Справа № 369/3019/15-ц
Провадження № 2/369/1719/15
26 червня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нікушина В.В.,
при секретарі Сокиран І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Тому просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 16 041,90 грн та судові витрати.
У судове засідання позивач не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідачка не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
З урахуванням заяви позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
При розгляді справи судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди товарно-матеріальних цінностей.
У відповідності до п. 1.3. договору оренди майно повинно бути передано ОСОБА_2 протягом трьох днів з моменту підписання даного договору згідно акту приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання.
Пунктами 2.2.2 2.2.3 договору ОСОБА_2 повинен був своєчасно, а саме в період з 1 по 3 число розрахункового місяця оплачувати оренду майна у розмірі 220,00 грн в місяць.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається
Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.
Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що дата останньої сплати ОСОБА_2 за оренду товарно-матеріальних цінностей листопад 2014 року.
Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за період з 04 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року в сумі 880,00 грн.
Пунктом 2.2.6 договору оренди передбачено у разі несвоєчасного повернення орендатором орендодавцю орендованого майна чи несвоєчасної сплати оренди даний договір вважається продовженим на невизначений термін і незалежно від того. Чи продовжує орендатор використовувати майно, він має сплатити неустойку орендодавцю у розмірі 50 грн за кожний день прострочки.
У звязку із вищенаведеним неустойка за період з 04 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року складає 5 150, 00 грн(50 грн х 103 дні = 5 150,00 грн) та підлягає стягненню з відповідача.
Так, згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на те, що ОСОБА_2 за договором оренди повинен був повернути вчасно сплачувати орендну плату, проте останній платіж він здійснив у листопада 2014 року, то з цього часу він вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої законом.
Три відсотки річних за період прострочення зобов`язання з суми 880,00 грн становить 7,44 грн.
Відповідно до офіційних даних НБУ на момент настання обов'язку відповідача сплатити борг, діяла облікова ставка 6,19 %.
Таким чином, проіндексована сума боргу за період з грудня 2014 року по березень 2015 року складає 54,47 грн (880,00 х 6,19% = 54,47 грн).
У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Статтею 22 ЦК України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК Україні майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
З матеріалі справи вбачається, що 01 серпня 2014 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір надання послуг.
У відповідності до пункту 2.1. договору надання послуг ФОП ОСОБА_1 зобовязався по завданню ОСОБА_2, використовуючи свій технічний потенціал, надавати йому диспетчерські послуги по наданню заявок на транспортні перевезення, а замовник зобовязався оплатити ці послуги, а також 10% вартості послуг за заявками, наданих замовнику виконавцем та від вільних заявок, які виконані замовником, у випадку якщо вартість такої заявки складає 70 грн і більше.
Відповідно до п.п. 4.3., 4.4 договору надання послуг замовник зобовязується вносити абонентську плату у термін з 1 по 3 число оплачуваного місяця включно. Замовник зобовязується оплатити вартість наданих виконавцем послуг, що перевищили абонентську плату за поточний місяць в термін з 1 по 3 число включно місяця, наступного за поточним.
У ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 статті 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тому станом на 16 березня 2015 року відповідачу нараховано неустойку за договором про надання послуг у розмірі 5 150,00 грн.
31 січня 2015 року ФОП ОСОБА_5 направив на адресу ОСОБА_2 претензію щодо сплати суми боргу за договором оренди та договором надання послуг у розмірі 10 940,00 грн. Проте вказаний лист залишений відповідачем без уваги.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми основного боргу 880,00 грн, неустойка за договором оренди 5 150,00 грн, інфляційні втрати 54,47 грн, а також три проценти річних від простроченої суми 7,44 грн, реальні збитки - 4 800,00 грн, неустойка за договором надання послуг - 5 150,00 грн.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн, що підтверджується квитанцією від 17 березня 2015 року.
Керуючись ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України та ст.ст.88, 208, 213-215, 294 ЦПК України, -
Позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_2, - суму боргу за договором оренди від 01 серпня 2014 року в розмірі 10 891, 90 грн (десять тисяч вісімсот девяносто одна грн. девяносто коп), яка складається із суми основного боргу 880,00 грн ( вісімсот вісімдесят грн), неустойки 5 150,00 грн (пять тисяч сто пятдесят грн.), суми трьох процентів річних 7,44 грн ( сім грн. сорок чотири коп.), інфляційних збитків 54,47 грн (пятдесят чотири грн. сорок сім коп), матеріальних збитків 4 800, 00 грн (чотири тисячі вісімсот грн.).
Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_2, - суму боргу за договором надання послуг від 01 серпня 2014 року в розмірі 5 150,00 грн (пять тисяч сто пятдесят грн.)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп).
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: В. В. Нікушин