ефективної системи управління товариством та підвищенні продуктивності праці 31.10.2014 року директором ПАТ «Укртелеком» було видано наказ № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників» в якому зазначено, «скоротити чисельність штат працівників ПАТ «Укртелеком» і у зв'язку з цим з 10.11.2014 року внести зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (в частині філій ПАТ «Укртелеком»), затверджено наказом директора ПАТ «Укртелеком» від 10.01.2014 року №6 «Про затвердження штатного розпису ПАТ «Укртелеком» станом на 01.01.2014р., а саме вивести структурні підрозділи та посади згідно з додатками із штатного розпису: Львівська філія (додаток №1)....», в тому числі і структурний підрозділ Львівської філії та посаду на якій працювала ОСОБА_2

Вищезгадані накази не оскаржувалися, не є скасованими, а відтак є чинними.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено порядок вивільнення працівників, дотримання якого є обов»язковим, в тому числі і при звільненні працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці; при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на робот, передбачене законодавством; одночасно з попередженням про звільнення у зв»язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Частиною 1 ст.42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Частиною другою цієї ж статті визначеного працівників, яким надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року №583 Львівською філією було видано наказ № 1264 від 07.11.2014 року «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення», п. 1.1 якого зобов»язано попередити в термін до 13.11.2014 року про майбутнє звільнення з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності та штату, відповідно до законодавства України працівників, в тому числі, ОСОБА_2 - керівника танцювального колективу Дільниці соціально-побутового обслуговування Цеху утримання та ремонту цивільних споруд Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ПАТ «Укртелеком».

У відповідності з вимогами ст. 49-2 КЗпП України ОСОБА_2 з наказами від 31.10.2014 р. №583 та від 07.11.2014 р. № 1264, з попередженням про майбутнє звільнення із займаної посади з 14.01.2015 р. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України була ознайомлена 13.11.2014 року шляхом їх зачитування, підписати документи відмовилась, про що було складено акт від 13.11.2014 року.

Одночасно з попередженням про звільнення ОСОБА_2 було запропоновано ознайомитись з переліком вакантних посад по ПАТ «Укртелеком» станом на 13.11.2014р., від підпису про ознайомлення зі списком запропонованих вакансій позивачка відмовилась, про що також було складено акт.

Судом першої інстанції встановлено, що протягом двох місяців з моменту попередження та до моменту звільнення ОСОБА_2 ознайомлювли з вакантними посадами ПАТ «Укртелеком» а саме: 24.11.2014р. (перелік вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 20.11.2014р.); 10.12.2014р. (перелік вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 08.12.2014р.) та 22.12.2014р. (перелік вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 18.12.2014р.).

Позивачка в суді апеляційної інстанції не заперечувала тієї обставини, що її дійсно ознайомлювали з вакантними посадами, однак у переліку цих посад не було такої посади, яка б відповідала її професії чи спеціальності, а тому на зайняття жодної із них вона не погодилась. Зазначеним спростовуються доводи апелянта про те, що відповідачем не було роз»яснено, яка саме посада пропонувалась при її звільненні, обсяг функціональних обов»язків за цими посадами та розмір оплати праці.

На виконання вимог, передбачених ст.43 КЗпП України, 15.12.2014р., профспілкова організація ЦТП Львівської філії ПАТ «Укртелеком» розглянула подання на отримання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.40 КЗпП та надала згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 - керівником танцювального колективу у зв'язку з скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП, що підтверджується витягом протоколу №11-6 від 24.12.2014р. профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ЦТП ЛФ ПАТ «Укртелеком».

Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що при звільненні ОСОБА_2 з займаної посади не було допущено порушень чинного законодавства про працю, дотримано порядку вивільнення працівників, встановленого ст. 49-2 КЗпП України, не було допущено порушень прав та законних інтересів позивачки при її звільненні на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Відмовивши у задоволенні позовної вимоги про поновлення ОСОБА_2 на роботі, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15.01.2015 р. до 22.01.2015 року, оскільки задоволення цієї вимоги є можливим у випадку встановлення судом вимушеного прогулу. А непроведення розрахунку при звільненні та невиплаті всіх сум, що належать звільненому працівнику від підприємства, установи, організації, є підставою для стягнення таких на підставі ст.116 КЗпП України. Однак така вимога позивачкою не заявлялась.

За наведеного безпідставними та необґрунтованими є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову безпідставно не взяв до уваги те, що відповідач не повідомив її про належні до виплати суми та не провів з нею повного розрахунку у день звільнення, що на думку позивачки свідчить про порушення порядку її звільнення з підстав, передбачених ч.1 ст. 40 КЗпП України, а відтак, на її думку, є підставою для поновлення на роботі.

На думку колегії суддів зазначені обставини не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки не проведення повного розрахунку з вивільненим працівником в день його звільнення не свідчать про порушення роботодавцем порядку вивільнення працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_6