Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Попович О.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом законного представника малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - до Комунального підприємства «Тернопільводоканал», Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Тернопільводоканал» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року законний представник малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Тернопільводоканал» (далі - КП «Тернопільводоканал»), Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (далі - ВАТ НАСК «Оранта») про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у 2009 році КП «Тернопільводоканал» двічі зливало воду через пожежний гідрант, внаслідок чого підтопило будинок по вул. Довженка, 15 у м. Тернополі, власником якого є малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим завдало їй майнової шкоди. На вимогу КП «Тернопільводоканал» позивачем за власні кошти було проведено роботи із перенесення водопроводу і пожежного гідранта. ОСОБА_4, яка застрахувала указану нерухомість у страховика ВАТ НАСК «Оранта», на теперішній час не отримала відшкодування внаслідок підтоплення.

За таких обставин, уточнивши під час розгляду справи вимоги позову, ОСОБА_4 остаточно просила стягнути з КП «Тернопільводоканал» на свою користь на відшкодування майнової шкоди 181 390 грн - вартість робіт із перенесення водопроводу і пожежного гідранта; 275 080 грн - вартість укріплення фундаментів та капітальний ремонт стін і приміщення; 58 777 грн - поточний ремонт приміщення; 15 тис. грн - на відшкодування моральної шкоди; стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» 547 440 грн страхового відшкодування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, 92 270 грн на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Тернопільводоканал» просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.

Судом установлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року стягнуто з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4 57 тис. грн на відшкодування шкоди, завданої перенесенням пожежного гідранта. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення 92 270 грн страхового відшкодування відмовлено за недоведеністю заявлених позовних вимог.

Згідно з цим рішенням титульним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є малолітня дитина ОСОБА_4 - ОСОБА_3, яка разом із матір'ю постійно проживає по АДРЕСА_2

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року скасовано у частині стягнення з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4 57 тис. грн на відшкодування майнової шкоди, 171 грн понесених судових витрат та на користь держави - 519 грн судового збору. У решті рішення залишено без змін.

Так, скасовуючи вищевказане рішення суду першої інстанції у частині стягнення з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4 57 тис. грн на відшкодування майнової шкоди та вирішення питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд виходив із того, що такі позовні вимоги позивачем не заявлялися, а КП «Тернопільводоканал» не набуло процесуального статусу сторони у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Водночас, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Відхиляючи заперечення відповідача КП «Тернопільводоканал» про пропущення позивачем строку позовної давності, суд обґрунтовано виходив із того, що позивачем не пропущено строк позовної давності при зверненні у серпні 2013 року до суду з цим позовом, ураховуючи, що позивач ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 зверталася у листопаді 2010 року до суду за захистом свого права, про що свідчать рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року, а за змістом ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново; час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

На підставі наявних у справі матеріалів суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3, 92 270 грн на відшкодування майнової шкоди.

При цьому суд правильно виходив із того, що шкоду майну власнику ОСОБА_3 завдано саме внаслідок дій відповідача КП «Тернопільводоканал», що виразилося у періодичному промиванні водогінних комунікацій і витікання із пожежного гідранта води та призвело до підтоплення земельної ділянки і зволоження ґрунтів основи фундаментів будинку техногенними водами і як наслідок - деформації фундаментів будинку, виникнення тріщин стін, що підтверджується висновком Тернопільського філіалу Державного територіального науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція».

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи недопустимо.

Зокрема, безпідставними є доводи касаційної скарги про необхідність закриття провадження у справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, адже рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року у частині стягнення з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4 57 тис. грн на відшкодування майнової шкоди, 171 грн понесених судових витрат та на користь держави - 519 грн судового збору із тих підстав, що зазначені позовні вимоги позивачем не заявлялися, а КП «Тернопільводоканал» не було залучено до участі у справі в якості співвідповідача, таким чином не набуло процесуального статусу сторони у справі.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Тернопільводоканал»

відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак