Справа № 522/5305/15-ц
Провадження № 4с/522/96/15
У Х В А Л А

23 червня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ільченко Н.А.,

при секретарі Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця відділу Примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на постанову головного державного виконавця відділу Примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про відмову у відкритті провадження від 24.02.2015 року ВП №46647648, в якій просить визнати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.02.2015 року ВП № 46647648 неправомірною; скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.02.2015 року ВП № 46647648; зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів. В обґрунтування скарги зазначає, що постанова є незаконною, оскільки була прийнята з порушенням норм Закону «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та просив задовольнити скаргу, ця заява приєднана судом до матеріалів справи.

Представник ДВС України у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2015 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції ОСОБА_1 була подана заява про відкриття виконавчого провадження разом з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів.

Постановою від 24.02.2015 року ВП № 46647648 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів.

Відповідно до резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів, ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 2.8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження.

Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції.

Після накладення резолюції керівником Відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів, що підлягає негайному виконанню надійшла на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції 20.02.2015 року, а постанова від 24.02.2015 року ВП № 46647648 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів винесена 24.02.2015 року.

Таким чином постанова від 24.02.2015 року ВП № 46647648 про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена та надіслана з порушенням ч. 2 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, а саме винесена та надіслана не на наступний день після надходження виконавчого документу.

Крім того, відповідно до п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця;

прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами;

ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою;

Як вбачається з постанови від 24.02.2015 року ВП № 46647648 про відмову у відкритті виконавчого провадження, постанова не відповідає п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме зазначена постанова не містить такі обов'язкові реквізити:

б) мотивувальна частина постанови не містить мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), а саме не зазначено яким чином відсутність в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів місця проживання чи перебування стягувача, відсутність ідентифікаційного коду субєкта господарської діяльності боржника, індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача, відсутність строку предявлення виконавчого документа до виконання унеможливлюють виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів, шляхом витребування у Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки разом з документами, що додано замовником до заяви для отримання містобудівних умов та обмежень, а також витребування у управління чинної містобудівної документації на місцевому рівні. У постанові не зазначено у чому саме полягає неможливість виконання зазначеного виконавчого документу;

в) резолютивна частина постанови не містить: прізвища, імені, по батькові фізичної особи, якої надсилається копія постанови;

ґ) копія постанови, що направлена стягувачу не затверджена підписом начальника відділу або його заступника.

Також у заяві про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015 року зазначено ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності боржника (Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради), а за таких обставин державний виконавець у заяві про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015 року, у додатках до цієї заяви та у виконавчому документі мав усю необхідну інформацію для відкриття виконавчого провадження.

Також необхідно зазначити, що стягувач обмежений у праві самостійно отримати конфіденційну інформацію відносно боржника, а отримання такої інформації судом після завершення розгляду заяви про забезпечення доказів й видачі виконавчого документа законом не передбачено.

Стягувач обмежений у праві самостійно витребувати конфіденційну інформацію відносно боржника, а державний виконавець відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України Про виконавче провадження наділений повноваженнями на збір інформації, у тому числі й конфіденційної, під час здійснення виконавчого провадження, отже, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконною.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому документі ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності боржника (для юридичних осіб), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, частина 2 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження встановлює, що під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Враховуючи вищезазначене, державний виконавець мав повноваження та мав право одержувати інформацію стосовно ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності боржника, хоча зазначена інформація у даному випадку жодним чином не сприяє виконанню виконавчого документу і його виконання можливе без інформації стосовно ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності боржника.

Також, в постанові від 25.06.2014 року Верховний Суд України розглянув заяву про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. ст. 18, 26 Закону України Про виконавче провадження, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та зробив правовий висновок стосовно того, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця відділу Примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.02.2015 року ВП № 46647648 неправомірною.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.02.2015 року ВП № 46647648.

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н.А.Ільченко

23.06.2015