У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, витрат на дослідження автомобіля та послуг адвоката,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, витрат на дослідження автомобіля та послуг адвоката.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 5 серпня 2011 року блоизько 20.00 год. ОСОБА_2 безпричинно застрибнув на дах автомобіля, що належить позивачу та почав наносити удари ногами по даху багажника та по даху автомобіля, в результаті чого було пошкоджено автомобіль та завдано шкоди у розмірі 6 679,85 грн. Після цього відповідач заподіяв позивачу легкі тілесні ушкодження.

У зв'язку із цим позивач просив стягнути з відповідача у якості відшкодування матеріальної шкоди у сумі 6 679,85 грн, 20 000,00 грн у рахунок відшкодування немайнової шкоди, 500,00 грн за проведення автотоварознавчого дослідження та 5 000,00 грн у якості відшкодування вартості послуг адвоката у кримінальному провадженні.

Позивач також зазначав, що обставини спричинення майнової шкоди та шкоди здоров'ю позивачу встановлені Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року, яким ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 серпня

2015 року позовну заяву ОСОБА_3залишено без задоволення.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 серпня

2015 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням апеляційного суду Харківської області від

29 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішеннята залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції керувався положеннями статті 1166 ЦК України та вірно вважав, що позивачу була причинена майнова шкода з вини відповідача.

Відповідно до звіту № 240/2011 від 16 грудня 2011 року спеціаліста-авто товарознавця розмір майнової шкоди становить 6 679,85 грн, також підлягають стягненню сплачені позивачем 500 грн за визначення вартості майнової шкоди Товарною біржею «Радар».

Апеляційний суд правильно зазначав, що доводи відповідача стосовно того, що він будь-яких протиправних дій відносно позивача не вчиняв, спростовуються свідченнями свідків, які були безпосередньо на місці пригоди, та протоколом огляду місця події від 5 серпня 2011 року.

Визнаючи розмір моральної шкоди в сумі 1 000 грн, колегія суддів апеляційного суду, вірно враховувала вимоги розумності і справедливості та виходила з вимог статті 23 ЦК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Разом із тим, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення

5 000,00 грн у якості відшкодування вартості послуг адвоката у кримінальному проваджені, апеляційний суд вірно вважав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження підстав задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня

2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня

2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, витрат на дослідження автомобіля та послуг адвоката, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна