У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договорів кредиту, поруки та іпотеки недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 529 006 грн 36 коп., з яких: 504 179 грн 64 коп. - заборгованість за кредитом; 23 456 грн 43 коп. - заборгованість по відсотках; 1 370 грн 29 коп. - пеня, посилаючись на те, що 27 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за № 1901/0608/71-144, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит у розмірі 48 900 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 11,9 % річних, із кінцевим терміном повернення до 27 червня 2035 року.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_3 був укладений 27 червня 2008 року договір поруки № 1901/0608/71-144-Р-1, за умовами якого поручитель зобов'язався перед Банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій та пені.

25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» продало, а ПАТ «Дельта Банк» придбало право вимоги за кредитними договорами та договорами поруки, у тому числі, і до відповідачів.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, у тому числі, і до відповідачів.

Позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.

Посилаючись на наведене, Банк просив достроково стягнути заборгованість за кредитом та штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язання.

ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договорів поруки та іпотеки недійсними.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що кредитний договір укладений з порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 3.1.-33. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою НБУ від 10 травня 2007 року № 186, оскільки у договорі та графіку повернення платежів відсутня інформація щодо розміру сплати процентів. Вважає, що при укладенні вищевказаних договорів, банк не повідомив її про сукупну вартість кредиту, чим грубо порушив її права, а тому такий договір кредиту слід визнати недійсним. Також, недійсними мають бути визнані договори поруки та іпотеки, внаслідок визнання недійсним основного зобов'язання.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2015 року, позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 27 червня 2008 року № 1901/0608/71-144 у розмірі 527 636 грн 07 коп. та 1 370 грн 29 коп. пені.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами нормпроцесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її зустрічні позовні вимоги, а у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ст. 554 ЦК України).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з доведеності позову банку та наявності передбачених ст. ст. 525, 526, 527, 530, 611, 1054, 1055 ЦК України, підстав для стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з невиконанням ними належним чином умов кредитного договору і договору поруки, та необґрунтованості зустрічного позову.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2015 року та ухвала апеляційного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2015 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4, відхилити, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун