Провадження № 2/761/7012/2015
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Осаулов А.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про зняття майна з реалізації, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про зняття майна з реалізації.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 звертається до суду в порядку позовного провадження, оскільки просить зняти з реалізації на електронних торгах (СЕТАМ) будинок за адресою: АДРЕСА_1 та приналежну до нього земельну ділянку.

Згідно зі ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходження.

Між тим, згідно ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред»являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 1 березня 2013 року №3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як вбачається з матеріалів справи спір виник щодо нерухомого майна - житлового будинку та приналежної до нього земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, що територіально не належить до Шевченківського району м. Києва, тому суддя дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про зняття майна з реалізації не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, а саме - за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Судом встановлено, що заявником було сплачено суму коштів на оплату судового збору в розмірі 243,60 коп., які підлягають поверненню позивачу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 114, 121, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про зняття майна з реалізації, повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами для подачі до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 сплачену суму коштів на оплату судового збору, внесену відповідно до квитанції №ПН1937 від 26 червня 2015 року, отримувач платежу ГУ ДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, р/р 0011, МФО 820019, , банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Виконання ухвали в частині повернення судового збору доручити Головному управлінню державної казначейської служби України в м. Києві.

Ухвала в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя