Справа № 147/106/15-ц Провадження № 22-ц/772/2149/2015Головуючий в суді першої інстанції Костюк Г. М.
Категорія 23Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Жданкіна В.В.,

суддів: Луценка В.В., Денишенко Т.О.,

при секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2, третя особа - СТОВ "Агрофірма "Кряж - Агро-1" до ПП "Агропромислова фірма "ІЗЗІЯ" про розірвання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою ПП "Агропромислова фірма "ІЗЗІЯ" на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тростянецького районного суду від 22 травня 2015 року зазначений позов - задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ПП "Агропромислова фірма "ІЗЗІЯ" 26.10.2005 року, загальною площею 2,1214 га, яка знаходиться на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, уклавши договір оренди земельної ділянки приватним підприємством не виконує його істотні умови, а саме не виплачуються кошти за користування земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі представник приватного підприємства просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким в позовних вимогах відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, судом першої інстанції дано належну оцінку наданим по справі доказам. Рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. ст. 13 - 19 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди - це угода сторін про взаємні зобов"язання, відповідно до яких орендодавець за плату розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення та перегляду, індексації передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк .

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,1214 га (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2005 року між ОСОБА_2 та приватним підприємством укладено договір оренди землі площею 2,1214 га на строк 15 років. Вартість земельної ділянки складала 15279,89 грн.. Відповідно до п. 9 - 11 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1% від вартості земельної ділянки в грошовій формі - 152,80 грн. та 1,5% від вартості земельної ділянки (229,20 грн.) натуроплатою (а.с.2-3). При цьому перші два роки 1%, далі не менше 1,5 % від вартості земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата вноситься до 15 листопада поточного року і не пізніше.

Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов він був підписаний та зареєстрований в Тростянецькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 13 червня 2007 року за № 56.

Відповідно до ст.. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ( неналежне виконання ) .

Зі змісту ст.611 ч.1 п.1 ЦК України вбачається, що порушення зобов»язання є підставою для розірвання договору .

Відповідно до п. 38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов»язків, передбачених договором .

Судом першої інстанції встановлено, і не заперечується сторонами, що після укладення договору оренди земельної ділянки 26 жовтня 2005 року і по день звернення з позовом до суду 28 січня 2015 року ПП «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» взагалі не вносилася орендна плата, як в грошовому вираженні так і в формі послуг в рахунок орендної плати, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що це є підставою для розірвання даного договору.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що приватне підприємство після укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки не приступило до використання цієї ділянки в зазначені угодою строки.

Твердження ПП «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ», що кошти за оренду землі ними не вносилися, так як цією земельною ділянкою користувалася інша юридична особа є безпідставними, тому, що договір розірвано не було, правовідносини продовжуються існувати до цього часу, а тому це не позбавляє підприємство обов»язку по виконанню умов договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги, що стороною пропущено строк на звернення з даним позовом є безпідставними.

Як вбачається зі справи, підставою для звернення з позовною заявою є невиконання підприємством обов»язку по сплаті коштів за користування земельною ділянкою, а не стягнення цих грошових коштів. Відповідно до умов договору дія його закінчується в 2020 році, що вказує на те, що і обов»язок по сплаті триває до цього часу.

Відповідно до ст..308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовано фактичні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам. Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПП "Агропромислова фірма "ІЗЗІЯ" - відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Жданкін В.В.

Судді: підписи Луценко В.В.

Денишенко Т.О.

З оригіналом вірно: Жданкін В.В.