Справа № 371/2406/14ц Головуючий у І інстанції Гаврищук А.В.
Провадження № 22-ц/780/3381/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 26 18.08.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Миронівського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 грудня 2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості у розмірі 293 913,50 грн. за кредитним договором.

У забезпечення повернення кредиту за кредитним договором був укладений договір застави автомобіля із ОСОБА_4, якому і належав спірний автомобіль.

Однак у ході здійснення виконавчого провадження по виконанню вищевказаного рішення суду стало відомо, що за боржником ОСОБА_4 транспортні засоби не зареєстровані, а власником заставленого автомобіля е відповідачка ОСОБА_3, тому просив суд у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 звернути стягнення на предмет застави, а саме на вищевказаний автомобіль, стягнення здійснити шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням початкової вартості та пріоритетності вимог інших кредиторів у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність позовних вимог, крім того заявив про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач Банк подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління Публічногоакціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір від 28.08.2008р. (а.с. 5-9).

У забезпечення повернення кредиту за цим кредитним договором між банком та ОСОБА_4 28.08.2008 року було укладено договір застави автомобіля марки «ОРЕL», модель ASTRA, 2008 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ № 5 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 27.08.2008 року (а.с.13).

Предмет застави внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 28.08.2008 року за реєстровим №6681 (а.с. 13-15).

До вказаного договору застави внесено зміни згідно із договором від 29.10.2008 року за реєстровим № 8316 (а.с. 17,18).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.10.2008 року до вказаного реєстру внесено відомості про накладення заборони відчуження спірного транспортного засобу (а.с. 21, 22).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) обтяження на вказаний автомобіль встановлене з 10.08.2011 року на термін до 28.10.2013 року, в подальшому було продовжено до 07.08.2018 року (а.с. 23)

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2009 року було задоволено позов ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором та вирішено стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитом у сумі 293913,5 грн. та судові витрати у сумі 1950 грн., а всього стягнуто 295863,5 грн.(а.с. 10).

25.11.2010 року представником Банку проведено перевірку наявності, стану та умов зберігання предмету застави згідно з договором застави №6681 від 28.08.2008 року, який є забезпеченням виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором №М-114/08-К від 28.08.2008 року та встановлено відсутність майна, яке є предметом застави, а саме спірного автомобіля (а.с. 25).

З інформації, наданої Управлінням ДАЇ ГУ МВС України в Одеській області, спірний транспортний засіб було знято з обліку 03.12.2008 року на підставі заяви ОСОБА_7 за дорученням серія ВМА №360332 від 03.12.2008 (а.с.175 )

Із інформації, наданої Центром безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС України, на даний час власником спірного автомобіля є відповідачка ОСОБА_3, яка зареєструвала право власності на вказаний автомобіль 31.01.2009 року як транспортний засіб, придбаний на аукціоні товарній біржі (а.с. 127-128).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, не заперечуються сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Банк звернувся з даним позовом із спливом строку позовної давності посилаючись, що початок перебігу строку позовної давності починається у позивача з моменту, коли він дізнався про порушення свого права, тобто 25.11.2010 року коли перевіркою стану та умов зберігання предмету застави було вияв відсутність спірного автомобілю, а з позовом до суду позивач звернувся лише 17.12.2014 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком с наступних підстав.

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 3 квітня 2013 року № 6-7 цс13 та від 19 листопада 2014 року № 6-168 цс14.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, в даному випадку до відповідачки, отже, на предмет застави може бути звернено стягнення.

Разом з тим, висновок суду про те, що Банк пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові, не можна визнати обґрунтованим.

Так, посилання суду першої інстанції на те, що перебіг позовної давності починається від дня, коли перевіркою стану та умов зберігання предмету застави позивачем було виявлено відсутність майна, на думку колегії суддів є безпідставним, оскільки відповідно до Договору застави обмежень у використанні заставного транспортного засобу встановлено не було, тому відсутність спірного автомобіля на момент огляду не дає підстав вважати, що заставний транспортний засіб відчужений без згоди Банку за наявності заборони його відчуження.

Колегія суддів приймає до уваги доводи позивача, що про порушення свого права Банк дізнався у грудні 2013 року з постанови ВДВС Ізмаїльського УЮ Одеської області про повернення виконавчого документа стягувачеві за змістом якого у боржника ОСОБА_4 у власності не було виявлено заставного транспортного засобу.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду про те, що Банк пропустив строк позовної давності не відповідають обставинам справи та вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення спору.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № М-14/08-К від 28.08.2008 року в розмірі 293 913 грн. 50 коп. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль легковий комбі марки OPEL, модель ASTRA, 2008 року випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 (проживає АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_3) на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, виданого Миронівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС у Київській області 31.01.2009 року, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 4408 грн. 71 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :