Справа № 185/3303/15-ц
Провадження № 2/185/2119/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 квітня 2015 року
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Гаврилова В.А.
при секретарі Михайловій Н.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням ,-
Позивач звернулась до суду з позовом, просила визнати відповідача таким ,що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.09.2014року, зареєстрованого у реєстрі за № 1597, вона є власником житлового будинку НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 березня 2015 року (копії додаються). Відповідач згідно п.4 вказаного договору, як колишній власник , повинен був звільнити вищевказаний будинок від будь-яких належних йому речей домашнього обігу та вжитку та знятися з реєстраційного обліку до 03 жовтня 2014 року, включно. До теперішнього часу, ОСОБА_2, не знявся з реєстраційного обліку в будинку, чим чинять мені перешкоди у користуванні моєю власністю, хоча фактично в будинку, не проживає, фактичне місце його проживання є невідомим. ОСОБА_2 , з дня укладання договору, в будинку не проживає, та не користується зазначеним житловим приміщенням, речей, які належать йому в будинку немає, але добровільно від зняття з реєстрації ухиляється та обов'язок про реєстрацію місця проживання не виконує.
В судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений публікацією в газеті « Вісті придніпров'я» № 26 від 02.04.2015 року. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку.
Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Позивачка є власником житлового будинку НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 березня 2015 року та копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.09.2014року, зареєстрованого у реєстрі за № 1597 / а. с. 6-8/
Відповідач згідно п.4 вказаного договору, як колишній власник , повинен був звільнити вищевказаний будинок від будь-яких належних йому речей домашнього обігу та вжитку та знятися з реєстраційного обліку до 03 жовтня 2014року, включно. До теперішнього часу, ОСОБА_2, не знявся з реєстраційного обліку в будинку.
Фактичне місце проживання ОСОБА_2 є невідомим. З дня укладання договору, в будинку не проживає, та не користується зазначеним житловим приміщенням, речей, які належать йому в будинку немає, але добровільно від зняття з реєстрації ухиляється та обов'язок про реєстрацію місця проживання не виконує.
Вказаними діями відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні своєю власністю.
Факт не проживання відповідача у будинку позивачки підтверджено копією акту від 20.03.2015 року.
Договір найму жилого приміщення спірного дому між сторонами не укладений.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд
Статтею 383 ЦК України, передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідач порушив прийняті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу житлового будинку від 23.09.2014 року та не знявся з реєстрації , що є підставою для задоволення позову визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком.
Позивачем заявлені позовні вимоги про зняття відповідача з реєстрації.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Викладене приводить суд до висновку про те, що в частині вимог про зняття відповідача з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 слід відмовити , оскільки діючим законодавством встановлений позасудовий порядок зняття з реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст.209-213 ЦПК України,-
Позов задовольнити частково .
Визнати ОСОБА_2 таким , що втратив право користування житловим будинком НОМЕР_1, розташованим по АДРЕСА_1 .
У задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законною сили після збігу вказаних термінів.

Заява про скасування заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дати отримання копії рішення суду.

Суддя: В. А. Гаврилов