РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27.02.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Мартинишин М.О.

при секретарі: Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у сумі 60000 дол. США та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.02.2013 року він позичив ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 60000 дол. США, які ОСОБА_2 зобов'язалась повернути до 01 березня 2014 року. В обумовлену дату повернення позики ОСОБА_2 суму позики не повернула та ухиляється від повернення позики і надалі. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні викладених у позові. Просять позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого і не заперечив позивач та його представник.

Заслухавши пояснення позивача та його представник, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.02.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 60000 дол. США, а ОСОБА_2 зобов'язувалася повернути таку ж суму грошових коштів у строк до 01 березня 2014 року.

Згідно ст 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позивальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК Украйни випливає, що на підтвердження факту передачі коштів позичальник передає позикодавцеві розписку.

Як вбачається із розписки від 21.02.2013 року відповідачка ОСОБА_2 отримала у позивача ОСОБА_1 гроші в розмірі 60000 дол. США згідно вказаного договору позики.

Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України та умов Договору позики випливає, що на підтвердження факту передачі коштів позичальник передає позикодавцеві розписку, а тому така була відповідачем надана позивачу 21.02.2013 року.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.1049 ЦК України, якщо договором на встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Проте станом на день ухвалення рішення відповідачка так і не повернула позивачу вказану суму коштів, чим прострочив виконання свого грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на неповернення відповідачем позивачеві суми позики, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 60000 дол. США.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 60, 88, 169, 209, 214-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 526, 611, 549, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 60000 дол. США та 3654 грн. понесених витрати на оплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.