ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді- Ковалевської Л.М., при секретарі-Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

До суду з позовом про стягнення боргу за договором позики звернувся ОСОБА_1 посилаючись на те, що відповідачка отримала від нього кошти в сумі 114 720 гривень, про що написала розписку та уклали щодо цього договір позики, згідно якого зобов»язувалась повернути кошти 13.02.2012 року. Позивачка неодноразово звертався письмово з претензіями до відповідачки, проте кошти вона вже протягом трьох так і не повернула, вирішити питання в добровільному порядку неможливо, тому змушений був звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму в розмірі-177 314, 69 гривень, що складається з суми боргу - 114 720 гривень, суми витрат від інфляції- 28 335,84 гривень, 10% річних - 34 258,85 гривень та суму сплоченого ним судового збору - 1 773,15 гривень.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дійсно кошти в сумі 114 720 гривень у позивача отримувала, проте відбувалось це в жовтні 2011 року. Ці кошти позивач надав як завдаток за купівлю будинку ОСОБА_2, за умови, що вона в терміновому порядку займеться приватизацією земельною ділянки, проте ці кошти ОСОБА_2 заплатила як завдаток для купівлі іншого будинку для своєї родини, а оскільки угода про придбання іншого будинку не відбулася, кошти їй не повернули, вона передумала продавати свій будинок, тому вимушена була написати ОСОБА_1 розписку та укласти з ним договір позики датований -13 січня 2012 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розписки від 13 січня 2012 року (а.с.7) ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі 114 720 гривень, які останній надав за місцем свого проживання в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 Кошти позичені згідно договору позики між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 13.01.2012 року із зазначенням дати повернення -13.02.2012 року.

Відповідно до Договору позики від 13.01.2012 року (а.с.4-5) ОСОБА_1 -позикодавець передав, а позичальник -ОСОБА_2 прийняла 114 720 гривень, що еквівалентно 14 340 дол.США (по курсу -8 гривень за доллар). Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі їй суми позики.

В даному договорі також передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час просрочення, а також 10% річних від просроченої суми.

Оригінал зазначеного договору позики був оглянутий в судовому засіданні, а його копія завірена судом.

Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала свій підпис на вказаних вище документах та факт отримання коштів в сумі 114 720 гривень, проте мотивувала отримання коштів - отриманням завдатку від ОСОБА_1 за купівлю її будинку, які вона не змогла повернути, пояснивши суду, що реальної можливості їх повернути в неї немає.

Згідно наданих позивачем копій листів-претензій, він двічи протягом трьох років звертався до відповідачки про повернення боргу, проте ніяких дій по поверненню коштів не відбулося. Даний факт не заперечувався ОСОБА_2 та підтверджується матеріалами справи (а.с.8-13).

Позивачем також, на підтвердження розрахунку витрат від інфляції та 10% річних надано додаток до позовної заяви (а.с.6), де арифметично розраховано інфляційні витрати та 10% річних, розмір яких не заперечувався відповідачкою.

Також, відповідно до квітанції про сплату судового збору (а.с.1) позивачем при подачі позову до суду було сплочено 1773,15 гривень, які відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки.

На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та доведеними, а тому є всі законні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.625,1048-1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 177 314, 69 гривень, що складається з суми боргу - 114 720 гривень, суми витрат від інфляції- 28 335,84 гривень, 10% річних - 34 258,85 гривень та суму сплоченого судового збору - 1 773,15 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська