РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 липня 2015 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Ільченко Ю.В., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором із спадкоємця, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором із спадкоємця. Поданий позов позивач мотивує тим, що 20 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого нею було отримано кредит у розмірі 6628,19 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_2 померла.

Посилаючись на ч. 2 ст. 1281 ЦК України, вказує , що позивачем 10.12.2014 року була направлена претензія кредитора до першої Вінницької державної нотаріальної контори. 04 лютого 2015 року позивачем було отримано відповідь від приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

Зазначає, з посилкою на ч.3 ст.1268 ЦК України , що спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття спадщини у строк з 09.06.2014 року по 09.12.2014 року. Вважає, що в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є її чоловік- відповідач ОСОБА_1, що підтверджується копією паспорта позичальника та відповідача у справі, за адресом : АДРЕСА_1.

Вказує , що станом на дату смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість її перед позивачем за кредитним договором №б/н від 20.11.2007 року становить - 6628,19 грн.

09 лютого 2015 року до відповідача ОСОБА_1 направлено лист - претензію, згідно якої позивач пред'явив свої вимоги до нього, але ніяких дій не було виконано.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6628,19 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача Ткач Ю.А. не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 двічі в судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез'явившихся осіб.

Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не обґрунтований та такий, що підлягає відмові у задоволені виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого було отримано кредит у розмірі 6628,19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом , з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладення вищезазначеного договору підтверджується заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 20 листопада 2007 року та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 8-13).

З розрахунку наданого позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, вбачається, що станом день смерті позичальника ОСОБА_2 сума заборгованості перед позивачем за кредитним договором №б/н від 20.11.2007 року становить - 6628,19 грн.(а.с.4-6).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 та статуту, вбачається, що 17 липня 2009 року відбулася зміна найменування юридичної особи з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» ( а.с.32-33).

Також, з матеріалів справи вбачається, що позичальник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 від 10.06.2014 року (а.с.16).

З копії паспорту на ім'я ОСОБА_2 , вбачається, що вона була зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1. З копії паспорту відповідача, вбачається, що він станом на 03 листопада 2008 року також зареєстрований за вказаною адресою та був її чоловіком.( а.с.14,15)

Позивачем було направлено претензію кредитора від 10.12.2014 року (а.с.22) до першої Вінницької державної нотаріальної контори, про що свідчить витяг з реєстру поштових відправлень - рекомендованих листів (а.с.17-21), на що отримано відповідь приватного нотаріуса від 27.01.2015 року, в якій зазначається, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались , спадкова справа після смерті спадкодавця заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.25).

09 лютого 2015 року до відповідача позивачем направлений лист - претензія (а.с.27).

З довідки адресно - довідкового підрозділу ГУДМС України в у Вінницькій області від 22 травня 2015 року , вбачається, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27 листопада 2015 року зареєстрований в АДРЕСА_3 ( а.с.37)

З ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2015 року , вбачається, що на підставі клопотання представника позивача Сауляка Є.В. судом задоволено його клопотання та дану справу за підсудністю направлено до Вінницького районного суду Вінницької області, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача є АДРЕСА_3, що територіально підсудне Вінницькому районного суду ( а.с.45).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2, 3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги до відповідача позивач посилається на те, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2, що підтверджується копією паспорта позичальника та відповідача у справі, за адресом : АДРЕСА_1, тому він є спадкоємцем що прийняв спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, у зв'язку з чим повинен погасити заборгованість за ОСОБА_2 за кредитним договором.

Але у судовому засіданні достовірно встановлено письмовими доказами, що ОСОБА_2 , була зареєстрована за адресом : АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.16), а відповідач- з 27 листопада 2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що спростовує доводи позивача, про те, що відповідач на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2

Тому , суд виходячи з вищевказаного та в межах заявлених позивачем позовних вимог, вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог за необґрунтованістю.

Керуючись ч.1 ст.608, ч.ч.1,3,5 ст. 1268 , ч.ч.1,2, 3 ст.1281 ЦК України, ст.ст.11,60, 212 -215,224,225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором із спадкоємця, - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повне рішення суду виготовлено 03 серпня 2015 року.

Суддя: