АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4027/15 Справа № 186/1704/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кривошея С. С. Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого- Болтунової Л.М.

суддів - Романюк М.М., Тамакулової В.О.

при секретарі- Левцунові І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди (індексу інфляції) та процентів від простроченої суми боргу, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди ( індексу інфляції) та відсотків від простроченої суми боргу.

Обґрунтовуючи свої вимоги послався на те, що на виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2010 року про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 15 000 грн. за договором позики та судових витрат, ВДВС Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області 30 березня 2010 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За довідкою ВДВС Першотравенського МУЮ від 23 січня 2014 року № 575/03-48 кошти в сумі 42,83 грн., що були стягнуті в липні 2011 року з відповідача, перераховані на користь позивача, згідно виконавчого листа № 2-72 від 29 грудня 2009 року, на погашення боргу, який ОСОБА_2 повинен був повернути у грудні 2007 року.

Станом на 01 серпня 2011 року заборгованість відповідача по виконавчому листу становить 12678,13 грн., а тому 10% від простроченої суми на день звернення до суду позивач визначив у сумі 1 267,81 грн., а також індекс інфляції з грудня 2007 року по вересень 2011 року в розмірі 27,86 грн. Просив його позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року позов задоволено. З відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по відсоткам простроченої суми боргу - 1267,81 грн. та індексацію в розмірі 27,86 грн., на загальну суму 1295,67 грн. ( а.с.53)

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього заборгованості по відсоткам від простроченої суми в розмірі 1267,81 грн. ( а.с.56 звор.)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 жовтня 2007 року між сторонами був укладений договір позики у простій письмовій формі, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 15 000 грн. Строк повернення боргу визначено до 20 грудня 2007 року.

Пунктом 6 зазначеного договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник зобов'язується сплачувати позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення та 10% від простроченої суми.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто борг у розмірі 15 000 грн. та судові витра ти в сумі 375 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Першотравенського МЮУ № 2818 від 30 березня 2010 року було відкрите виконавче провадження щодо стягнення вказаних коштів.

Згідно довідки ВДВС Першотравенського МЮУ, станом на 01 листопада 2011 року, залишок боргу становив 12678,13 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредито-ра повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється част-ково або в повному обсязі на підставах, що передбачені договором або Законом (ст. ст. 559, 599-601, 604-609 ЦК України), зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки зобов'язання в повному обсязі не було виконане, кошти позивачу не по-вернуті, відповідач несе відповідальність, відповідно до умов договору позики, в зв'язку з несвоєчасним поверненням отриманих коштів (ст. 549 ЦК України).

Ухвалення судом рішення про стягнення боргу, який не повернуто, не припиняє зо бов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним угоди та не позбавляє позичальника права вимагати від відповідача його належного виконання.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції послався на вищезазначені вимоги Закону та виходив із розрахунку процентів заборгованості, який здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х на 10% х на кількість днів прострочення, визначивши її розмір у сумі 1 267,81 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 11 ЦПК України кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів і в повній мірі відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, оскільки вони зводяться до незгоди з цими висновками суду по оцінці доказів та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом повно встановлені всі фактичні обставини спору, правильно прокоментовані норми матеріального та процесуального права і застосовано закон, який їх регулює, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

А отже апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст.303,307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: