АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Колодяжної Н.Є., Котушенко С.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року у справі за позовом кредитної спілки "Взаємний кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки "Взаємний кредит", 3-я особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до кредитної спілки "Взаємний кредит", 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобовязання припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки "Взаємний кредит", 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобовязання припиненим, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 27 грудня 2013 року. В орбгрунтування заявлених та уточнених позовних вимог посилався на те, що 23 листопада 2004 року між ним та ОСОБА_3І було укладено договір кредитної лінії №231104-к на підставі якого останньому було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування в розмірі 100 000 грн., зі сплатою відсотків за користування грошима в розмірі 36% річних, з кінцевим терміном повернення до 23 листопада 2007 року.
Між позивачем та ОСОБА_3, 26 квітня 2006 року, було укладено додаткову угоду №2 до вказаного договору, якою збільшено ліміт кредитування до 200 000 грн.
В забезпечення належного виконання зобовязань позичальника за договором кредитної лінії №231104-к, 23 листопада 2004 року, між КС"Взаємний кредит" та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №231104-3 та 19 лютого 2006 року між КС"Взаємний кредит" та ОСОБА_2, ОСОБА_6 було укладено договір поруки №191206- П.
У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 умов договору кредитної лінії, станом на 18 грудня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 1 449 810 грн. 72 коп., з яких: сума кредиту 200 000 грн., проценти за користування кредитом - 461 602 грн. 72 коп., штраф 788 208 грн. З урахуванням викладеного позивач просить поновити строк позовної давності за договором кредитної лінії №231104-к від 23 листопада 2004 року, договором іпотеки №231104-з від 23 листопада 2004 року, договором поруки №191206-П від 19 грудня 2006 року визнавши причину пропуску такого строку поважною, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредитної лінії в розмірі 1 449 810 грн. 72 коп. та на задоволення вказаних вимог звернути стягнення на предмет іпотеки (квартира АДРЕСА_1) визначивши спосіб реалізації предмету іпотеки за оціночною вартістю, встановленою та проведеною відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки встановленої ст.41 Закону України "Про іпотеку", шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 30 липня 2014 року, звернулися до суду з зустрічними позовами та посилаючись на те, що їх зобовязання за договором поруки №191206-П укладеним 19 лютого 2006 року між ними та КС"Взаємний кредит" на забезпечення належного виконання ОСОБА_3 умов договору кредитної лінії №231104-к є припиненими, просили суд визнати договір поруки припиненим та визнати зобовязання за ним припиненими.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року позовні вимоги КС"Взаємний кредит" задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 231104-к від 23 листопада 2004 року у сумі 1 449 810 грн. 72 коп., яка складається з сума кредиту - 200 000,00 грн., відсотків за користування кредитом 461 602,72 грн., суми штрафів 788 208,00 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки (квартиру АДРЕСА_2). Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки за оціночною вартістю на підставі оцінки, проведеної відповідно до вимог законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України "Про іпотеку", шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2015 року заяву ОСОБА_2 щодо перегляду вказаного заочного рішення залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Оскільки ОСОБА_2 звернулась до суду апеляційної інстанції з метою захисту своїх прав, порушених заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року в частині відмови суду щодо задоволення вимог її зустрічного позову, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вказаного рішення, саме стосовно порушених прав апелянта.
Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з безпідставності вимог про визнання договору поруки та зобов'язань за даним договором припиненими.
З даним висновком в повному обсязі погодитися не можна виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 листопада 2004 року між КС "Взаємний кредит" та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір кредитної лінії №231104-к, за умовами якого позивач відкрив останньому поновлювальну кредитну лінію з правом користування грошовими коштами по частинам з лімітом кредитування у сумі 100 000 грн. зі сплатою 36% річних за користування грошима та кінцевим строком повернення не пізніше 23 листопада 2007 року.
Додатковою угодою №2 від 26 квітня 2006 року, до вказаного договору, ліміт кредитування був збільшений до 200 000 грн.
В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за договором кредитної лінії №231104-к від 23 листопада 2004 року між КС "Взаємний кредит" та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_6, прізвище якої в подальшому було змінено на ОСОБА_4, 19 лютого 2006 року було укладено договір поруки №191206-П, за умовами якого останні зобовязались перед кредитором відповідати як солідарні боржники за належне виконання ОСОБА_3 зобовязань за договором кредитної лінії №231104-к від 23 листопада 2004 року та додаткової угоди до нього.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Оскільки ОСОБА_3 не виконав взятих на себе зобовязань щодо належного виконання умов договору кредитної лінії №231104-к від 23 листопада 2004 року у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 1 449 810 грн. 72 коп., а поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (ОСОБА_4В.) несуть з останнім солідарну відповідальність перед кредитором, у спілки виникло право предявлення позову щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів.
Однак, частиною 4 статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 1 статті 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Пунктом 1.1 договору кредитної лінії №231104-к визначено строк повернення коштів - до 23 листопада 2007 року.
Пунктом 4.2 договору поруки №191206-П визначено строк її дії, а саме порука припиняється у разі коли кредитор на протязі трьох років з дня настання строку виконання зобовязань не предявить позову до поручителя.
Отже, порука це строкове зобовязання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора на задоволення свої вимог за рахунок поручителів, це означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків і спонукає кредитора до здійснення свого права, в іншому ж випадку це право припиняється, тобто якщо договір поруки припинився, то інститут позовної давності застосовано бути не може оскільки всі права та обов'язки сторін за цим договором слід вважати припиненими.
Виходячи з того, що договором поруки встановлено строк дії зобовязань, три роки від дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, а кредитним договором визначено строк його виконання до 23 липня 2007 року, то КС "Взаємний кредит" звернувшись до суду з позовом до поручителя ОСОБА_2 27 грудня 2013 року втратила можливість реалізації своїх вимог за рахунок останньої у звязку з закінченням строку предявлення такої вимоги оскільки порука є припиненою з 23 липня 2010 року, а тому висновок суду першої інстанції щодо безпідставності вимоги останньої про визнання її зобовязання за договором поруки припиненим є хибним та таким, що підлягає скасуванню.
Що ж до вимоги апелянта стосовно визнання договору поруки припиненим.
Відповідно до ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК.
За змістом стст.559, 598 ЦК припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому, в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.
Тобто, порука носить зобовязальний характер.
Отже, судовому захисту підлягає право поручителя шляхом визнання поруки такою що припинена, а не шляхом припинення договору поруки, оскільки договір поруки породжує зобовязальні правовідносини з припиненням яких втрачає чинність і договір поруки.
З урахуванням того, що припинення зобовязань за договором поруки породжує припинення цього договору, зазначена вимога ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до кредитної спілки "Взаємний кредит", 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобовязання припиненим - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до кредитної спілки "Взаємний кредит", 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобовязання припиненим задовольнити частково .

Визнати поруку ОСОБА_7, як зобов'язання за договором поруки №191206-П укладеним 19 лютого 2006 року між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та кредитною спілкою "Взаємний кредит" припиненою.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: Н.Є.Колодяжна

ОСОБА_8