АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/2752/15-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Васильченко О.В.
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/7487/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Головачова Я.В., Болотова Є.В.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 та просила усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом виселення ОСОБА_5 з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача звільнити, квартиру від належних йому речей. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач перебуває на реєстраційному обліку у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачеві на праві власності. Проживання ОСОБА_5 у вказаній квартирі порушує право власності позивача.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення - задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом виселення ОСОБА_5 з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити, квартиру від належних йому речей, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 243 грн. 60 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилаються, на те, що рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим ухвалено поспішно, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, без ретельного дослідження та правильної оцінки доказів, як таке, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що ні відповідач на його покійна дружина не мали наміру дарувати житло, а ОСОБА_6 обіцяв утримувати та доглядати їх.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом відповідно до договору дарування квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 є власником вказаної квартири.

Відповідно до довідки форми №3 виданої КП «Лісове Подільського району м. Києва» від 29 грудня 2014 року № 121620 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані дві особи: ОСОБА_4 - власник особового рахунку та ОСОБА_5- чоловік колишнього власника.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд першої інстанції вважав вимоги обґрунтованими з такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

Відповідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності власний будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 набула право власності на вказану квартину правомірно та крім того договір дарування судом не визнано недійсним то вона має право користуватися, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Доводи апелянта про те, що відповідач та його покійна дружина не мали наміру дарувати житло, а ОСОБА_6 обіцяв їх утримувати та доглядати колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Посилання апелянта на те, що ним оскаржено договір дарування та надано копію ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року з якої вбачається, що відкрито провадження у справі № 758/5486/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування безпідставні.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, а тому оскільки оскаржуване рішення ухвалено 08 квітня 2015 року, а ухвалу суду по справі № 758/5486/15-ц постановлено 25 травня 2015 року, тобто після ухвалення судового рішення, колегія суддів не може прийняти до уваги вказану ухвалу суду.

При цьому, слід зазначити, що у разі задоволення позовних вимог по справі № 758/5486/15-ц відповідач може звернутись до суду з заявою про перегляд рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У X ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: