Справа №487/204/15-ц 16.07.2015 16.07.2015 16.07.2015
Провадження №22-ц/784/1710/15
провадження №22-ц/784/1710/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 30 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

16 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Горенко Ю.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 червня 2015 року

за позовом

ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») про відшкодування збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що на підставі кредитного договору від 10 березня 2010 року була споживачем банківських послуг за платіжною картою «Кредитка «Універсальна». 8 вересня 2013 року з її помешкання були викрадені особисті речі, в тому числі кредитна картка та мобільний телефон. Того ж дня вона звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з повідомленням про крадіжку ідентифікаційних засобів доступу до рахунку, але дізналась, що з її рахунку вже були зняті готівкові кошти, які разом з комісією склали 8320 грн. Згодом злочинця встановлено та засуджено.

18 червня 2014 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва, частково зміненого рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 7 серпня 2014 року, кредитний договір було розірвано.

Посилаючись на те, що з вини ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який істотно порушив умови кредитного договору, злочинець незаконно заволодів кредитними грошима, в звязку з чим за нею рахується борг перед банком в розмірі 13452 грн.58 коп., а також відповідачем списано з її рахунку 600 грн. 38 коп., ОСОБА_4 просила відшкодувати завдані збитки шляхом зарахування однорідних вимог на вказану суму боргу, стягнути з відповідача на її користь збитки в розмірі 600 грн. 38 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 червня 2015 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути на користь позивачки 600 грн. 38 коп. матеріальних збитків, відшкодувати збитки в розмірі 13452 грн. 58 коп., зарахувавши їх в спосіб припинення зобовязань за кредитним договором. В задоволенні інших вимог відмовлено. Крім того, суд стягнув з відповідача судовий збір.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилаючись на незаконність рішення суду, невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 10 березня 2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір про надання банківських послуг за платіжною картою «Кредитка «Універсальна» (далі Договір), умови якого визначені Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови), з якими клієнт мав можливість ознайомитись на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2014 року, яке частково змінено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 7 серпня 2014 року, встановлено, що з серпня 2011 року всі кредитні карти «Універсальні» автоматично підключили до сервісу «SMS-повідомлення» на безоплатній основі, а з грудня 2012 року ПриватБанком в односторонньому порядку в межах системи MobilBanking змінено порядок заміни особистого Ріn-коду клієнта за SMS-повідомленням, що стало можливим при наявності лише мобільного телефону та номеру карти.

8 серпня 2013 року, внаслідок крадіжки мобільного телефону та платіжної карти, сторонньою неуповноваженою особою (ОСОБА_5В.) за системою послуги MobilBanking шляхом відправлення SMS-повідомлення було замінено особистий Ріn-код ОСОБА_4 та з рахунку знято 8000 грн., що заподіяло останній збитків.

Також, зазначеними судовими рішеннями встановлено, що одностороння зміна Договору щодо порядку отримання коштів, а саме шляхів ідентифікації клієнта, способів безпеки, порядку зміни Ріn-коду, є істотним порушенням умов Договору, коли внаслідок завданої шкоди сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при його укладенні. Зазначене стало підставою для розірвання кредитного договору.

Як вбачається з особового рахунку позивачки, відповідачем нарахована заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 13452 грн. 58 коп. (а.с. 11-14).

Крім того, відповідачем стягнуто з пенсійного рахунку позивачки 600 грн. 38 коп. в рахунок погашення боргу за цим же кредитом (а.с. 15-16).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що нарахований відповідачем борг по кредиту та стягнення вказаних коштів з рахунку позивачки, є збитками, які підлягають відшкодуванню відповідачем.

Також відповідає вимогам статей 22, 601 та 653 ЦК України висновок суду про можливість зарахування 13452 грн. 58 коп. в спосіб припинення зобовязань за кредитним договором.

Рішення в частині вимог про стягнення моральної шкоди сторони не оскаржували, а тому в цій частині колегія суддів рішення не перевіряє.

Доводи апелянта про те, що кошти з кредитної картки ОСОБА_4 було знято через халатність та необережність позивачки, не заслуговують на увагу, оскільки обставини викрадення коштів з рахунку позивачки внаслідок істотного порушення банком умов кредитного договору, встановлено попередніми судовими рішеннями, а тому, такі обставини не підлягають доказуванню відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що списані з пенсійного рахунку позивачки кошти не підлягають поверненню відповідно ч. 4 ст. 653 ЦК України, не можуть братись до уваги, оскільки вказані кошти стягнуто судом на підставі статей 22, 653 ЦК України, а не за правилами ч. 4 ст. 653 ЦК України.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: