Справа № 465/4922/13 Головуючий у 1 інстанції: Дзендзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/1610/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді: Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м.Львові на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні подання державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м.Львові, просить таку скасувати та передати подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції. Мотивує тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом розглянуто подання без участі державного виконавця, не з`ясовано причини його неявки в судове засідання. Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду про те, що державний виконавець не довів свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Вказує на те, що про доведеність даного факту може свідчити, зокрема, своєчасна неявка боржника за викликом державного виконавця, які, як випливає зі змісту подання, неодноразово скеровувались боржнику, але останній жодного разу не прибув до державного виконавця та заборгованості не погасив. Вважає, що законодавством України не передбачено обов`язок державного виконавця доказувати намір боржника про виїзд за кордон з метою ухилення від виконання виконавчого листа.

В судове засідання з`явився представник апелянта - Федулов Ю.В., інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта в підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець Франківського ВДВС Львівського МУЮ Ігнатович А.К. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, обґрунтовуючи необхідність застосування такого заходу наявністю в боржника невиконаного зобов'язання перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ухиленням від його виконання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не надано доказів свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, та наміру виїхати за кордон.

Так, положеннями частиною 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2 );

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5).

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець просив обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника, посилаючись на те, що ОСОБА_2 неодноразово скеровувались виклики про явку до державного виконавця, однак боржник жодного разу не прибув до державного виконавця, що свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів

(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

В порушення ст. 377-1 ЦПК України, суд першої інстанції розглянув подання за відсутності державного виконавця, що унеможливило з`ясування вищезазначених обставин та перевірку їх доказами, а відтак,суд передчасно дійшов висновку про відмову в задоволенні подання.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи наведене, а саме вирішення судом питання тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон всупереч встановленому порядку, ухвалу необхідно скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м.Львові задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2014 року скасувати, передати питання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий Береза В.І.

Судді Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.