Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 317/1957/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22ц/778/5512/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 20 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна», третя особа - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що він працював в ПАТ «Елетрометарургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна». В зв'язку з впливом небезпечних виробничих чинників позивач отримав професійне захворювання. Медичний висновок лікарсько-експертної комісії Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 14.01.2015 року, протокол № 055, щодо обґрунтування діагнозу професійного захворювання підтвердив випадок професійного захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень І-ІІ ст. (токсико-пиловий бронхіт І-ІІ ст., емфізема легень І-ІІ ст.) група В. ЛН І-ІІ ст.

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 було складено 16.02.2015 року. Вказаним актом встановлено, що захворювання виникло внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ „Дніпроспецсталь". Причина виникнення - наявність на робочих місцях позивача: пилу - 3,1 - 76,0 мг/м3 при ГДК - 4,0 мг/м3; кислоти сірчаної - 3,39 -5,99 мг/м3 при ГДК - 1,0 мг/м3; лугів їдких - 1,7 мг/м3 при ГДК - 0,5 мг/м3; ангідриду сірчаного - 12,24 - 20,9 мг/м3 при ГДК - 10,0 мг/м3.

Професійне захворювання встановлено лише 14.01.2015 року, однак воно було задовго до складання медичного висновку та акту розслідування. З моменту тривалого впливу в умовах шкідливих виробничих факторів позивач вже мав стійку втрату працездатності, фізичну та психологічну травму за обставин які склалися, що підтверджується медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 14.01.2015 року, протокол № 055. Тобто, захворювання є тривалим.

Висновком МСЕК від 10.03.2015р. позивачу було встановлено 30 % втрати професійної працездатності.

За станом здоров'я позивач обмежений у побуті, у зв'язку з отриманим професійним захворюванням він постійно вимушений знаходитися під наглядом лікарів, проходити систематичні курси стаціонарного і амбулаторного лікування у медичних закладах. Внаслідок цього порушені його звичайні соціальні зв'язки, позивач знаходиться у нервовій напруженості, що негативно впливає на його психологічний стан. З моменту отримання професійного захворювання у позивача погіршився сон, постійно знижений настрій, спостерігається млявість та підвищена дратівливість. У зв'язку з професійним захворюванням та втратою професійної працездатності для організації свого життя і життя своєї родини позивач докладає додаткові зусилля. Крім іншого, позивач постійно вимушений проходити лікування в закладах охорони здоров'я. ОСОБА_3 зазначає, що сукупність всіх цих обставин дуже впливає на його моральний стан та завдає йому великі душевні переживання.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 30.03.1977р. по 03.04.1980р., з 05.05.1980р. по 19.07.1980р., з 25.03.1981р. по 12.01.1996р. та з 17.04.1996р. по 30.09.2011р. (а.с. 20-22).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 14.01.2015 року, протокол № 055, у позивача було виявлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень І-ІІ ст. (токсико-пиловий бронхіт І-ІІ ст., емфізема легень І-ІІ ст.) група В. ЛН І-ІІ ст. (а.с. 26).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.02.2015р. встановлено, що захворювання у позивача виникло внаслідок недосконалого технологічного процесу, тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ „Дніпроспецсталь". Причина виникнення професійного захворювання: наявність на робочих місцях позивача: пилу - 3,1 - 76,0 мг/м3 при ГДК - 4,0 мг/м3; кислоти сірчаної - 3,39 -5,99 мг/м3 при ГДК - 1,0 мг/м3; лугів їдких - 1,7 мг/м3 при ГДК - 0,5 мг/м3; ангідриду сірчаного - 12,24 - 20,9 мг/м3 при ГДК - 10,0 мг/м3 (а.с. 25, 54).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги МСЕК від 10.03.2015 року, серія АБ № 0028342, позивачу встановлено втрату професійної працездатності 30 % (а.с. 24).

ОСОБА_3 регулярно перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджено виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 9, 10, 27, 28, 29, 30-31, 46, 47).

Відповідно до ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

За положеннями ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Стаття 237-1 КЗпП України надає право працівникові на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив із того, що у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок недосконалого технологічного процесу, тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна», позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що йому внаслідок професійного захворюванням було встановлено 30 % втрату професійної працездатності, у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме, значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з професійним захворюванням втрачена на 30 %, тому, виходячи з засад розумності та справедливості стягнув в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Зазначені висновки відповідають встановленим обставинам справи та вимогам норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Крім того, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції послався не лише на стан здоров'я позивача та наслідки професійного захворювання, але врахував і характер, ступінь та тривалість завданих йому страждань. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, суд, враховуючи конкретні обставини справи, правомірно послався на положення ст. 23 ЦК України, зокрема, щодо врахування вимог розумності та справедливості, та врахував роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001р. та № 1 від 27.02.2009р.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 9 зазначеної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини роботодавця у наявності професійного захворюванням у позивача не можуть спростувати висновки суду з мотивів, наведених вище у цій ухвалі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач був повідомлений підприємством про умови праці, про наявність важких та шкідливих виробничих факторів та свідомо погодився працювати у вищевказаних умовах, будучи обізнаним про негативні наслідки впливу шкідливих факторів праці на власне здоров`я, продовжував виконувати роботу в таких умовах тривалий час, тим самим, з власної ініціативи допускав погіршення свого здоров`я не є підставою для скасування рішення суду. Ці доводи є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність факту заподіяння моральної шкоди являються безпідставними. 30 % втрата професійної працездатності, яка призвела до фізичних і моральних страждань позивача, безумовно свідчить про наявність моральної шкоди.

Розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням засад розумності та справедливості, а також з урахуванням обставин, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, та не є завищеним.

Решта доказів та обставин, на які посилається ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 20 серпня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: