Провадження № 2/235/2518/15
Справа № 235/5013/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року місто Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Карабан І.І.

при секретарі Димитрієвій О.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про відшкодування моральної шкоди, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську в Донецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до відокремленого підрозділу Шахта Стаханова Державного підприємства Красноармійськвугілля про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 50000 гривень, мотивуючи свій позов тим, що з 15 січня 1985 року по 24 жовтня 1985 року, з 07 червня 1988 року по 10 листопада 2010 року та з 27 листопада 2010 року по 01 вересня 2013 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посадах прохідника підземного, електрослюсаря підземного, машиніста гірничих виїмкових машин, з повним робочим днем під землею. Під час роботи отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 10 березня 2013 року, і яке виникло з причин виконання робіт у підземних роботах із систематичним перебуванням у запиленій атмосфері повітря , концентрація якого значно перевищувала гранично допустимі норми, а саме концентрація пилу на робочих місцях складала від 17,4 до 168,9 мг/м.куб при ГДК 4-10 мг/м.куб.

Медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи Інститут медицини праці національної академії медичних наук Україн и Клініки професійних захворювань №1/12 від 22 січня 2015 року позивачу вперше встановлений діагноз: пневмоконіоз, захворювання професійне. Висновком міжрайонної МСЕК м.Красноармійська від 19 вересня 2013 року йому вперше встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25%, строком на 3 роки, також встановлена потреба в медикаментозному лікуванні. Вважає, що внаслідок отримання професійного захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу постійно страждає від фізичного болю, після втрати працезлатності у позивача змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. Він тривалий час знаходиться на лікуванні, через поганий стан свого здоров'я був вимушений звільнитися з шахти і зараз не працює, хоча міг би працювати. Все це вплинуло на образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чимали кошти. В результаті професійного захворювання втратив нормальні життєві звязки і приходиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своє родини, не може реалізувати в повній мірі свої повсякденні занняття, звички та бажання. Він не може виконувати ніяку фізичну роботу по дому, тому всі хатні справи дружина викоє сама. Крім того, не може допомагати своєму повнолітньому сину, який потребує такої допомоги. Ці обставини негативно відбиваються на душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, зявилося почуття тревоги перед майбутнім, особливо з урахуванням необратимості наслідків отриманого захворювання та тяжкого стану здоровя.

Ухвалою суду від 27 липня 2015 року заменено неналежного відповідача належним Державне підприємство Красноармійськвугілля

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відстуності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1, що діє на підставі договору, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, позов не визнав та пояснив, що позивач при прийомі на роботу був повідомлений про тяжкі умови праці. Крім того, він отримує страхові виплати внаслідок ушкодження здоровя. Вважа, що позивач не довів, що йому спричинена моральна шкода.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надано заяву про розгляд справи за відстуності представника.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов позивача обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 15 січня 1985 року по 24 жовтня 1985 року, з 07 червня 1988 року по 10 листопада 2010 року та з 27 листопада 2010 року по 01 вересня 2013 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посадах прохідника підземного, електрослюсаря підземного, машиніста гірничих виїмкових машин, з повним робочим днем під землею. (а.с.7-9)

Медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії №1/12 від 22 січня 2015 року клініки професійних захворювань Інституту медецини праці Національної академії медичних наук України у позивача вперше встановлено: Пневмоконіоз(t/s, 1/1), легенева недостатність першого-другого ступеня. (л.д.15)

11 березня 2015 року актом розслідування хронічного професійного захворювання встановлено, що професійне захворювання у позивача Пневмоконіоз(t/s, 1/1), легенева недостатність першого-другого ступеня- виникло внаслідок виконання робіт у підземних роботах із систематичним перебуванням у запиленій атмосфері повітря , концентрація якого значно перевищувала гранично допустимі норми, а саме концентрація пилу на робочих місцях складала від 17,4 до 168,9 мг/м.куб при ГДК 4-10 мг/м.куб. (а.с.16-17)

Міжрайонною МСЕК м.Красноармійська 21 квітня 2015 року позивачу вперше була встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 25 % у звязку з професійним захворюванням до 01 травня 2018 року. Встановлена потреба в медикаментозному лікуванні. (а.с. 10)

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст.158 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо.

Частиною 1 ст.237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт в небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу, який полягає в моральних стражданнях у звязку з фізичними стражданнями, яких позивач зазнає в зв'язку з пошкодженням здоровя, в порушенні нормальних життєвих звязків внаслідок неможливості продовження активного суспільного життя, зміні умов та звичайного ритму його життя, не можливості займатися звичними для нього заняттями, доказано дослідженими письмовими доказами по справі: копією трудової книжки, актом розслідування професійного захворювання, висновком ЛЕК, довідкою МСЕК.Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає більшої моральної шкоди. Тому втрата позивачем працездатності, що встановлено висновком МСЕК, вже саме по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоровя потерпілого погіршено.

При визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди, суд враховує характер та обєм фізичних та душевних страждань, які зазнав та продовжує зазнавати позивач, неможливість відновлення професійної працездатності, важкість вимушених змін в житті позивача, характер додаткових зусиль для організації його життя і вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди на суму 10000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.153, 158, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 15, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 10000 (десять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.І.Карабан