Провадження № 2/521/391/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Малиновський райсуд м.Одеси

в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.

при секретарях - Чайковській О.В., Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2 про визнання помилковою нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування помилково вчиненої нотаріальної дії, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2012 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2 про визнання помилковою нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування помилково вчиненої нотаріальної дії, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування свідоцтва державної реєстрації права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що нотаріальна дія, вчинена у Сьомій Одеській державній нотаріальній конторі державним нотаріусом ОСОБА_3В 19.08.2002р. за реєстр. № 2-3644 по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/80 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 54, розташованого по пр. Свободи у м. Одесі одноособово на ім'я ОСОБА_2 частками за наявності спадкоємця першої черги, під умовами і застереженнями помилкова. Виходячи з того, що Нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину лише ОСОБА_2 за наявності сина ОСОБА_4.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач та третя особа по справі в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі про що надали вмотивовані письмові заперечення. Посилались на законність вчинення нотаріальних дії та безпідставність вимог, що заявила ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі № 2/1519/731/11 за позовом ОСОБА_1 до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання помилковою нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування помилково вчиненої нотаріальної дії, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно.

08.05.2012 року Сьома Одеська державна нотаріальна контора звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2012 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2012 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

04.08.2010 року Київським районним судом м. Одеси було винесено рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення в житлове приміщення, стягнення збитків, визначення порядку користування будинком, приведення стану квартири у відповідності до технічного паспорту, визначення порядку користування квартирою за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Одеська державна нотаріальна контора, Сьома одеська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту неприйняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання частково недійсним заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири, визнання співвласником квартири, визначення частки у спільній сумісній власності, встановлення факту придбання квартири за особисті кошти, визнання ОСОБА_2, такою, що відмовляється від спадщини, позбавлення права користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку, визнання ОСОБА_2, такою, що не прийняла спадщину, встановлення факту особистих витрат на утримання і поліпшення квартири, визнання права власності за давністю та визнання одноособового права власності на квартиру, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. Згідно до вказаного рішення ОСОБА_1 було зобовязано не чинити перешкоди ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, у користуванні 9/80 будинку № 54 по проспекту Свободи в м. Одесі, які належать їх на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2012 року, шляхом вселення ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 у вказане приміщення. В задоволенні інших позовних вимог та зустрічних позовних вимог було відмовлено.

09.12.2010 року Ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2010 року було залишено без змін.

30.03.2011 року Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2010 року було залишено без змін.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2005 року ОСОБА_4 було позбавлено свободи на строк 8 років.

ОСОБА_1 не є учасником нотаріального процесу, так як не є спадкоємицею до майна ОСОБА_7, яка померла «11» листопада 2001 року, і її цивільні права не були порушені.

При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/80 часток житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим), який належав ОСОБА_7, яка померла 11.11.2001 року, на ім'я спадкоємиці першої черги (дочки) ОСОБА_2 законні інтереси ОСОБА_1 не були порушені, так як вона взагалі не являється спадкоємицею. Тому вона є особою, яка не брала участі у вчиненні нотаріальної дії, але вважає, що її права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, відповідно п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31.01.1992 року (із змінами).

Окрім того порушена ст. 16 ЦК України, позивачем обраний не передбачений законом спосіб захисту цивільного права, а саме визнання помилковою нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування помилково вчиненої нотаріальної дії, скасування свідоцтва про право власності на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно.

У позивача ОСОБА_1 є спір про право цивільне. Позивач звернувся до суду з позовною заявою не тільки про визнання помилковою нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про скасування свідоцтва про право на спадщину, а і про скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно. Спадкове майно складалося з нерухомого майна, а саме з: 9/80 часток житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим).

Згідно із ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження нерухомого майна. Спадкове майно складається з 9/80 частини житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим), яке знаходиться на території Київського району, тому позов ОСОБА_1 повинен бути пред'явлений до Київського районного суду м.Одеси.

ОСОБА_1 зверталась до Київського районного суду м.Одеси з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину, виданого Сьомою О ДНК 19.08.2002 року за реєстровим № 2-3644 не дійсним. Сьома ОДНК була однієї із третіх осіб і рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04.08.2010 року справа № 2-1790/10, яке набрало законної сили 30.03.2011 року, ОСОБА_1 було відмовлено в визнанні свідоцтва про право на спадщину не дійсним.

По даній справі Сьома одеська державна нотаріальна контора не може бути належним відповідачем, тому що згідно п.5 Постанови Пленуму Верхового суду України № 2 від 31.01.1992 року нотаріуси та інші органи, які виконують нотаріальні дії, беруть участь як заінтересовані особи.

Державною нотаріальною конторою при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 19.08.2002 року за реєстровим № 2-3644 на 9/80 частин житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим) на ім'я ОСОБА_2 не були порушені вимоги законодавства, яке діяло на день видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: Цивільного кодексу України, Закону України "Про нотаріат" і Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України".

07.05.2002 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на 9/80 частин житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим), які належали її матері ОСОБА_7. На підставі вищезазначеної заяви було заведено спадкову справу № 400/2002. В заяві ОСОБА_2 зазначила, що спадкове майно складається з 9/80 частин житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим) і зазначила, що крім неї інших спадкоємців немає. Після надання всіх необхідних документів ОСОБА_2 19.08.2002 року за реєстровим № 2-3644 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/80 часток житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим), які належали ОСОБА_7, яка померла 11.11.2001 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на підставі законодавства, яке діяло на день видачі свідоцтва (ст. 560 ЦК України і п.109 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

ОСОБА_4 - син ОСОБА_7 не вчинив дій, передбачених ст. 549 ЦК України (1963 року), фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном, не надав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на протязі 6-ти місяців з дня смерті матері, тобто до 11.05.2002 року і на день видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю, який своєчасно прийняв спадщину, в нотаріальній конторі не було відомостей про його існування. З цих обставин він рахується спадкоємцем, який на момент видачі свідоцтва про право на спадщину тобто на 19.08.2002 року спадщину не прийняв.

Статтею 550 ЦК України (1963 року), п. 123 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" передбачає, що спадкоємці, які одержали свідоцтво про право на спадщину певної частини спадкового майна в подальшому видаються наступні свідоцтва про право на спадщину інших частин спадкового майна яке не перераховано в раніше виданому свідоцтві.

У випадку видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину на інше майно і з'явлення спадкоємців, які не були включені в раніше видане свідоцтво, вони також можуть бути включені в свідоцтво про право на спадщину за письмовою згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Згода вимагається, якщо такі спадкоємці не прийняли спадщину в строки встановлені законом. Тому при видачі наступного свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4 (три четверті) частки квартири під № 105 (сто п'ятим), розташованої в місті Одесі по вулиці Малиновського в будинку під № 19 (дев'ятнадцятим) ОСОБА_4 був включений в коло спадкоємців ОСОБА_7 за згодою ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, на підставі її заяви про згоду на включення його в наступне свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.09.2002 року вх. № 2473. Крім того ОСОБА_4 було подано до нотаріальної контори заяву про те, що йому відомо про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на 9/80 часток житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим), та про те, що він не претендує на отримання у спадок частки житлового будинку, розташованого в місті Одесі по проспекту Свободи під № 54 (п'ятдесят четвертим).

ОСОБА_4 не приймав спадщину і не відмовлявся від неї, тому він не порушив вимоги ст. 548 ЦК України (1963 року). Він був включений в коло спадкоємців на підставі заяви ОСОБА_2, і подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2002 року № 1659.

На підставі вищезазначеного 13.03.2003 року за реєстровим № 1-868 Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в рівних частках кожному було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 (три четверті) частки квартири під № 105 (сто п'ятим), розташованої в місті Одесі по вулиці Малиновського в будинку під № 19 (дев'ятнадцятим).

Керуючись ст. ст. 549, 550 ЦК України, ст. ст. 114, 208 210, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2 про визнання помилковою нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування помилково вчиненої нотаріальної дії, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: