АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 680/475/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1388/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю апелянта та його представників: ОСОБА_1, адвоката Холявко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицього району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоушицього районного суду Хмельницької області від 3 червня 2015 року, -

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Зеленокуриловецької сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого усе майно померлої належить йому.

23 травня 2014 року нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки в період з травня 2011 року по листопада 2011 року він доглядав за бабусею, а сам проживає в м. Києві.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 3 червня 201 5року задоволенні позову було відмовлено.

Суд виходив з того, що позивачем не надано доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

При цьому зазначив, що судом не було враховано ту обставину, що строк ним пропущено в зв'язку з необхідністю догляду за престарілою бабусею, яка проживала в Київській області, в той час як він проживав у м. Києві.

В суді апелянт та його представники підтримали апеляційну скаргу.

Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення апелянта та перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав належну оцінку доказам, в результаті чого прийшов до правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилася спадщина за заповітом на нерухоме майно, яке розташоване на території Зеленокуриловецької сільської ради.

На день смерті спадкодавець постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємцем всього майна померлої відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Зеленокуриловецької сільської ради 22.06.2007 року є ОСОБА_3, який на час відкриття спадщини постійно проживав у м. Києві.

При зверненні позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в травні 2014 року, він отримав відмову в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, заяви про прийняття спадщини від спадкоємців не надходили.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом зроблено обґрунтований висновок про те, що хоча позивач на час відкриття спадщини і проживав постійно у м. Києві та здійснював догляд за своєю бабусею, однак об'єктивно ці обставини не виплинули на його можливість звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

При цьому також слід звернути увагу на ту обставину, що після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_3 приїздив до будинку в с. Пижівка, в якому жила та померла спадкодавець, про що вказано у довідці виконкому Зеленокуриловецької сільської ради і підтвердив ОСОБА_3 в апеляційному суді, однак в будинку не проживав, земельну ділянку не обробляв.

На підтвердження обставин щодо здійснення догляду за своєю бабусю в період з травня 2001 року по листопад 2011 року ОСОБА_3 надав до суду акт обстеження житлово-побутових умов проживання, складений 15.07.2014 року депутатом Сквирської міської ради, що викликає сумнів у достовірності вказаної інформації.

Інших об'єктивних даних, які б підтвердили доводи апелянта справа не містить.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новоушицього районного суду Хмельницької області від 3 червня 2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Яцина О.І. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 39