Номер провадження: 22-ц/785/6703/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя і зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_2, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24. 06. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

31. 08. 2012 р. ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ подружнього майна та стягнення аліментів з проханням визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, виділити позивачу в натурі 3/4 частини цієї квартири, а відповідачу - 1/4 частину цієї квартири з виділенням місць загального користування в загальне користування сторін, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання 3 неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття.

Вказала, що з 04. 09. 2004 р. знаходилася з позивачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20. 08. 2012 р., у шлюбі народилося 3 дітей, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, які залишилися проживати з нею, у зв'язку з чим вона вважає, що її частка на підставі ст. 70 СК України має бути збільшена, а також посилається на те, що вказана квартира була продана їй за 1 грн. Одеською міською радою у зв'язку з тим, що сім'я є багатодітною та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, і, що відповідач нехтував своїми подружніми обов'язками, ніколи не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, у зв'язку з чим сім'я завжди знаходилася у скрутному матеріальному становищі, відповідач не працює, матеріально дітей не забезпечує, вихованням та розвитком дітей не займається.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності від 31. 10. 2012 р. ставиться питання про визнання за ним права власності на 1/3 частку АДРЕСА_2, що складає житлову кімнату площею 10,4 кв. м. з визнанням за ОСОБА_5 права власності на 2/3 частки цієї квартири, виділивши їй в натурі житлову кімнату площею 15,1 кв. м., і визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 з виділенням йому в натурі однієї кімнати площею 18,7 кв. м. та частини приміщення коридору, що становить 9 кв. м., загалом 27 кв. м.

Вказав, що сторони перебували з 2004 р. у шлюбі, який з ініціативи позивачки був розірваний 20. 08. 2012 р., але він продовжує з позивачкою та дітьми проживати в АДРЕСА_1, яка є спільним сумісним майном сторін, і іншого житла у нього немає, продовжує утримувати дітей і на можливість виділити в цій квартирі в натурі рівні, пропорційні частки, у зв'язку з тим, що будинок, в якому розташована квартира спроектовано за вільним проектуванням, що дає можливість вільного перепланування без порушення норм.

Зазначив, що відповідачка народилася та виросла в неблагополучній сім'ї, будь-яких побутових умов та благ була обмежена, своїх заощаджень та матеріальних можливостей у відповідачки не було, в шлюбі відповідачкою було приватизовано АДРЕСА_2, по якій він оплатив заборгованість, щоб дружина могла приватизувати квартиру, і яка була непридатна для проживання і ним за особисті кошти та своєю працею було здійснено капітальний ремонт квартири, що суттєво покращило та суттєво збільшило у вартості це майно та вказані покращення є невіддільними від об'єкта, і ОСОБА_5 здає в найм цю квартиру та особисто отримує доходи.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24. 06. 2015 р. (з урахуванням ухвали цього ж суду від 02. 11. 2015 р. про усунення описки) залишено без задоволення в повному обсязі позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на 1/2 частину АДРЕСА_1 зі стягненням з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 2296 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, представника ОСОБА_2, ставиться питання про зміну рішення суду у частині поділу майна, а саме, визнати право власності на 1/4 частину АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 тому, що вважає його незаконним та необґрунтованим. Зокрема, вказала, що в період шлюбу з відповідачем народилося 3 дітей, відповідач не може мати дітей і тому вони вирішили звернутися до медичної клініки та зробити штучне запліднення, однак подружнє життя не склалося і 20. 08. 2012 р. шлюб між ними був розірваний, а також зазначає, що спірна АДРЕСА_1 надана їм як багатодітній сім'ї Одеською міською радою за договором купівлі-продажу за 1 грн., і вказує на інтереси дітей та неврахування судом положень ст. 70 СК України що частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також ст. 3 Конвенції про права дитини, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_4, представник ОСОБА_2, підтримала доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 вважають рішення суду правильним.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання інших осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 в частині визнання за ним права власності на 1/2 частину АДРЕСА_1 та відмовляючи у задоволенні усіх інших позовних вимогах у справі суд першої інстанції виходив з того, що вказана квартира нажита сторонами у справі на підставі договору купівлі-продажу під час шлюбу і сторони мають рівні права стосовно неї, вказавши на не встановлення судом наявності підстав для відступу від рівності часток подружжя, а стосовно АДРЕСА_2 виходив з того, що вартість цієї квартири внаслідок проведення ремонту збільшилася несуттєво, у зв'язку з чим в цій частині вимоги ОСОБА_3 задоволені не можуть, а вирішення питань щодо інших вимог є похідним від вказаного, і врахував позиції сторін і неможливість виділу в натурі часток спірних квартир.

Проте з вказаним висновком суду в повному обсязі погодитися не можна.

Відповідно до ст. 70 (Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя) у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті); при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї (частина 2 статті) і цей перелік за змістом статті не є вичерпним; за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (частина 3 статті).

Встановлено, що за свідоцтвом про шлюб (повторно) НОМЕР_1 від 17. 01. 2012 р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 04. 09. 2004 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 04. 09. 2004 р. зроблено відповідний актовий запис за № 284 з залишенням після реєстрації прізвища чоловіка - ОСОБА_3, дружини - ОСОБА_5.

За свідоцтвом про право власності на житло від 10. 02. 2006 р. управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради посвідчує, що АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 і приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» і загальна площа квартири становить 37,6 кв. м., відновна вартість на момент приватизації - 6 грн. 77 коп. і характеристика квартири наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва, з якого видно, що ця квартира складається з2 кімнат, житловою площею 10,4 кв. м. і 15,1 кв. м.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 22. 03. 2006 р. № 10172939 ОСОБА_5 на підставі вказаного свідоцтва про право власності належить АДРЕСА_2 і датою прийняття рішення про реєстрацію права власності - 22. 03. 2006 р.

Згідно свідоцтв про народження НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 05. 06. 2007 р., виданих третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 р., про що в Книзі реєстрації народжень 05. 06. 2007 р. зроблено відповідні актові записи за №№ 473, 474, 472 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Рішенням Одеської міської ради від 05. 10. 2007 р. № 1781-V «Про продаж ОСОБА_5 трикімнатної квартири АДРЕСА_1» враховуючи необхідність поліпшення житлових умов багатодітної сім'ї гр. ОСОБА_5, на підставі її звернення, постановлено продати гр. ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 1 (одну) грн., зважаючи на те, що сім'я гр. ОСОБА_5 є багатодітною та знаходиться у скрутному матеріальному становищі з дорученням управлінню капітального будівництва Одеської міської ради укласти з гр. ОСОБА_5 договір купівлі-продажу цієї квартири.

За посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 договором купівлі-продажу від 10. 09. 2008 р. (зареєстровано в реєстрі за № 4070) територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради в особі управління капітального будівництва Одеської міської ради продала, а ОСОБА_5 купила АДРЕСА_1, що складається в цілому з 3 житлових кімнат, житловою площею 55,1 кв. м., загальною площею 99,3 кв. м. з продажем майна за домовленістю сторін за 1 (одну) грн., а загальна вартість вищезгаданої квартири згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11. 06. 2008 р. становить 577043 грн., а експертна оцінка вищезгаданої квартири згідно звіту про незалежну оцінку від 11. 08. 2008 р. становить 575297 грн. і це зареєстровано 15. 10. 2008 р. в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

З технічного паспорту на АДРЕСА_1, складеному КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації нерухомості», за станом на 22. 05. 2008 р. видно, що житлова площа цієї квартири площею 55,1 кв. м. складається з 3 житлових кімнат, площею відповідно 20,5 кв. м., 15,6 кв. м. і 18,7 кв. м.

У висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09. 09. 2013 р. № 237, виконаної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, зазначено, що ринкова вартість АДРЕСА_1 складає 657068 грн.; неможливість поділу цієї квартири, в тому числі шляхом переобладнання, відповідно з ідеальними частками 1/4 та 3/4 з урахуванням будівельних норм та правил; ринкова вартість АДРЕСА_2 складає 320072 грн. і про неможливість поділу цієї квартири, в тому числі шляхом переобладнання, відповідно з ідеальними частками 1/3 та 2/3 з урахуванням будівельних норм та правил.

З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 16. 02. 2015 р. № 1322/24, виконаної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, видно, що ймовірна вартість ремонтних робіт (в тому числі заробітна плата працівників, вартість експлуатації машин та механізмів, вартість матеріалів, виробів та конструкцій) в нині діючих цінах на будівництво по капітальному ремонту АДРЕСА_2 складає 36802 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13. 02. 2014 р., що набрало чинності 25. 02. 2014 р., за визнанням з боку ОСОБА_5 позову, було задоволено позов ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини ухвалено виключити відомості про ОСОБА_3 як батька дітей з актових записів №№ 472, 473, 474 від 05. 06. 2007 р. в Третьому відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси про народження ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про що зроблена відмітка на вказаних свідоцтвах про народження.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_11 і ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 19. 08. 2014 р. з визначенням прізвища дружини - ОСОБА_11.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи, не оспорюються та не спростовані сторонами і з урахуванням позиції сторін спірним між сторонами є лише питання щодо розміру частки АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2, яка вважає, що ця частка має бути зменшена до 1/4 частки з 1/2 частки квартири, визначеної судом першої інстанції.

Апеляційний суд з урахуванням вищевикладених обставин приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність поділу між сторонами спірної АДРЕСА_1 як майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що сторони не оспорюють.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що у даному випадку мають місце обставини, що мають істотне значення, якими апеляційний суд вважає ті обставини, що спірна квартира виділялася ОСОБА_5 місцевим органом влади за вищевказаних обставин у зв'язку з багатодітністю сім'ї, тобто з урахуванням 3 дітей у сім'ї, що є рідким випадком, а не набувалася самостійно сторонами у справі (на той час подружжям) за звичайних обставин, і ці діти проживають з ОСОБА_2, чому суд першої інстанції на порушення положень ст. ст. 213-215 ЦПК України не дав належної оцінки, внаслідок чого суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Виходячи з наведених вимог закону і викладених фактичних обставин, на підставі матеріалів справи та положень ст. 70 ч. 2 СК України, ст. 303 ч. 3 ЦПК України, що у такому випадку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним відступити від рівності часток сторін (колишнього подружжя)і змінити частку ОСОБА_3 з визначеної йому судом першої інстанції в розмірі 1/2 частки спірної квартири на 1/3 частку цієї квартири.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. ст. 307, 309 ЦПК України належить змінити рішення суду першої інстанції в частині поділу спільного майна подружжя - квартири АДРЕСА_1 і визнати право власності ОСОБА_3 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1з відповідним визначенням згідно зі ст. 88 ЦПК України розміру судового збору в сумі 1690,23 грн., що підлягає стягнення з ОСОБА_3 на користь держави, а в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_2, частково задовольнити.

Змінити рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24. 06. 2015 р. в частині поділу спільного майна подружжя - квартири АДРЕСА_1 та стягнення судового збору з підстав, викладених у даному рішенні апеляційного суду, і визнати право власності ОСОБА_3 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1690,23 грн.

В іншій частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24. 06. 2015 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

О. Д. Варикаша

В. А. Станкевич