Номер провадження: 22-ц/785/4824/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С. Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д., Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення фактів, стягнення майнової та моральної шкоди, зобов`язання спростувати інформацію, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2015 року,-

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист честі і гідності та у подальшому уточнив позовні вимоги і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24 вересня 2012 року, заступником начальника відділу пенсійного забезпечення військовослужбовців ОСОБА_2 було здійснено перерахунок пенсії позивача ,як військовому пенсіонеру з урахуванням розміру посадового окладу ПО=1600 грн., перерахунок пенсії ОСОБА_1 було здійснено шляхом зменшення посадового окладу з ПО=2070 грн. до ПО=1600 грн., документи, які мали би стати правовою підставою для перерахунку пенсії, на момент перерахунку (24.09.2012 р.) були відсутні, та виготовлені (складені) фахівцями Південного оперативного командування та ІНФОРМАЦІЯ_1 лише 28.09. 2012 року, перерахунок пенсії військовому пенсіонеру ОСОБА_1 , з посадового окладу ПО=1600 грн. було здійснено за усним розпорядженням начальника Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців ОСОБА_3 , на підставі лише телефонної домовленості з посадовою особою Південного оперативного командування, за відсутності необхідних документів у ПФУ, розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовому пенсіонеру ОСОБА_1 , було встановлено з порушенням вимог п.5 постанови КМУ від 13.02.2008 № 45, тобто без визначення відповідної посади військовослужбовця Збройних Сил України, військовий комісар Одеського обласного військового комісаріату, листом № 4197 від 24 жовтня 2012 року звернувся до начальника Головного управління ПФУ з проханням зупинити реалізацію подання від 28.09.2012 року № 911 про перерахунок пенсії військовому пенсіонеру ОСОБА_1 , з ПО=1600 грн. у зв`язку з невірно вказаним найменування посади для визначення розміру посадового окладу у довідці № 21611 від 28 вересня 2012 року, листом від 14.03.2013 року № 139/А-11, 299/А-11 - начальник Головного управління ПФУ визнав факт порушення порядку проведення перерахунку пенсії військовому пенсіонеру ОСОБА_1 з посадового окладу ПО=1600 грн., до посадових осіб ПФУ ( ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ), винних у порушенні порядку проведення перерахунку пенсії військовому пенсіонеру ОСОБА_4 - застосовані заходи дисциплінарного впливу, лист Головного управління ПФУ № 2189/А-11 від 30.10.2012 року містить інформацію: «Перевіркою пенсійної справи встановлено, що пенсія обчислена та виплачується відповідно до чинного законодавства» - яка є недостовірною і стала причиною для виникнення тривалого конфлікту з ГУПФУ, зміст листа ПФУ № 139/А-11 від 20.02.2013 року не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян». Відповідь надана не по суті змісту повторної скарги від 29.01.2013 року і є звичайною відпискою, надана листом № 139/А-11 від 20.02.2013 року інформація: «Таким чином при проведенні перерахунку пенсії фахівці Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців, діяли у межах повноважень і у спосіб, визначений законодавчими та нормативними актами» - є недостовірною.

Позивач остаточно просив задовольнити уточнений позов (а.с.75-78).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у задоволенні.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того,що у діях відповідача відсутні складові елементи поширення недостовірної інформації ,а встановлення фактів визначених позивачем не потребують встановленню судовим рішенням ,оскільки такі факти наявні самі по собі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції .

З матеріалів справи вбачається , що позивач є військовим пенсіонером та перебуває на обліку в ГПФУ в Одеській області ,отримує пенсію його посадовий оклад з 01.01.2008 року встановлений у розмірі ПО=2070 грн. , що підтверджується листом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВСЗ/00-108079 від 14.05.2008 року (а.с.9), довідкою МОУ № 108079 від 12.08.2012 року (а.с.10).

З 01.10.2012 року пенсію позивача було зменшено на 1200 грн. ,враховуючи розмір посадового окладу ПО=1600 грн.,що підтверджується розрахунком пенсії (а.с.14-15).

На звернення позивача до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області з заявами про проведення перевірки правильності зменшення розміру пенсії позивача ,було встановлено ,що в тарифікаційному листі на ОСОБА_1 (подання від 28.09.2012 року вих. № 911) невірно вказано найменування посади для визначення посадового окладу, що підтверджується зверненням Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4197 від 24.10.2012 року (а.с.16).

У подальшому на повторне звернення позивача до ГУПФУ в Одеській області , листом позивачу було повідомлено, зокрема про те, що 28.09.2012 року облвійськкоматом головному управлінню була надана уточнююча довідка про розмір грошового забезпечення з протарифікованим відділом соціального забезпечення управління Південного оперативного командування та приведеним у відповідність посадовим окладом за вищезазначеною посадою в розмірі 1600 грн., на підставі якої позивачу з 01.10.2012 року пенсію перераховано з меншого грошового забезпечення. Таким чином при проведенні перерахунку пенсії фахівці управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян діяли у межах повноважень і у спосіб,визначений законодавчими та нормативними актами (а.с.24).

Відповідно до п. 9 Порядку проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,та деяких інших осіб», та внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року, перевіряти правильність складання довідок є правом Пенсійного фонду України та його головних відділень, а не обов`язком.

Відповідальність за довідки, що надаються до органів Пенсійного фонду повинні нести органи, які їх видають.

Невірність визначення найменування посади для визначення посадового окладу позивача, був визнаний військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджується зверненням військового комісара №4197 від 24.10.2012 року (а.с.16).

Суд першої інстанції вірно встановив ,що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі наданої уточнюючої довідки про розмір грошового забезпечення з протарифікованим відділом соціального забезпечення управління Південного оперативного командування та приведеним у відповідність посадовим окладом за вищезазначеною посадою в розмірі 1600 грн.

Відповідно до відповіді на звернення позивача ГУПФУ в Одеській області № 139/А-11,299/А-11 від 14.03.2013 року ,вбачається , що відповідно до наданого 25.10.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 листа про зупинення реалізації подання від 28.09.2012 № 911 ,позивачу з 01.10.2012 року поновлено обчислення пенсії з урахуванням посадового окладу у розмірі 2070 грн. (а.с.26).

З 01.03.2013 року позивач отримує пенсію , виходячи з посадового окладу в сумі 1843 грн. , про що сторони не заперечували.

Виходячи зі змісту ст.256 ЦПК України , вбачається ,що під фактом, що має юридичне значення, розуміється подія або дія, що тягне відповідно до закону певні правові наслідки.

Суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог стосовно встановлення фактів які просив встановити позивач у пунктах з 1 по 11 позовної заяви від 09.02.2015 року ,оскільки таки факти є наявними самі по собі ,є доведеними та витікають з листів відповідів наданих відповідачем позивачу та встановенння їх не передбачено ч.2 ст.256 ЦПК України , оскільки не породжують юридичні наслідки .

Відповідно до положень статті 297 ЦК України гідність і честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації (ст. 277 ЦК України). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) та яка порушує право позивача на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням іншого засобу масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно до ст. 277 ЦК України, об`єктивна сторона складу даного цивільного правопорушення передбачає одночасну наявність двох складових елементів недостовірність поширеної інформації та її направленість на порушення особистих немайнових прав потерпілої особи (негативний зміст).

Суд першої інстанції вірно встановив, що у діях відповідача відсутні складові елементи поширення недостовірної інформації , а тому суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

З пояснень позивача ,наданих ним колегії суддів в судовому засіданні вбачається, що позивач просив стягнути компенсацію моральної шкоди саме за неправомірні дії посадових осіб ,які допустили невірне перерахування його пенсії .

Відповідно до пояснень сторін ,наданих ними колегії суддів та матеріалів справи вбачається, що 10.06.2013 року ОСОБА_1 звертався до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеського обласного військового комісаріата, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ,управління Південного оперативного командування щодо оскарження перерахунку пенсії .

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.54-59).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення компенсації моральної шкоди вірно виходив з недоведеності позовних вимог .

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції вимог ст.256 ЦПК України та безпідставною відмовою у задоволенні позовних вимог позивача щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення , не заслуговують на увагу , з вищенаведених колегією суддів підстав.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування судом першої інстанції вимог ст. 256 ЦПК України , оскільки перелік встановлення фактів ,що мають юридичне значення передбачено ст.256 ЦПК України .

Позивач при зверненні до суду з позовом та у подальшому уточнивши позовні вимоги просив саме встановити певні факти ,які на думку позивача має бути встановлено судом.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо встановлення судом першої інстанції того,що права позивача не були порушені , оскільки в мотивувальній частині суд першої інстанції посилався на відсутність порушення прав позивача з приводу поширення відповідачем недостовірної інформації , а ні відсутності порушення прав позивача через невірне здійснення перерахування пенсії .

Позивач , відповідно до ст.ст.4,6,17, КАС України не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом про захист своїх порушених прав щодо неправомірних дій посадових осіб, які на думку позивача здійснили неправомірний перерахунок пенсії та спричиненням внаслідок цього позивачу моральної шкоди до адміністративного суду , або на розсуд позивача іншим шляхом захистити свої порушені права.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.Д. Коротков

В.М. Гончаренко