Справа № 572/2572/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ОСТАПЧУКУ С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати такими, що принижують її честь і гідність, поширені відповідачем, ОСОБА_2, відомості про погрози фізичною розправою та образи у нецензурній формі з боку ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 Крім цього, позивач просить зобов'язати відповідача - ОСОБА_2 припинити неправомірні дії щодо приниження честі і гідності відносно ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь позивача 8 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та понесені судові втрати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник позивача пояснила, що відповідач - ОСОБА_2 поширила неправдиву інформацію про позивача шляхом подання відповідної заяви до правоохоронних органів стосовно того, що ОСОБА_1 погрожувала ОСОБА_4 фізичною розправою та ображала останню нецензурною лайкою, яка згодом, пощирилась серед сторонніх осіб, а саме - працівників Держкомзему, які перебували по місцю проживання позивача під час візиту дільничного інспектора та серед членів родини позивача. Представник вказує, що внаслідок дій відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнала ОСОБА_1 Вказану шкоду позивач оцінює у 8 000 гривень.

Відповідач в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала повністю, пояснила, що позивач є сусідкою мами відповідача - ОСОБА_3. На даний час між ними існує конфліктна ситуація з приводу будівельних робіт, які розпочала позивач. Відповідач пояснила, що із мамою не проживає, однак, зі слів останньої їй відомо, що позивач постійно погрожує та ображає її, через що відповідач в один із днів за власною ініціативою, з метою захисту ОСОБА_3 від конфліктів із сусідами, звернулась із заявою до Сарненського РВ УМВС України щодо погроз та образ, які висловлювала ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 Відповідач не заперечує, що свідком цих подій особисто не була, дізнавалась про усі конфлікти мами із сусідами зі слів ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення частково.

Згідно із ст.201 ЦК України - особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є : здоров'я, життя, честь, гідність, ділова репутація, ім'я і т.і.

Відповідно до вимог ст.297 ЦК України - фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі та гідності, які є недоторканими.

Із пояснень сторін та досліджених доказів судом з'ясовано, що відповідач не була присутня під час конфліктних подій, які відбувались між сторонами (в тому числі і 4 та 16 червня 2015 року), оскільки проживає за іншою адресою, свідком того, що ОСОБА_1 погрожувала або ображала ОСОБА_3 вона не була, а заяву відповідачем було написано до Сарненського РВ УМВС України під впливом емоцій.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

Також, ОСОБА_2 не заперечується, що зміст поданої нею стосовно ОСОБА_1 до правоохоронних органів заяви, став відомий дочці та чоловіку позивача, а також працівникам Держкомзему, які були присутні під час опитування з приводу вказаних у заяві обставин позивача.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено факт поширення змісту заяви ОСОБА_5 щодо погроз та образ, які, на думку заявника, висловлювала ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3, серед певного кола осіб.

Допитана в суді за клопотанням відповідача свідок ОСОБА_3 пояснила, що позивач ОСОБА_1 неодноразово погрожувала їй та ображала внаслідок конфліктної ситуації, що склалась між ними з приводу проведення позивачем будівельних робіт, в зв'язку з чим дочкою свідка і було подано відповідну заяву до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області. Свідок пояснила, що під час її опитування працівниками міліції з приводу поданої заяви заперечувала вказані у заяві обставини, оскільки вважала, що конфлікт із ОСОБА_1 після візиту дільничного інспектора припиниться.

Судом не приймаються до уваги пояснення свідка, оскільки вона є особою, зацікавленою у результатах розгляду справи, так як є матір'ю відповідача, крім цього, не заслуговують на увагу аргументи, зазначені свідком як підставу даних нею пояснень під час її опитування дільничним інспектором - щодо можливого припинення конфлікту із сусідами внаслідок візиту ДІМ, - з огляду на тривалість часу протягом якого між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тривають неприязні відносини.

Із наданої позивачем копії висновку ДІМ Сарненського РВ УМВС України по заяві ОСОБА_2 від 22 червня 2015 року, встановлено, що в ході розгляду вказаного звернення щодо погроз фізичною розправою з боку ОСОБА_1, які вона висловлювала на адресу ОСОБА_3, з'ясовано, що суперечка, яка виникла між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порушенням громадського порядку не супроводжувалась, оскільки обидві сторони заперечили факт конфліктів між ними 4 та 16 червня 2015 року.

Таким чином, суд вважає доведеним факт поширення відповідачем серед певного кола осіб, в тому числі і кола сім'ї позивача, недостовірної інформації щодо погроз фізичною розправою та образ на адресу ОСОБА_3 з боку ОСОБА_1, які принижують честі і гідність позивача, а тому вимога позивача про визнання поширеної відповідачем інформації, як такої, що принижує її честь і гідність підлягає до задоволення.

Крім цього, надана позивачем характеристика з місця її роботи доводить, що ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно, в роботі, пов'язаної із обслуговуванням пасажирів зарекомендувала себе як ввічливий працівник.

Допитана в суді за клопотанням позивача свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона більше 20 років працює із позивачем. За вказаний період жодного разу не чула від ОСОБА_1 ненормативної лексики. Свідок пояснила, що навіть у стресових ситуаціях позивач є доволі стриманою і ніколи не вдається до образливих висловлювань.

Відповідно до вимог ст.23 ЦПК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, також, у приниженні честі, гідності.

Судом в ході судового розгляду встановлено, що дійсно, поширена ОСОБА_2 недостовірна інформація принизила честь та гідність позивача, яка зазнала душевних страждань внаслідок дій відповідача, оскільки інформацію було поширено в період перебування ОСОБА_1 в складних життєвих обставинах, викликаних хворобою чоловіка - ОСОБА_7, що доводиться наданими представником позивача копіями епікризів. Крім цього, ОСОБА_1 зазнала певних моральних незручностей перед родиною, серед якої в першу чергу поширилась вказана у позові інформація. Таким чином, на думку суду, є підстави для відшкодування відповідачем позивачу завданої моральної шкоди, розмір якої, з урахуванням вимог розумності та справедливості, слід зменшити.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України - способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.

Однак, в обґрунтування позову позивачем зазначено про певний випадок поширення відповідачем стосовно позивача неправдивої інформації, яка принижує честь та гідність позивача, яка була викладена у заяві до правоохоронних органів. Доказів того, що вказані у позові обставини мають систематичний характер та існують на даний момент, позивачем , відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, надано суду не було.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 у цій частині є необґрунтованим і не підлягає до задоволення.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову ОСОБА_1 частково. Однак, враховуючи, що однією із позовних вимог є вимога немайнового характеру, іншою є вимога, яка оплачена виходячи із мінімальної ставки судового збору для вимоги майнового характеру - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на суму 487 грн. 20 коп., оплата яких документально підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

На підставі наведеного, ст.ст. 23, 201, 297, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати, що поширені ОСОБА_2 відомості щодо погроз з боку ОСОБА_1 фізичною розправою та нецензурної лайки на адресу ОСОБА_3 є такими, що не відповідають дійсності та принижують честь і гідність позивача.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди та 487 грн. 20 коп. понесених судових витрат.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності позивача - відмовити, за безпідставністю заявленої вимоги.

Рішення може бути оскаржено через Сарненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна