АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1265/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Кредитної спілки «Добросвіт» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 квітня 2015 року по справі за позовом Кредитної спілки «Добросвіт» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення відсотків за договором кредиту, вивчивши матеріали справи,

в с т а н о в и л а :

Кредитна спілка «Добросвіт» 21 січня 2015 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення відсотків за договором кредиту. В позовній заяві вказувала, що 3 липня 2007 р. між Кредитною спілкою «Добросвіт» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 00199, за яким позичальник отримала кредит в сумі 12 200 грн., строком на 36 місяців під 36 % річних з терміном остаточного погашення не пізніше 3 липня 2010 р.

В якості забезпечення зобовязань за кредитним договором між позикодавцем, позичальником, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 3 липня 2007 р. були укладені договори поруки № 00199/1 та № 00199/2. Поручителі зобовязались відповідати перед позикодавцем за своєчасне та повне виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Зобовязання за договором позичальником виконувались неналежним чином.

12 січня 2009 р. рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь КС «Добросвіт» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 063,18 грн., яка

станом на 30 жовтня 2008 р. складалась з 9 006,18 грн. несплачена основна сума боргу, 3 057 грн. несплачена сума відсотків за користування кредитом. Рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання.

Позивачем також було зазначено, що винесення рішення суду не припинило кредитні зобовязання між сторонами, оскільки останні припиняються в результаті належного виконання грошового зобовязання.

Згідно п. 6.5 кредитного договору в разі прострочення позичальником строків сплати суми відсотків більш ніж на 10 днів та на загальну суму більш як 2% від суми залишку за кредитом, кредитування позичальника здійснюється за подвійною ставкою 72 % річних. Цей розмір застосовується до всієї суми кредиту та прострочених відсотків.

Таким чином, заборгованість позичальника по відсотках за користування кредитними коштами за період з 30 жовтня 2008 р. по 20 січня 2015 р. становить 56 599,52 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму боргу 56 599,52 грн. та понесені судові витрати.

В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів відсотки за користування кредитними коштами за період з 30 жовтня 2008 р. по 17 березня 2015 р. в сумі 61 869,80 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 квітня 2015 року позов КС «Добросвіт» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення відсотків за договором кредиту залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, КС «Добросвіт» подала апеляційну скаргу, в якій просить про його скасування та ухвалення по справі нового рішення, яким вимоги КС «Добросвіт» задовольнити частково, стягнути з відповідачів солідарно на користь КС «Добросвіт» відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором № 00199 від 3 липня 2007 р. за період з 20 січня 2012 р. по 17 березня 2015 р. в розмірі 39 820,71 грн. та судові витрати по справі в сумі 597,32 грн., посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, судом неповно зясовані обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 і її представника та ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що 3 липня 2007 р. між Кредитною спілкою «Добросвіт» та ОСОБА_8 (на теперішній час прізвище змінено на ОСОБА_5 в звязку з укладенням шлюбу) було укладено кредитний договір № 00199, за яким позичальник отримала кредит в сумі 12 200 грн., строком на 36 місяців під 36 % річних з терміном остаточного погашення не пізніше 3 липня 2010 р.

Мета надання кредиту була визначена - на ремонт житла.

В якості забезпечення зобовязань за кредитним договором між позикодавцем, позичальником, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 3 липня 2007 р. були укладені договори поруки № 00199/1 та № 00199/2. Поручителі зобовязались відповідати перед позикодавцем за своєчасне та повне виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Зобовязання за кредитним договором виконувались боржником неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість і позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з боржника та поручителів.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2009 р. було достроково стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь КС «Добросвіт» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 063,18 грн., яка станом на 30 жовтня 2008 р. складалась з 9 006,18 грн. несплачена основна сума боргу, 3 057 грн. несплачена сума відсотків за користування кредитом. Рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання.

Проте, як станом на 3 липня 2010 р. (строк повернення кредиту за кредитним договором) так і на час розгляду даної справи в суді, борг за кредитом у повному обсязі ОСОБА_5 не погашений.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживчим кредитом є кошти, що надаються кредитодавцем (банком або фінансовою установою) споживачеві для придбання продукції. Споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Отже, надання коштів за умовами договору на житло, а саме на ремонт житла, відноситься до побутових потреб, тому є по своїй суті споживчим кредитом.

Відповідно п. 31 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам розяснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

До того ж, відповідачі під час розгляду справи в суді першої інстанції заявили клопотання про застосування до вимог позивача строку позовної давності.

Крім того, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14).

Тому суд, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором (нараховані проценти за період з 30 жовтня 2008 р. по 17 березня 2015 р.), обґрунтовано виходив з того, що отриманий кредит є споживчим, а строк давності сплати процентів за кредитним договором сплив до звернення спілки з даним позовом до суду, зважаючи на те, що нараховані спілкою проценти повинні були сплачуватися боржником щомісячно і відносно останнього платежу, який повинен був бути сплачений 3 липня 2010 р.(додаток № 1 до кредитного договору), трирічний строк давності настав 3 липня 2013 р., тоді як кредитна спілка предявила цей позов до суду у січні 2015 р.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки рішення суду від 12 січня 2009 р. про дострокове стягнення боргу у звязку з його невиконанням відповідачами у повному обсязі не припинило правовідносин сторін за кредитним договором, то кредитна спілка вправі була проводити нарахування процентів згідно із договором за весь період непогашення суми боргу, колегія суддів не може прийняти до уваги.

У абзацах 1, 2 п. 17 зазначеної вище постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Отже, оскільки було ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, а строк дії кредитного договору закінчився 3 липня 2010 р., то нарахування процентів поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, а вимог згідно ст. 625 ЦК України кредитна спілка не заявляла.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Виходячи з наведеного колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Добросвіт» відхилити, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 квітня 2015 року по справі за позовом Кредитної спілки «Добросвіт» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення відсотків за договором кредиту залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :