Справа № 0538/4153/2012
Провадження № 4-с/265/30/15
У Х В А Л А

17 липня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Барачній І.О.,

за участю представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закінчення виконавчого провадження,

зацікавлені особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби

Маріупольського міського управління юстиції,

ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2015 року ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності в інтересах стягувача ОСОБА_4, звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_6, зазначивши, що на виконанні Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2/265/2/14, виданий 17 листопада 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про виселення ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1. 31 березня 2015 року ОСОБА_4 поштою отримав постанову державного виконавця від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_5 як виконаного. Заявник вважає, що вказана постанова винесена в порушення вимог п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий лист залишився не виконаним. У самій оскаржуваній постанові зазначено, що боржник ОСОБА_5 не відмовляється виселятися, але в квартирі проживає неповнолітній син боржниці ОСОБА_9, який зі слів матері страждає на епілепсію та потребує догляду, а також чоловік боржниці ОСОБА_10, які за виконавчим документом виселенню не підлягають. Таким чином, рішення суду не виконане, а тому підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні. Заявник просить визнати оскаржувану поставу неправомірною та зобов'язати державного виконавця усунути порушення, а саме виконати рішення суду щодо виселення ОСОБА_5

Представник заявника ОСОБА_1 скаргу в судовому засіданні підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним в скарзі. Також додала що рішення суду не виконується вже тривалий час, неповнолітня дитина ОСОБА_9 , який проживає в квартирі з якої виселяють ОСОБА_11 не має законних підстав там знаходитися, при тому що у неповнолітнього є місце для постійного проживання. Просить суд задовольнити вимоги викладені в скарзі в повному обсязі.

Старший державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, проти скарги заперечувала в зв'язку з тим, що державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції вірно застосовані норми Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження. Також зазначила, що в теперішній час саме вона є державним виконавцем за спірним виконавчим провадженням і до її компетенції належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_11, - адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважає її необґрунтованою. Пояснив, що дійсно в квартирі АДРЕСА_2 проживає неповнолітній ОСОБА_9 який хворіє не епілепсію, на що надав суду підтверджуючі документи. Вказана дитина постійно потребує стороннього догляду, іншого місця проживання у неї не має, а тому ОСОБА_11 як турботлива мати змушена надавати догляд своїй дитині, у звязку з чим вона що дня приходить та доглядає за сином. Просить суд прийняти рішення в інтересах дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 березня 2014 року усунуто перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири ОСОБА_5, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 без надання іншого жилого приміщення. На виконання вказаного рішення суду 17 листопада 2014 року видано виконавчий лист № 2/265/2/14, який перебував на виконанні.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевскького відділу виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 19 березня 2015 року прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_5 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» як виконане.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільнені приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

В оскаржуваній постанові державний виконавець вказує, що боржник ОСОБА_5 не відмовляється виселятися, але в квартирі проживає неповнолітній син боржниці ОСОБА_9, який зі слів матері страждає на епілепсію та потребує догляду, а також чоловік боржниці ОСОБА_10, які за виконавчим документом виселенню не підлягають.

При цьому в судовому засіданні державний виконавець наголошував на тому, що речі ОСОБА_11 знаходяться в квартирі, а тому не можливо зробити висновок чи виїхала ОСОБА_11 з квартири чи ні, також представником зацікавленої особи ОСОБА_11 визнається той факт, що ОСОБА_11 кожного дня перебуває в зазначеній квартирі нібито для догляду за дитиною, тим самим визнається той факт, що вона користується квартирою в повному обсязі.

Таким чином, постанова і пояснення зацікавлених осіб свідчать про те, що рішення суду державним виконавцем не виконане, а отже відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження як виконаного.

Суд не приймає до уваги пояснення представника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_3 про необхідність прийняття рішення в інтересах дитини, оскільки розглядаючи скаргу на дії державного виконавця в частині виселення ОСОБА_11 суд не вирішує питання щодо виселення неповнолітнього ОСОБА_9 а тому його інтереси жодним чином не порушуються.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд визнає неправомірною постанову державного виконавця ВП № 45539511 від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/265/2/14 від 17 листопада 2014 року щодо виселення ОСОБА_13 з квартири АДРЕСА_1, а також вважає необхідним зобов'язати повноважну посадову особу державної виконавчої служби скасувати зазначену постанову та виконати виконавчі дії, направлені на виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закінчення виконавчого провадження, зацікавлені особи: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ВП № 45539511 від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/265/2/14 від 17 листопада 2014 року щодо виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 - неправомірною.

Зобов'язати повноважну посадову особу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову ВП № 45539511 від 19 березня 2015 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/265/2/14 від 17 листопада 2014 року щодо виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконати виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа № 2/265/2/14, виданого 17 листопада 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі в п'ятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали.

Суддя ________________ Шиян В.В.