У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11 листопада 2012 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Дніпропетровську по вул. Магдалинівській з боку просп. ім. Газети «Правда», допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить їй на праві власності та яким керував ОСОБА_5 Автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою суду винним у ДТП визнано ОСОБА_4 На час пригоди його автомобіль було застраховано згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності від нещасних випадків у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування»), якого вона повідомила про настання страхового випадку з наданням усіх необхідних документів для страхової виплати. Страховик відмовив у страховій виплаті з підстав надання неправдивих відомостей про обставини страхового випадку.

Посилаючись на те, що відмова страховика від страхової виплати є незаконною, його повідомлено про обставини ДТП, які відповідають дійсності, позивач просила стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» страхове відшкодування у розмірі 100 тис. грн і 2 500 грн моральної шкоди, а з ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1 500 грн.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 27 травня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто на її користь: з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» страхове відшкодування у розмірі 100 тис. грн; з ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди - 1 500 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відмова страховика від виплати страхового відшкодування є безпідставною, оскільки йому повідомлено про обставини ДТП, які відповідають дійсності. При цьому суд визнав висновок аварійного комісара (спеціаліста) про обставини ДТП неправомірним, так як він ґрунтувався на доказах, фотографіях, наданих йому страховиком, який є заінтересованим у справі, і безпосередньо автомобіль не оглядав.

Проте повністю погодитись із таким висновком судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 11 листопада 2012 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Опель Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Дніпропетровську по вул. Магдалинівській з боку просп. ім. Газети «Правда», допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_3 та яким керував ОСОБА_5 Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м, Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року винним у ДТП за ст. 124 КУпАП. визнано ОСОБА_4

На час пригоди його автомобіль було застраховано згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності від нещасних випадків у ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», якого позивачка повідомила про настання страхового випадку.

Листом від 13 лютого 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» відмовило ОСОБА_3 у страховому відшкодуванні, пославшись на висновок транспортно-трасологічного дослідження від 16 січня 2013 року, відповідно до якого характер пошкоджень на автомобілях не відповідають обставинам та місцю утворення таких пошкоджень, зазначених водіями ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Задовольняючи позов, суди не визнали такий висновок належним доказом у справі, пославшись на те, що спеціаліст (аварійний комісар) зробив висновок про обставини ДТП лише з доказів і фотографій, наданих йому страховиком, який є заінтересованим у справі, і безпосередньо автомобіль не оглядав.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовити у страховій виплаті у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи зазначене та доводячи відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, а також виходячи з того, що страховик згідно з умовами п. 3.3.1, 3.3.2 договору страхування має право перевіряти надану йому страхувальником інформацію та з'ясовувати причини, обставини й наслідки страхового випадку, перевіряти всі надані документи, відповідно до положень ст. 990 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про страхування» ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» залучило аварійного комісара (спеціаліста) для визнання причин настання ДТП.

У зв'язку з цим неврахування судами висновку транспортно-трасологічного дослідження від 16 січня 2013 року про обставини ДТП є передчасним. Такий доказ відповідає вимогам ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України та має оцінюватись судами згідно зі ст. 212 ЦПК України.

Відмовившись визнати обставини ДТП, що вказані аварійним комісаром, суди у порушення вимог ст. ст. 143, 144, 212-214, 315 ЦПК України також взагалі не вирішили клопотання представника ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» про призначення судової експертизи на предмет визначення обставин ДТП та встановлення відповідності пошкоджень на автомобілях викладеним водіями факту пригоди (а.с. 141, 145), ухвалу про вирішення такого клопотання не постановляли.

Цим самим суди не виконали вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, пп. 2 і 4 ст. 129 Конституції України щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та забезпечення змагальності сторін і надання їм доказів й доведення перед судом їх переконливості.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» задовольнити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 5 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик