Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2015 Справа №607/17527/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

при секретарі Добрянській О.І.

за участю представника банку ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі банк) звернувся в суд із позовом, який згодом уточнив, до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 56 794,12 дол. США, що еквівалентно 1 704 391,54 грн., з яких: 51 992,65 дол. США, що еквівалентно 1 560 299,43 грн. заборгованість за кредитом; 4 389,37 дол. США, що еквівалентно 131 724,99 грн. неоплачені відсотки по кредиту; 207,58 дол. США, що еквівалентно 6 229,48 грн. пеня по кредиту; 204,52 дол. США, що еквівалентно 6 137,65 грн. пеня по відсотках.

В обґрунтування вимог вказує, що 27.02.2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір за № 14, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти у розмірі 75 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 13,0 % річних, із кінцевим терміном повернення до 27.02.2028 року.

В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 1 від 27.02.2008 року.

Позичальник взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за кредитом. Посилаючись на наведене, банк просить достроково стягнути заборгованість за кредитом та штрафні санкції за неналежне виконання зобовязання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Вказав, що прострочена заборгованість виникла внаслідок зміни курсу гривні до долара США та важким матеріальним становище сімї, а тому підстав для стягнення достроково заборгованості за кредитом не має.

Крім того, посилаючись на важкий матеріальний стан, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зменшення доходу від підприємницької діяльності, просив зменшити суму нарахованої пені.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 27.02.2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір за № 14 (далі договір), відповідно до умов якого, банк надав відповідачу у кредит грошові кошти у розмірі 75 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 13,0 % річних, із кінцевим терміном повернення до 27.02.2028 року.

Згідно з умовами пунктів 5.2 договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, несвоєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів, передбачених цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,4 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1 від 27.02.2008 року, за умовами якого поручитель зобов'язався перед Банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій та пені.

Встановлено, що банк свої зобовязання щодо кредитного договору виконав повністю та надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 75 000,00 дол. США, що визнається сторонами спору.

Відповідач належним чином не виконує своїх зобовязань згідно умов договору, починаючи із 27 червня 2014 року будь-яких платежів щодо сплати кредиту не здійснює, внаслідок чого станом на 30.01.2015 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту, а саме: 4 389.37 доларів США- прострочені несплачені відсотки за користування кредитом та 2305,15 доларів США прострочено тіло кредиту.

З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 30.01.2015 року заборгованості кредитом становить 56 794,12 дол. США, з яких: 51 992,65 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочене тіло 2305,15 доларів США; 4 389,37 дол. США неоплачені відсотки по кредиту; 207,58 дол. США, що еквівалентно 6 229,48 грн. пеня по кредиту та 204,52 дол. США, що еквівалентно 6 137,65 грн. пеня по відсотках, нарахована з січня 2014 року по 30 січня 2015 року

05.09.2014 року та 13.11.2014 банком було направлено відповідачу досудову вимогу про дострокове повернення кредиту, яка залишена без задоволення.

Згідно офіційного розпорядження НБУ станом на 17.06.2015 року офіційний курс гривні до долара становить 2214,7739 грн. за 100 доларів США.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу вимог ст. ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконує своїх зобовязань згідно умов договору, починаючи із 27 червня 2014 року будь-яких платежів щодо сплати кредиту не здійснює, внаслідок чого станом на 30.01.2015 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту, а саме: 4 389.37 доларів США- прострочені несплачені відсотки за користування кредитом та 2305,15 доларів США прострочено тіло кредиту, яка по даний час не погашена.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Таким чином, позивач на праві кредитора вправі достроково вимагати повернення всієї суми позики та процентів від позичальника та поручителя у солідарному порядку.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь банку заборгованості за кредитом на суму 56 382,02 долара США, що еквівалентно 1 248 734 ,26 грн. ( 56 382,02* 22,147739), з яких: 51 992,65 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочене тіло 2305,15 доларів США та 4 389,37 дол. США неоплачені відсотки по кредиту, підлягають до повного задоволення.

Разом з тим, суд враховуючи той факт, що заявлена до стягнення сума пені у розмірі 12 367,13 грн. ( 6229,48+6137,65 грн.) нарахованої з січня 2014 року по 30 січня 2015 року є значною до сплати для відповідачів та негативно відобразиться на подальшому поверненні ними основної суми кредиту та матеріальному становищі, вважає за необхідне застосувати вимоги ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки за порушення виконання зобовязання.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статей 258, 267 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 є малолітні діти Діана, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Андрій, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження Серії І-ИД № 201069 від 22.07.2014 року та Серії І-ИД № 198140 від 03.06.2014 року, виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

З довідки Управління соціальної політки Тернопільської міської ради за №2029 від 24.03.2015 року вбачається, що дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 за 2014 рік встановлено, що розмір доходу за звітний період становить 231 618,00 грн. ( в місяць- 17 801,50 грн.)

Враховуючи вищенаведені обставини справи, приймає до уваги майновий та сімейний стан позичальника, зокрема, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає за необхідне зменшити суму нарахованої пені до 500,00 грн.

При цьому, суд врахував інтереси не лише боржників, але і банку, прийшовши до висновку, що зменшення суми нарахованої пені до 500,00 грн. не завдасть значних збитків кредитору.

Згідно з вимогами ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь банку заборгованості по кредитному договору в сумі 56 382,02 дол. США, що еквівалентно 1 248 734,26 грн., з яких: 51 992,65 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочене тіло 2305,15 доларів США та 4 389,37 дол. США неоплачені відсотки по кредиту, а також 500,00 грн. пені за неналежне виконання зобовязання.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо скрутного матеріального становища та зміни курсу гривні до долара США як підставу для відмови у задоволенні позову банку, оскільки відсутність доходу, зміна курсу валюти не звільняє боржника від виконання взятих на себе зобовязань згідно умов договору кредиту.

При цьому, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що починаючи із 27 червня 2014 року будь-яких платежів щодо сплати кредиту він не здійснює, станом на 30.01.2015 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту, а саме 4 389.37 доларів США- прострочені несплачені відсотки за користування кредитом та 2305,15 доларів США прострочено тіло кредиту, яка по даний час не погашена.

Крім того, із відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 827,00 грн. з кожного.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 553, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України заборгованість за кредитним договором за № 14 від 27.02.2008 року у розмірі 56 382 (пятдесят шість тисяч триста вісімдесят два),02 долара США, що еквівалентно 1 248 734 грн.26 коп. та 500 грн. пені за неналежне виконання зобовязання, а також по 1 827 грн сплаченого судового збору з кожного.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуюча І.М. Черніцька