Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/4896/13 Головуючий у 1 інстанції: Носик М.А.
№ провадження 22-ц/778/4909/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„01" жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року у справі за поданням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області Бойчуна О.Д., погодженого з в.о. начальника вказаного відділу, про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року старший державний виконавець ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Бойчун О.Д. звернувся до суду з поданням, погодженими з в.о. начальника вказаного відділу, про примусове проникнення до житла.

У поданні зазначав, що на виконанні ВДВС Василівського РУЮ перебуває виконавче провадження № 44021116, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/311/48/2014 від 27.06.2014 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про виділення у власність ОСОБА_2 із майна, що входило до складу спільної сумісної власності, предметів побутової техніки, меблів, тощо, на загальну суму 12 500 грн.

14.07.2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та її копія направлена сторонам виконавчого провадження.

27.11.2014 року на адресу стягувача ОСОБА_2 було направлено листа про надання нею інформації щодо узгодження та визначення дати та часу проведення виконавчих дій з передачі їй майна, забезпечення робочої сили, забезпечення автотранспорту для перевезення майна, а на адресу боржника ОСОБА_2 у той же день було направлено повідомлення щодо підготовлення майна, зазначеного у виконавчому листі, до передачі стягувачеві.

12.12.2014 року на адресу стягувача ОСОБА_2 направлено листа про проведення 19.12.2014 року о 10 год. виконавчих дій з передачі майна, забезпечення робочої сили, забезпечення автотранспорту для перевезення майна.

12.12.2014 року на адресу боржника ОСОБА_2 направлялося повідомлення щодо підготовлення майна, передача якого стягувачеві була призначена на 19.12.2014 року на 10 год., однак на вказану дату та час боржник ОСОБА_2 вдома був відсутній, майно, що підлягало передачі, стягувачеві не передав, про що було складено відповідний акт від 19.12.2014 року.

22.12.2014 року аналогічні повідомлення та листи про проведення 29.12.2014 року виконавчих дій були направлені на адресу як ОСОБА_2 , так і боржнику ОСОБА_2

На вказану дату та час боржник ОСОБА_2 вдома знову був відсутній, майно, що підлягало передачі, стягувачеві не передав, про що було складено відповідний акт від 29.12.2014 року.

В черговий раз передача майна була призначена на 21 січня 2015 року, про що сторони виконавчого провадження були повідомлені направленими 06.01.2015 року повідомленням та листом, однак на вказаний час ОСОБА_2 за місцем проживання, де знаходиться майно, знову був відсутнім, про що складено відповідний акт від 21.01.2015 року.

02.02.2015 року, у зв'язку з умисним невиконанням рішення суду, на адресу Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області направлено заяву за ст. 382 КК України, однак на теперішній час повідомлень щодо результатів розгляду зазначеної заяви не надійшло.

Станом на 15.06.2015 року рішення суду не виконано.

Таким чином, передати майно, визначене переліком виконавчого документа, виданого Василівським районним судом Запорізької області, у присутності боржника, що заздалегідь був неодноразово попереджений про дату та час проведення виконавчих дій з передачі майна стягувачеві згідно рішення суду та через його умисне ухилення від виконання рішення суду, не має можливості.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла за місцем проживання та реєстрації боржника ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для складання акту опису та арешту майна у разі його виявлення, з метою передачі його стягувачеві.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року подання задоволено.

Надано дозвіл на примусове проникнення до житла за місцем проживання та реєстрації боржника ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для складання акту опису та арешту майна в разі його виявлення, з метою передачі його стягувачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання.

У засідання апеляційного суду ОСОБА_2, який відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України був повідомлений про час і місце слухання справи шляхом вручення повістки його представнику ОСОБА_3, не з"явився. Не з"явився у засідання суду і представник ОСОБА_3, який заявив письмове клопотання про відкладання слухання справи через його хворобу.

Між тим, будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини з метою перевірки поважності причин неявки не надав, у зв"язку з чим підстав для застосування наслідків ст. 169 ЦПК України не встановлено, враховуючи також, що відповідно до виданої ОСОБА_2 довіреності від 14.11.2013 року, повноваження представляти його інтереси, крім ОСОБА_3, мають ще декілька осіб.

Таким чином, зважаючи на положення ч.2 ст. 305 ЦПК України, неявку ОСОБА_2 та його представника у судове засідання колегія суддів не вважає перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояяснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно із ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч.1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п. 10 ч.3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної чи іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою старшого державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області від 14.07.2014 року було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2/311/48/2014, виданого 27.06.2014 року Василівським районним судом Запорізької області на виконання рішення зазначеного суду від 03.04.2014 року про поділ майна, набутого ОСОБА_2 та ОСОБА_2 під час спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1, і згідно якого із спільного майна у власність ОСОБА_2 виділено майно на суму 12500 грн., зокрема, побутова техніка, меблі, люстра, супутникові антени.

За вимогами ч.1 ст. 61 Закону України „Про виконавче провадження", у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складається акт передачі.

Задовольняючи подання старшого державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ Запорізької щодо надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з метою передачі ОСОБА_2 присудженого їй із спільно нажитого з ОСОБА_2 майна, що знаходиться за вказаною адресою, суд вірно виходив з того, що наведені у поданні обставини свідчать про його обгрунтованість.

Неможливість державного виконавця потрапити до приміщення для вилучення майна, яке знаходиться за місцем проживання ОСОБА_2, для передачі його ОСОБА_2, підтверджуються актами державного виконавця від 19.12.2014 року, 29.12.2014 року, 21.01.2015 року про відсутність боржника за місцем проживання у визначений час, не зважаючи про завчасне повідомлення його про час і месце проведення виконавчих дій з вилучення належного стягувачу майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення про проведення виконавчих дій отримувались ОСОБА_2 несвоєчасно, не можна визнати підставами для відмови у задоволенні подання.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов"язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого повадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого повадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано повідомлення про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

Як вбачається з матеріалів справи, листи з повідомленням про місце та час проведення виконавчих дій з передачі майна від 12.12.2014 року, 22.12.2014 року, 06.01.2015 року (а.с.32, 28, 25) хоча і не відносилися до виконавчих документів, що в силу ст. 31 Закону України потребують обов"язкового надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення, надсилалися ОСОБА_2 рекомендованими листами за адресою його проживання(а.с.27, 36), що доводить дотримання вимог закону у здійсненні повідомлення ОСОБА_2 про дати проведення виконавчих дій 19.12.2014 року, 29.12.2014 року, 21.01.2015 року.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України подання державного виконавця про примусове проникнення до житла суд розглядає негайно за участі лише державного виконавця, без виклику чи повідомлення сторін, посилання в апеляційній скарзі на розгляд подання без повідомлення та за відсутності ОСОБА_2, як на порушення судом норм процесуалього права, є безпідставним.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві( п.2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається лігітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Встановлені ж судом обставини свідчать, що примусове проникнення до житла є необхідним способм для виконання правомірної вимоги ОСОБА_2 щодо передачі належного їй майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду постановлена при неповному з"ясуванні судом обставин, що мають значення, спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: