АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2835/13-ц 22-ц/774/99/К/15
Справа 210/2835/13-ц Головуючий у 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/99/К/15-ц Чайкіна О.В.
Категорія 27 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н.М.,

суддів - Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Масловій К.В.

за участю: представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»- Колісниченка Євгена Юрійовича,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» ( надалі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №014/3660/146007/82, за умовами якого ОСОБА_6 отримав кредитні кошти у сумі 196460,00 грн. строком на 120 місяців під 16.5% річних з 24.03.2008 року по 24.03.2018 року.

В забезпечення належного виконання позичальником умов Кредитного договору між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено Договір поруки № 014/08/05-01/081/08 від 24.03.2008 року , згідно якого вона взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням ОСОБА_6, що виникають з умов договору, в повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору, станом на 06.03.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка складає 249712,26 грн. , в тому числі: непогашена сума кредиту - 167690,00 грн., несплачені проценти - 60584,08 грн., нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків - 60584,08 грн., яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь та сплачений судовий збір у розмірі 2497,13 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2013 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 188456,70грн. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/3660/146007/82 від 24.03.2008 року. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір у розмірі по 942,28 грн. з кожного. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального законодавства, просить рішення суду в частині солідарного стягнення з неї на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 188456,70грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до неї.

Зокрема вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що поручителю направлялись вимоги по достроковому погашенню заборгованості та визначення нового строку виконання кредитного зобов'язання, оскільки докази про їх отримання в матеріалах справи відсутні, тому позивачем позов заявлено передчасно.

Суд безпідставно не застосував преклюзивний строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя по поверненню прострочених боргових сум, погашення яких, згідно з умовами договору, визначено періодичними платежами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем ОСОБА_4 лише в частині позовних вимог, заявлених до неї, як до поручителя. В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи 24.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №014/3660/146007/82, за умов якого ОСОБА_6 отримав кредитні кошти у сумі 196460,00 грн. строком на 120 місяців під 16.5% річних з 24.03.2008 року по 24.03.2018 року (а.с. 4-8).

В забезпечення належного виконання позичальником умов Кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено Договір поруки № 014/08/05-01/081/08 від 24.03.2008 року , згідно якого вона взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням ОСОБА_6, що виникають з умов договору, в повному обсязі цих зобов'язань. ( а.с.12,13).

Відповідач ОСОБА_6 належним чином не виконував свої зобов'язання через що станом на 06.03.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 249712,26 грн., в тому числі: непогашена сума кредиту - 167690,00 грн., несплачені проценти - 60584,08 грн., нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків - 60584,08 грн. ( а.с.17,18).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії І-Ки НОМЕР_1 від 11 листопада 2014 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.135).

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи солідарно з боржника та поручителя суму заборгованості за кредитним договором та зменшуючи розмір пені, суд першої інстанції дійшов висновку, що боржник ОСОБА_6 належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку із чим заборгованість слід солідарно стягнути з нього та поручителя на користь банку.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України, положення якої згідно з ч. 2 ст. 1054 цього Кодексу застосовуються до відносин за кредитним договором, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором.

У зв'язку із неналежним виконанням боржником ОСОБА_6 умов кредитного договору, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" достроково звернувся до нього та поручителя ОСОБА_4, яка є його дружиною, про дострокове повернення кредитних коштів, шляхом надіслання за адресою їх реєстрації Вимогу про дострокове виконання грошового зобов'язання за кредитним договором ( а.с.15,16).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Підставами для припинення поруки можуть бути лише ті факти, які виникли після вчинення правочину. Закон пов'язує припинення поруки зі зміною зобов'язання, забезпеченого порукою.

Таким чином, згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 5 лютого 2014 року № 6-160цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як убачається з матеріалів справи, а ні збільшення обсягу відповідальності, а ні зміни основного зобов'язання без згоди поручителя по кредитному договору не відбулось. Вимога ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про дострокове повернення кредитних коштів у зв'язку із неналежним виконанням боржником умов кредитного договору відповідає вимогам законодавства ст.1054 ЦК України та умовам кредитного договору п. 16 та не може бути підставою для припинення дії поруки.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що у зв'язку із вимогою про дострокове повернення кредитної заборгованості збільшився обсяг зобов'язань поручителя, тому що вони не відповідають вимогам законодавства.

Також, колегія суддів не звертає увагу на доводи апеляційної скарги в частині закінчення строку пред'явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення прострочених боргових сум, які визначені періодичними платежами, з огляду на наступне.

Частина 4 ст.559 ЦК України передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 4.1 Договору Поруки від 24 березня 2008 року передбачено, що сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору , Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі у відповідності до ч.1,2 ст.554 ЦК України.

Пунктом 5.1. зазначеного Договору передбачено, що він діє з дати його підписання до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі.

Пунктом 1.1.7 Кредитного договору №014/3660/146007/82, сторони погодили дату остаточного погашення кредиту 24 березня 2018 року ( а.с.4).

З викладеного убачається, що строк настання виконання основного зобов'язання, який визначений у кредитному договорі 24 березня 2018 року - не настав, тому підстави для застосування ч.4 ст.559 ЦК України - відсутні.

Колегія суддів також не знаходить підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, майже через рік після ухвалення 13 грудня 2013 року судового рішення.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , разом із його дружиною ОСОБА_4, та їх дітьми, що підтверджується адресними довідками, актом про проживання( а.с. 25,26,131,135).

Відповідач ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6, проживаючи разом із спадкодавцем за час відкриття спадщини.

Згідно із ч.ч.1,3, ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї.

Частиною 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину , у складі якої є нерухоме майно , зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: