У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Дербенцевої Т.П., Журавель В.І., Леванчука А.О., Фаловської І.М.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», подану представником Чупіль Р.Р., на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 43 500 доларів США зі сплатою 12,40 % річних та строком повернення цих коштів до 19 грудня 2028 року. У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 19 грудня 2007 року було укладено договір поруки № 166872, за яким ОСОБА_7 зобов'язалася відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_6, в разі невиконання останнім зобов'язань, які виникли за кредитним договором № 0 від 19 грудня 2007 року.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 21 лютого 2014 року становила 23 008,79 доларів США, що згідно встановленого НБУ офіційного курсу гривні по відношенню до долара США, станом на 21 лютого 2014 року було еквівалентно 203 351 грн 66 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2007 року № 0 у сумі 23 008,79 доларів США, що згідно встановленого НБУ офіційного курсу гривні по відношенню до долара США, станом на 21 лютого 2014 року було еквівалентно 203 351 грн 66 коп. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 відмовлено у зв'язку із пропущенням строку позовної давності. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням у цій частині нового рішення у справі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Місцевим судом було встановлено, що 19 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 43 500 доларів США зі сплатою 12,40 % річних та строком повернення цих коштів до 19 грудня 2028 року. У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 19 грудня 2007 року було укладено договір поруки № 166872, за яким ОСОБА_7 зобов'язалася відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_6, в разі невиконання останнім зобов'язань, які виникли за кредитним договором № 0 від 19 грудня 2007 року.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 21 лютого 2014 року становила 23 008,79 доларів США, що згідно встановленого НБУ офіційного курсу гривні по відношенню до долара США, станом на 21 лютого 2014 року було еквівалентно 203 351 грн 66 коп., яка складалася з: 16 629,56 доларів США, що еквівалентно 146 972 грн 05 коп. - заборгованості за простроченим кредитом, 5 130,50 доларів США, що еквівалентно 45 343 грн 36 коп. - заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом, 786,49 доларів США, що еквівалентно 6 950 грн 99 коп. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 462,24 доларів США, що еквівалентно 4 085 грн 26 коп. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість заявлених ПАТ «УкрСиббанк» позовних вимог, пред'явлених до боржника ОСОБА_6

Разом з цим залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з його висновком в частині відмови в задоволенні позову до поручителя ОСОБА_7 з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, а саме у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення до поручителя з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. При цьому судами правильно встановлено, що умовами кредитного договору (пп. 1.2.2, п. 5.5) боржник зобов'язувався повертати суму кредиту шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 490 доларів США (тобто відповідно до графіку погашення кредиту).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди не врахували, що договір про надання споживчого кредиту № 0 від 19 грудня 2007 року укладено на строк до 19 грудня 2028 року, банк строк виконання зобов'язання не змінював, тобто договір є діючим, а відтак висновок про припинення поруки неможливо вважати правильним.

Отже, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди залишили поза увагою вищенаведене, а тому оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», подану представником Чупіль Р.Р., задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 4 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

В.І. Журавель

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська