Справа №628/1320/15-ц
Провадження №2/628/655/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Скородєлової В.В.

при секретарі Бутковій В.М.

за участю прокурора Сіровицького Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 12.10.2002 року, за рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області шлюб був розірваний, що підтверджує рішенням суду від 19.12.2006 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 03 липня 2007 року, актовий запис 154.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2.

Ще до розірвання шлюбу, навесні 2004 року позивачка з відповідачем припинили сімейні відносини через пиятику відповідача та сварки з побоями.

Вона зареєстрована та постійно проживає у своїх батьків з неповнолітнім сином ОСОБА_3, який знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка з місця проживання № 1679 від 26.03.2015 р..

З 2004 року відповідач ОСОБА_2. припинив спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні та утриманні.

ОСОБА_2 за рішенням Куп'янського міськрайонного суду № 2-4089 від 23.11.2004р. зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина по 100 грн. щомісячно, але вона не здавала до ВДВС виконавчий лист, бо відповідач не працював і сплачувати регулярно аліменти на утримання дитини не міг, про що свідчить копія рішення суду та оригінал виконавчого листа.

29.03.2010 р. Куп'янським міськрайонним судом Харківської області прийнято рішення №2-834 про стягнення з ОСОБА_2. аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина по 400 грн. щомісячно, але і ці аліменти відповідач сплачує нерегулярно, про що свідчить довідка Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції №11- 28 від 09.04.2015 р., якою підтверджено, що будь-які відомості про сплату аліментів ОСОБА_2. за період з 30.10.2013 р. по 09.04.2015 р. ВДВС відсутні.

Позивачка вказує, що неодноразово зверталася до виконавчої служби з приводу несплати відповідачем аліментів, писала листи до Дзержинського ВДВС, просила відповідача добровільно сплачувати аліменти, але матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надавав.

Дитина часто хворіла, але відповідач ніколи не цікавився його здоров'ям і не надавав кошти на його лікування. Восени 2014 року син ОСОБА_3 переніс операцію, вона повідомила про це відповідача, але він жодного разу не навідав дитину в лікарні, не надавав матеріальної допомоги, не прийняв участі у реабілітації дитини. Вона самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2003 року народження.

Відповідач з 2004 року не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, не цікавиться його життям, не відвідував дитсадок, батьківські збори, ніколи не поздоровляв дитину зі святами та днями народження, у школі № 6, де навчався син та в гімназії №1, де він навчається тепер, батька ніколи не бачили, не знайомі з ним, про що свідчить характеристики зі школи.

З вересня 2012 р. ОСОБА_3 навчається в Куп'янській дитячий музичній школі №1, але відповідач не приймає ніякої участі у розвитку дитини, про що свідчить характеристика з місця навчання.

Позивачка вказує, що ніколи не заперечувала проти спілкування ОСОБА_3 з батьком, син також бажав спілкуватися з батьком, навіть сам відвідував його, але коли зрозумів, що його життя не цікавить відповідача, припинив будь-які відносини з ним.

Відповідач свідомо не виконує вимоги закону, тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, про що свідчать відповіді виконавчої служби, відомості з місця проживання та учбових закладів.

У відповідності до акту обстеження умов проживання неповнолітньої дитини службою у справах дітей Куп'янської міської ради від 02.04.2015р. встановлено, що син сторін у справі дійсно постійно проживає з матір'ю та має всі умови для розвитку, а батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Позивачка вважає, що викладені нею обставини і надані письмові докази підтверджують, що ОСОБА_2 дійсно тривалий час ухиляється від обов'язків по утриманню і вихованню дитини, а тому дають підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_5 вимоги позову підтримали у повному обсязі, які просили суд задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні з вимогами позову не погодився та покладається на розсуд суду.

Представник 3-ї особи: Служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області у судовому засіданні просила суд задовольнити позов.

Раніше, у судових засіданнях були допитані свідки, зокрема суд зважаючи на виниклі обставини в ході розгляду справи, вважав доцільним допитати малолітню дитину ОСОБА_3, який у судовому засіданні пояснив, що він бачив батька лише коли зустрічав його на вулиці. Більше він спілкувався з бабусею. Всіма питаннями займається мати.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю відповідача ОСОБА_2, малолітній ОСОБА_3 є її онуком. Вона спілкується з ОСОБА_2. і з онуком, допомагає чим може. ЇЇ син ОСОБА_2 хотів платити аліменти, але вони довго не йшли та він до цього не причетний. Платив аліменти з моменту, коли влаштувався на роботу та де взявся борг по аліментам, не зрозуміло. Сплачував лише аліменти на утримання дитини. Про проведення ОСОБА_3 операції він не знав, дізнався про неї лише згодом, після того як дізнався про це, ніяких дій не приймав. Дитина сама могла прийти до батька, але з яких причин ОСОБА_3 не хотів йти до батька, не знає.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю позивачки. Після розірвання шлюбу її доньки з ОСОБА_2., його більше не бачила. Спілкування батька з дитиною не було, хоча її донька не заперечувала проти їх спілкування. Фінансовими питаннями щодо утримання дитини займалася лише її донька.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_1 та знайома з нею з 2006 року, а з відповідачем не знайома. Всіма питаннями займалася лише ОСОБА_1. В житті дитини батька не бачила, хоча вона ніколи не чула, щоб мати дитини забороняла їм спілкуватися. Також їй відомо, що мати дитини бажала відправити дитину в табір, але не змогла, оскільки батько дитини дозвіл на виїзд не дав.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона працює з 2006 року разом з позивачкою ОСОБА_1 Коли ОСОБА_3 був ще зовсім маленький, йому було 3 або 4 роки та після дитячого садку і ранкових свят, ОСОБА_3 знаходився у них на роботі. В житті ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_2 не приймає участі і коли ОСОБА_3 хворів, всі фінансові питання вирішує ОСОБА_1, хоча як відомо свідку, позивачка зверталася неодноразово до відповідача. Факти, коли ОСОБА_1 забороняла спілкуватися батька з дитиною їй невідомі, а навпаки їй відомо, що ОСОБА_1 телефонувала батькові дитини та пропонувала погуляти разом. Також свідок зазначила, що з теперішньою дружиною ОСОБА_1 вона знайома і в соцмережі Інтернет містяться викладені фото, в тому числі і на морі теперішньої родини відповідача, які є доступними для всіх.

Суд, з'ясувавши думку учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьком та матір'ю якого є ОСОБА_2 і ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.04.2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Куп'янського міського управління юстиції в Харківській області. (а.с. 7).

За рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19.12.2006 року, 03.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, зареєстровано розірвання шлюбу за актовим записом №154, між ОСОБА_2 і ОСОБА_1. (а.с. 6)

Згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2004 року (а.с. 8) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволено та 23.11.2004 року Куп'янським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчий лист. (а.с. 9)

29.03.2010 року Куп'янським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 400 грн. на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, щомісячно, починаючи з 11.03.2010 року. (а.с. 10)

Згідно постанови ВП №41366149, на виконанні в Дзержинському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавчий лист №2-834/2010 від 29.03.2010 року, що видав Куп'янський міськрайонний суд Харківської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів та заборгованість станом на 18.10.2013 року становить 1578,39 грн. (а.с. 11)

Згідно довідки про неотримання аліментів, наданої 09.04.2015 року начальником Дзержинського ВДВС ХМУЮ, у Дзержинському ВДВС ХМУЮ відсутні будь-які відомості про сплату аліментів від ОСОБА_1 за період з 30.10.2013 року по 09.04.2015 року, згідно виконавчого листа №2-834/2010 від 29.03.2010 року, виданого Куп'янським міськрайонним судом Харківської області. (а.с. 12)

Малолітній ОСОБА_3 навчається у Куп'янській гімназії №1 Куп'янської міської ради Харківської області і є учнем Куп'янської дитячої музичної школи №1, зареєстрований та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, яка створила йому належні умови для проживання, виховання та розвиту дитини, приділяє належну увагу вихованню сина, а батько дитини в свою чергу не цікавиться шкільним життям свого сина за період його навчання в гімназії (вересень 2013 року - березень 2015 року) ніколи не відвідував ні гімназії, ні батьківські збори у закладі, не спілкується з дитиною, що підтверджується довідкою уповноваженого виконкому Куп'янської міської Ради по квартальному комітету від 26.03.2015 року №1679 (а.с. 13); довідкою від 23.03.2015 року, наданою директором Куп'янській гімназії №1 Куп'янської міської ради Харківської області (а.с. 14); характеристикою від 23.03.2015 року, наданою директором Куп'янській гімназії №1 Куп'янської міської ради Харківської області (а.с. 15); актом обстеження умов проживання від 02.04.2015 року (а.с. 18); характеристикою на випускника навчальної школи Куп'янської загальноосвітньої школи I-III ступенів №6 від 24.03.2015 року (а.с. 16); характеристикою на учня Куп'янської дитячої музичної школи №1 від 23.03.2015 року (а.с. 17) згідно якої мати дитини ОСОБА_1 відвідує всі академічні концерти за участю сина, а з батьком дитини викладач не знайомий.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки від 25.05.2015 року Державного фітосанітарної інспекції Харківської області, з квітня 2015 року із заробітної плати ОСОБА_2 утримуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 згідно постанови Дзержинського ВДВС ХМУЮ ВП №№41366149. (а.с. 48)

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 03.08.2015 року, керуючись Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області вважає за доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, зважаючи на наступне.

Служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, обстеживши житлово-побутові умови за місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 повідомляє, що батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, з 2004 року припинив спілкування з сином та приймати участь у його вихованні, жодного разу не приїздив до дитини, не спілкувався з ним. Враховуючи вік дитини, ОСОБА_2 не цікавиться здоров'ям хлопця, не допомагав йому матеріально, коли це було необхідно, не приймав участі у його оздоровленні під час літнього періоду, не вітав сина зі святами, з днем народження. Батько взагалі не знає, в якому класі навчається його син, якою справою захоплюються. Вихованням дитини займається його мати, ОСОБА_1, яка для виховання та повноцінного розвитку створила всі необхідні умови, приділяє належну увагу вихованню сина, та підтримує постійний зв'язок з вчителями. До служби у справах дітей, з питань встановлення днів та часу побачень, батько дитини ОСОБА_2 не звертався.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_2. самоусунувся від виконання батьківських обов'язків зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення ним повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, мати дитини ОСОБА_1 не чинила.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а також що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки.

Згідно ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що відповідачем не доведені перед судом ті обставини, що він дійсно виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до свого малолітнього сина.

Таким чином, у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини того, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи.

Крім того, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд приходить до висновку, що позивачкою доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 61, 213-215, 296 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Купянська, Харківської області, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 04.08.2015 року.

Суддя: В.В. Скородєлова