Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22ц-778/2450/2015 р. Головуючий у 1-й інстанції: Нікітенко Н.П.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Прокурора Ленінського району м. Запоріжжя на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2014 року за скаргою ОСОБА_5 на дії Головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас Коньон Олена Родрігівна, заінтересована особа Прокурор Ленінського району м. Запоріжжя -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на дії Головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас Коньон Олена Родрігівна в якій зазначив, що 14.05.2012 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист №2-655/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ПАТ "СЕБ Банк" заборгованості та судових витрат у розмірі 2414562,33 грн.

28.08.2013 р. Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ було відкрите виконавче провадження №39497715 з примусового виконання зазначеного рішення суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року було змінено стягувана у виконавчому провадженні на ТОВ "СКАЙ КЕПІТАЛ".

13.01.2014 року головним державний виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Касас Коньон О.Р. було повернуто виконавчий документ за виконавчим провадженням ВП 39497715 стягувачу на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження".

До цього 11.01.2014 головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Касас Коньон О.Р. у межах виконання зазначеного виконавчого провадження було винесено постанову про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 241456,23 грн.

Одночасно з завершенням виконавчого провадження №39497715, а саме: 13.01.2014 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас Коньон О.Р. вчинено дії, які суперечать діючому законодавству, а саме: виділено у окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 11.01.2014 року за №39497715, про що 14.01.2014 р. винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження за №41476776.

Заявник вважав дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Касас Коньон О.Р. щодо виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.01.2014 р. за №39497715 є незаконними (неправомірними) та просить скасувати відповідну постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2014 року скаргу задоволено. Визнано дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Касас Коньон О.Р. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2014р. ВП № 41476776 про стягнення з ОСОБА_5, виконавчого збору у розмірі 241456.23 грн. незаконними. Визнано постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2014р. ВП № 41476776 про стягнення з ОСОБА_5, виконавчого збору у розмірі 241456.23 грн. - неправомірною.

Прокурор Ленінського району м. Запоріжжя звернувся до суду із апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення представників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частин 2,3 статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Задовольняючи скаргу, в якій ним одночасно оскаржувались як дії, так і рішення державного виконавця з приводу стягнення з боржника виконавчого збору, суд дійшов висновку, що така скарга підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

За змістом статей 25, 27, 28 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Примусове виконання рішення, стягнення виконавчого збору можливе у разі ненадання боржником у строк, встановлений для добровільного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2012 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист №2-655/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ПАТ "СЕБ Банк" заборгованості та судових витрат у розмірі 2414562,33 грн.

28.08.2013 р. Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ було відкрите виконавче провадження №39497715 з примусового виконання зазначеного рішення суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року було змінено стягувана у виконавчому провадженні на ТОВ "СКАЙ КЕПІТАЛ".

11.01.2014 року головним державний виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Касас Коньон О.Р. було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 241456.23 грн. (а.с. 182).

13.01.2014 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас Коньон О.Р. виділено у окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 11.01.2014 року за №39497715, про що 14.01.2014 р. винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження за №41476776 (а.с. 185).

13.01.2014 року головним державний виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Касас Коньон О.Р. було повернуто виконавчий документ за виконавчим провадженням ВП 39497715 стягувачу на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження".

Задовольняючи скаргу суд помилково розглянув зазначені вимоги в порядку, передбаченому розділом УІІ ЦПК України.

Зазначеним порядком встановлюється форма судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень.

У зв'язку з цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто судом, що видав виконавчий документ.

Оскільки провадження у цивільній справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень, скарги боржника у виконавчому провадженні на рішення і дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а належать до юрисдикції адміністративного суду, бо у даному разі об'єктом виконання є не рішення суду першої інстанції, що виконується, а постанова державного виконавця, як виконавчий документ.

За роз'ясненнями п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" N 6 від 07.02.2014 року оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Як роз'яснено у пункті 6 постанови Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року у редакції від 30 вересня 2013 року "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладання штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

За змістом пункту 7 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладання штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладанням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, який орган, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов держаного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таким чином, скарга щодо оскарження дій державного виконавця по винесенню постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору, а також оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції по даній справі необхідно скасувати, провадження у справі слід закрити з підстав, визначених пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 205, 307, 310, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора Ленінського району м. Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2014 року у цій справі скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії Головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас Коньон Олени Родрігівни закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: