У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі - УМВС України в Полтавській області), Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду.

В обґрунтування позову зазначав, що 13 травня 2012 року відносно нього було порушено кримінальну справу по факту умисного вбивства ОСОБА_4, яка неодноразово розглядалася судами та обрано запобіжний захід у виді утримання його під вартою, а 27 червня 2012 року вручено обвинувальний акт про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України. Останнім вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 3 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 червня 2014 року його визнано невинуватим в пред'явленому обвинуваченні та виправдано у зв'язку з недоведеністю вчинених кримінальних правопорушень, захід забезпечення у виді тримання під вартою скасовано та звільнено з-під варти у залі судового засідання. Таким чином, він перебував під слідством та судом з 15 травня 2012 року по 10 червня 2014 року, а всього 2 роки і 27 днів). Вважає, що його тримання під вартою та здійснення відносно нього кримінального провадження було незаконним. У зв'язку з наведеним просив стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на його користь моральну шкоду в розмірі 350 тис. грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ДКС України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_2 28 700 грн 93 коп. моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте звернувся із заявою про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин, він підлягає поновленню.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для витребування та необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Полтавської області 2 березня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний