АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7348/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22ц/774/2124/К/15 інстанції ОСОБА_1
Категорія № 39(1) Доповідач Ляховська І.Є.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Ляховської І.Є.
суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,
із секретарем Горбачевською І.П.,
за участю - представника позивача прокурора Дубовик Марини Вадимівни та позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі дистанційно в режимі відеоконференціїапеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_3на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2015 року по справі за позовом прокурора Саксаганського району м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради, Сьома Криворізька державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції, про встановлення факту родинних відносин, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно,
У серпні 2014 року виконуючий обовязки прокурора Саксаганського району, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 08 листопада 2008 року померла ОСОБА_5 - прабаба ОСОБА_2 Мати ОСОБА_2 ОСОБА_6, яка була онукою ОСОБА_5, померла 04 травня 2005 року.
Баба ОСОБА_2 ОСОБА_7, яка була донькою ОСОБА_5, померла 11 липня 1982 року.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Саксаганської районній у місті ради від 19 квітня 2006 року малолітня ОСОБА_2 отримала статус дитини, позбавленої батьківського піклування та ОСОБА_4 призначено її опікуном.
Рішенням Саксаганської районної у місті ради від 20 серпня 2008 року, у звязку з тим, що ОСОБА_4 за станом здоровя не міг надалі виконувати опікунські обовязки, опікуном малолітньої ОСОБА_2 призначено ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_5 - прабаби ОСОБА_2 - залишилось спадкове майно, яке складалось із 3/4 квартири по вул. Тесленка, 31/85, мотоцикла Днепр, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та вкладу в «Державному ощадному банку України» у загальному розмірі 10577,23 грн.

02 лютого 2010 року син померлої ОСОБА_5 ОСОБА_4 отримав свідоцтва на усе спадкове майно після смерті матері, без врахування інтересів малолітньої дитини - ОСОБА_2, яка у відповідності до ч.1 ст.1266 ЦК України вважалася такою, що прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини спірного майна за правом представлення замість матері ОСОБА_6 та баби ОСОБА_7

01 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки не підтверджено факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_5, а також не надано правовстановлюючих документів на успадковане майно.

Позивач ОСОБА_2 не може підтвердити факт родинних відносин з померлою, оскільки у свідоцтві про народження її баби ОСОБА_7 прізвище матері вказано ОСОБА_9, а не ОСОБА_4.

Враховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, прокурор просив суд встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_2, яка доводиться їй правнучкою, а також визнати за неповнолітньою ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_10, визнавши частково недійсними видані ОСОБА_4 свідоцтва на це спадкове майно.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2015 року, в якому виправлено описки ухвалами суду від 21 липня 2015 року та 06 листопада 2015 року, позовні вимоги прокурора задоволено: встановлено факт, що ОСОБА_2 є правнучкою ОСОБА_5; визнано частково недійсними Свідоцтва про право на спадщину № 1-218 та № 1-220, видані 02 лютого 2010 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької нотаріальної контори на імя ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 62, 9 кв.м., житловою площею 45, 2 кв.м., 1/2 частину грошових коштів, що розміщені у вкладах з усіма належними відсотками, компенсаційними та індексаційними нарахуваннями у розмірі 5288 грн. 62 коп. у ТВБВ №7857/054 філії - Інгулецького відділення № НОМЕР_2 «Державний ощадний банк України» в м. Кривому Розі на рахунках 07900209, 07500058, 915513192, 915513498; та 1/2 частину мотоциклу марки, моделі Днепр 11, 1990 року випуску, серійний номер 143411 реєстраційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10

Додатковим рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 серпня 2015 року вирішено питання стосовно судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На його думку, суд дійшов помилкового висновку про наявність факту родинних відносин між ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_5, оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази на підтвердження цього, а лише копія довідки про народження баби позивача, в якій прізвище матері останньої зазначено як ОСОБА_9. Крім того, вважає, що судом не взято до уваги те, що в матеріалах справи відсутні запити до органів РАГС м. Джизак Республіки Узбекистан, де народилась ОСОБА_11 з метою документального підтвердження спорідненості ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_5, а також факту зміни прізвища ОСОБА_9 на ОСОБА_10. Також вважає, що судом не враховано те, що правнуки спадкують за правом представлення після смерті прадіда (прабаби), якщо на час відкриття спадщини немає в живих їхніх діда (баби), батька (матері) спадкоємців за законом першої черги, а після смерті ОСОБА_5 є спадкоємці першої черги, а саме відповідач ОСОБА_4

У наданих суду запереченнях прокурор Саксаганського району м. Кривого Рогу просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 8 листопада 2008 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: 3/4 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с.68); мотоциклу марки, моделі Днепр 11, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_3, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.69), та вкладу з усіма відсотками, компенсаційними та індексаційними нарахуваннями у ТВБВ № 7857/053 філії Інгулецького відділення № НОМЕР_2 «Державний ощадбанк України в м.Кривому Розі на рахунках № 07900209 (залишок 3 грн 70 коп) , № 07500058 ( залишок 2 грн 32 коп), № 915512192 (залишок 3419 грн 20), № НОМЕР_4 (залишок 7152 грн 01 коп) (а.с.71).

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала (а.с.63).

Після її смерті (а.с.64) із заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець першої черги за законом - її син ОСОБА_4 (а.с.59 зворот). Інші спадкоємці із заявами до нотаріуса не звертались.

22 лютого 2010 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно (а.с.74).

01 серпня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, однак постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки не підтверджено факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_5, а також не надано правовстановлюючих документів на успадковане майно.

Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах на той час неповнолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_12, прокурор просив встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_2, яка доводиться їй правнучкою, а також визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_10, визнавши частково недійсними видані ОСОБА_4 свідоцтва на це спадкове майно.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки встановив, що померла ОСОБА_5 є прабабою неповнолітньої ОСОБА_2, а остання має право на спадкування після смерті ОСОБА_5 в порядку права представлення,

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи, наявним у ній доказав та вимогам діючого законодавства.

Як установлено судом і убачається із матеріалів справи, матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14), яка померла 04 травня 2005 року (а.с.19).

Дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ОСОБА_7 (а.с. 17).

Матірю матері ОСОБА_6, тобто бабою позивача, є ОСОБА_7 (а.с.16, 17), яка до реєстрації шлюбу 28 вересня 1968 року з ОСОБА_13 мала дошлюбне прізвище ОСОБА_4 (а.с. 18).

Баба позивача ОСОБА_7 померла 11 липня 1982 року (а.с.20).

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» на день своєї смерті мати позивача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, з 26 лютого 2004 року по день смерті 04 травня 2005 року та проживала там разом із позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12).

Згідно з Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районній у місті ради від 19 квітня 2006 року малолітня ОСОБА_2 отримала статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та відповідача ОСОБА_4 призначено її опікуном (а.с.8).

Відповідно до довідки, виданої 19 вересня 2012 року Дільницею №4 КП ЖЕО-35, за адресою: АДРЕСА_3, в реєстрації значились: ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 16 квітня 1976 року по день смерті 03 листопада 2000 року; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 16 квітня 1976 року по день смерті 08 листопада 2008 року, онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 28 лютого 2004 року по день смерті 04 травня 2005 року, та правнучка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28 лютого 2004 року по 26 січня 2008 року, знята з реєстраційного обліку в звязку з проживанням за адресою опікуна (а.с. 13).

Згідно з актами обстеження побутових умов від 22 вересня 2006 року та 21 лютого 2007 року, складеними органом опіки та піклування, неповнолітня ОСОБА_2 проживала разом із прабабою ОСОБА_5 та дідом ОСОБА_4 (а.с.27, 28).

Рішенням Саксаганської районної у місті ради від 20 серпня 2008 року у звязку з неможливістю за станом здоровя виконання ОСОБА_4 опікунських обовязків, опікуном малолітньої ОСОБА_2 призначено ОСОБА_8 (а.с. 10).

Крім того, судом встановлено, що баба позивача - ОСОБА_4 (російською мовою - ОСОБА_5) ОСОБА_7 народилась 03 грудня 1948 році в м.Джизак, батьками якої зазначені ОСОБА_16 та ОСОБА_9 (а.с.39).

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.65) ОСОБА_17 народився в м.Джизак 7 травня 1945 року, батьками якого вказані ОСОБА_16 (російською ОСОБА_17) ОСОБА_18 та ОСОБА_10 (російською - ОСОБА_17).

Згідно із поясненнями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_19, за життя покійна ОСОБА_5 вказувала на те, що вона мала прізвище ОСОБА_9, а також те, що ОСОБА_2 є її правнучкою.

Зясувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог прокурора в частині встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_5, оскільки це необхідно позивачу для вирішення питання щодо її права на спадкування за законом по праву представлення після смерті її прабаби ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1, 6 ст.. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Частинами 4, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як розяснено в пункті 5.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, на який посилається апелянт, спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК, за умови якщо спадкоємець першої - третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст. 1266 ЦК застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК).

Спадкування за правом спадкової трансмісії, в порядку переходу права на прийняття спадщини (ст. 1276 ЦК), застосовується, якщо спадкоємець був живим на час відкриття спадщини, проте помер, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї. Спадкування за правом спадкової трансмісії застосовується при спадкуванні як за законом, так і за заповітом.

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами ст. 1266 ЦК, є вичерпним. Немає підстав розширювати цей перелік за рахунок осіб, які в якості двоюрідних племінників, двоюрідних внуків мають право на спадкування як спадкоємці п'ятої черги спадкоємців за законом.

Правило про те, що при спадкуванні при прямій нисхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення (ч. 6 ст. 1266 ЦК), слід розуміти таким чином, що спадкоємцями по прямій нисхідній лінії є рідні пра-, прадід, дід, батько, внук, правнук, праправнук. Внуки, праправнуки спадкують за правом представлення відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК, а прадід, (прабаба) відповідно до ч. 2 ст. 1266 ЦК.

Правнуки спадкують за правом представлення після смерті прадіда (прабаби), якщо на час відкриття спадщини немає в живих їхніх діда (баби), батька (матері), спадкоємців за законом першої черги.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після померлої 08 листопада 2008 року ОСОБА_20, яка є прабабою позивача ОСОБА_2, немає в живих баби останньої - ОСОБА_7 (дочки померлої ОСОБА_5Т.), яка є спадкоємцем за законом першої черги та мала б спадкувати після смерті ОСОБА_5, якби була жива, але сама померла раніше спадкодавця - 11 липня 1982 року, а також матері позивача ОСОБА_6 (онуки померлої ОСОБА_5Т.), яка мала б спадкувати після смерті ОСОБА_5 по праву представлення у звязку зі смертю своєї матері, але й сама померла 04 травня 2005 року.

Встановивши, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом по праву представлення по прямій низхідній лінії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову прокурора, заявленого в інтересах на той час неповнолітнього позивача, та визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку майна померлої ОСОБА_5, визнавши частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані на імя відповідача ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_17 не містять підстав для її задоволення.

Так, доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 щодо помилковості висновку про наявність факту родинних відносин між ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_5 через відсутність документального підтвердження факту зміни прізвища ОСОБА_9 на ОСОБА_4 не можуть бути взятими до уваги, оскільки той факт, що ОСОБА_5, яка померла 08 листопада 2008 року, є прабабою позивача ОСОБА_2, підтверджений іншими доказами, наявними у справі, які судом оцінено у їх сукупності та взаємозвязку, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, у відповідності з вимогами ст.. 212 ЦПК України, та які відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку.

Також не можуть бути взятими до уваги доводи апеляційної скарги про те, що за наявності спадкоємця за законом першої черги спадкування правнуків по праву представлення неможливе, оскільки, на думку колегії суддів, представником відповідача витлумачено розяснення, що містяться в пункті 5.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, без урахування положень ч. 1 ст.. 1266 ЦК України, відповідно до якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив із того, що правнуки спадкують за правом представлення після смерті прадіда (прабаби), якщо на час відкриття спадщини немає в живих їхніх діда (баби), батька (матері), які самі є спадкоємцями за законом першої черги і мали право на спадкування за законом, якби були живі.

У звязку з цим наявність у померлої ОСОБА_5 спадкоємця першої черги за законом сина ОСОБА_17 не позбавляє права правнучки померлої позивача ОСОБА_2 на спадкування за законом по праву представлення після померлої прабаби.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для її задоволення. За таких обставин апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_3відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.Є. Ляховська

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_21