РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20730/14-ц

2/643/1213/15

13.07.2015 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про встановлення факту спільного мешкання та визнання особи членом сімї наймача житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19.12.2014р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, КП «Жилкомсервіс», в якому просила: встановити факт спільного мешкання її та ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 в період з 18.01.2013р. по 01.09.2014р.; визнати її членом сімї наймача ОСОБА_3; зобовязати ОСОБА_2 міську раду змінити договір найму АДРЕСА_1, шляхом визнання її наймачем квартири; зобовязати КП «Жилкомсервіс» відкрити на її імя особовий рахунок на АДРЕСА_1. В позові ОСОБА_1 вказала, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. У шлюбі народилося 2 доньки: вона та ОСОБА_3 Вона 14.09.1978 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_6. Бюро з обміну житлової площі Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради народних депутатів 02.02.1979 видано Ордер №7 ОСОБА_4 на вселення у вищевказану квартиру. При цьому ОСОБА_4 дозволено зайняти по обміну з ОСОБА_1 вищевказане житло. Їхні батьки померли, а її сестра тяжко хворіла, вона переїхала до неї у АДРЕСА_2, щоб здійснювати догляд та піклуватися. Вона та її сестра вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. З огляду на те, що ОСОБА_3 перебувала в майже безпорадному стані, їй була необхідна стороння допомога в повсякденних справах: прибирання, приготування їжі, прання та інше. Також вона сплачувала комунальні послуги. Деякий час вони проживали разом, вели спільне господарство, але стан здоровя її сестри погіршувався, що стало причиною її поміщення на стаціонарне лікування в ОСОБА_2 обласну клінічну психіатричну лікарню №3 в період з 23.11.2013р. по 01.08.2014р. 04.10.2014р. її сестра померла. Вважала, що оскільки вона протягом тривалого часу проживала з померлою, то вона має право на зміну договору найму шляхом визнання її наймачем АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 15.11.2014р., наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився. 19.03.2015р. представник міської ради ОСОБА_8 подав до суду письмові заперечення на позов, в яких вказав, що квартира АДРЕСА_3 не приватизована, згідно ордеру виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради від 02.02.1979р. наймачем квартири є ОСОБА_4, який помер 08.08.1990р.

Позивачка у квартирі не зареєстрована, місцем її реєстрації є АДРЕСА_4. У позивачки відсутні письмові докази постійного проживання у спірному жилому приміщенні, ведення з наймачем спільного господарства.

Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надав.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно ордеру №7, виданого 02.02.1979р. виконавчим комітетом ОСОБА_2 міською Радою народних депутатів, ОСОБА_4 дозволено зайняти по обміну з ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_5. У вказаній квартирі зареєстровані та проживали: ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 /а.с. 11-12/.

ОСОБА_4 помер 08.08.1990р. /а.с. 13/.

ОСОБА_9 померла 15.11.2002р. /а.с. 14/.

ОСОБА_3 померла 04.10.2014р. /а.с. 97/. Як убачається з лікарського свідоцтва про смерть №3204-Дм/14 від 06.10.2014р., ОСОБА_3 померла від пневмонії не за місцем свого мешкання /а.с. 98/.

Згідно довідки №13/5285, виданої 01.08.2014р. ОСОБА_2 обласною клінічною психіатричною лікарнею №3 ОСОБА_3, остання в період з 23.11.2013р. по 01.08.2014р. перебувала на стаціонарному лікуванні в ХОКПЛ №3 /а.с. 22/.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що влітку 2014 року вона відвідала ОСОБА_1 за адресою мешкання ОСОБА_3, та їй стало відомо, що остання перебуває у лікарні з 2013 року.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що у 2013 році ОСОБА_1 переїхала до ОСОБА_3, яка перебувала у лікарні в період з листопада 2013 року по серпень 2014 року, однак з якого саме часу ОСОБА_1 мешкала у квартирі вона на зазначила. Аналогічні покази надала їй ОСОБА_12, яка є донькою позивачки.

Беззаперечних доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 мешкала разом з ОСОБА_3 у АДРЕСА_6 в період з 18.01.2013р. по 01.09.2014р. суду не надано.

Суд не приймає у якості доказів спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у АДРЕСА_6 копії чеків про сплату комунальних послуг, оскільки сама наявність таких чеків не може слугувати беззаперечним доказом спільного мешкання зазначених осіб. Крім того, у квитанціях зазначено, що платником є ОСОБА_3 Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у АДРЕСА_6 в період з 18.01.2013р. по 01.09.2014р.

Також позивачка в позові просить визнати її членом сімї наймача ОСОБА_3; зобовязати ОСОБА_2 міську раду змінити договір найму АДРЕСА_1, шляхом визнання її наймачем квартири; зобовязати КП «Жилкомсервіс» відкрити на її імя особовий рахунок на АДРЕСА_1.

Частиною 2 статті 64 ЖК України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до змісту Рішення Конституційного суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у Конституції України терміни "сім'я", "члени сім'ї", "родичі", "сімейне життя", "утримання" тощо без визначення змісту вживаються неодноразово. Так, фундаментальним правовим підґрунтям тлумачення поняття "член сім'ї" є визнання Конституцією України людини найвищою соціальною цінністю (стаття 3), на вільний вибір місця проживання (стаття 33), закріплення права кожного на житло (стаття 47) тощо. Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Відповідно до положень ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення.

Згідно положень ст. 106 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом із ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Оскільки судом під час розгляду справи не встановлено факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ведення ними спільного господарства, тобто не встановлено обставин, які є обовязковими для визнання особи членом сімї наймача житлового приміщення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про встановлення факту спільного мешкання та визнання особи членом сімї наймача житлового приміщення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2015р.

Головуючий А.М. Задорожна