У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Касьяна О.П., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення надмірно сплаченої пенсії, за касаційною скаргою Малищука А.В., який діє від імені управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 6 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що рішенням Славутського міського суду Хмельницької області від 1 червня 2000 року ОСОБА_6 визнано безвісно відсутнім, у зв'язку з чим його неповнолітній дочці ОСОБА_4 було призначено пенсію по втраті годувальника, яку отримувала дружина ОСОБА_3 У 2013 році встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та з 10 лютого 2010 року отримує пенсію по інвалідності, внаслідок чого виникла переплата пенсії на суму 61 631 грн 98 коп. Посилаючись на те, що відповідачі не повідомили про виникнення обставин, які тягнуть за собою припинення пенсії, просило задовольнити позов.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 6 лютого 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області 16 493 грн 29 коп. надмірно сплаченої пенсії. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Малищук А.В., який діє від імені управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення надмірно сплаченої пенсії з ОСОБА_3, за період з серпня 2007 року по 30 липня 2010 року та за період з 1 вересня 2010 року по 30 жовтня 2011 року з ОСОБА_4, апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про те, що позовну давність щодо цих вимог пропущено, оскільки ОСОБА_6 перебуває на обліку в УПФУ в Славутському районі та місті Славута та з 10 лютого 2010 року отримує пенсію по інвалідності, тому з цього часу у позивача була об'єктивна можливість дізнатися про порушення своїх прав та про осіб, які його порушили.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що рішенням Славутського міського суду Хмельницької області від 1 червня 2000 року ОСОБА_6 було визнано безвісно відсутнім.

На підставі вказаного рішення його неповнолітній дочці ОСОБА_6 призначено пенсію по втраті годувальника, яку отримувала його дружина ОСОБА_3 з 1 червня 2000 року по 30 липня 2010 року, а ОСОБА_4 після досягнення повноліття з 1 вересня 2010 року по 30 квітня 2013 року.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 31 травня 2013 року скасовано рішення Славутського міського суду від 1 червня 2000 року про визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначав про те, що йому у 2013 році стало відомо, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в УПФУ у Славутському районі та у м. Славута і з 10 лютого 2010 року отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 1058-IV <nau://ukr/1058-15|st50> суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Із заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про призначення пенсії вбачається, що відповідачі зобов'язувалися повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на їх пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 повернувся в Україну в серпні 2007 року до м. Славута та став проживати в будинку разом з батьком та його дружиною ОСОБА_7 Через декілька днів після повернення його відвідали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Після того, як він влаштувався на роботу, ОСОБА_7 стала передавати дочці ОСОБА_4 його заробітну плату в рахунок аліментів.

Таким чином, в діях ОСОБА_3, та ОСОБА_4 під час отримання пенсії наявні зловживання та недобросовісність, оскільки останні не повідомили про відомий їм факт появи ОСОБА_6 та продовжували отримувати пенсію по втраті годувальника, хоча такий обов'язок лежав саме на них.

Вважаючи, що у позивача була об'єктивна можливість дізнатися про порушення своїх прав та про осіб, які його порушили у лютому 2010 року, апеляційний суд не звернув уваги, що докази про те, що йому було відомо про даний факт з цього часу в матеріалах справи відсутні, а саме по собі звернення ОСОБА_6 за призначенням пенсії до позивача та її призначення останнім не може незаперечно свідчити, що у зв'язку з цими обставинами управлінню Пенсійного фонду стало відомо про припинення підстав для виплати пенсії відповідачам. Даних про те, що при зверненні ОСОБА_6 зазначав будь-які відомості щодо нарахування пенсії останнім, які пов'язані з його особою, у справі нема. Заява про скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою подана начальником управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славуті у квітні 2013 року.

За таких обставин апеляційний суд дійшов передчасного висновку про законність рішення суду першої інстанції.

Наведені порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому ухвала апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Малищука А.В., який діє від імені управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 6 лютого 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.П. Касьян В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук