АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Шиманського В.Й.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», поданою через представника ОСОБА_1, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Приватного акціонерного товариства «ОЛІМП», ОСОБА_2, Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Оверсіс комерс лімітед», за участю третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький лікеро-горілчаний завод «ЛІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «ПРАЙМ» про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року відмовлено у відритті провадження у справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в частині вимог до ПрАТ «ОЛІМП», ПрКзОВ «Оверсіс комерс лімітед», за участю третіх осіб ТОВ «Донецький лікеро-горілчаний завод «ЛІК», ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «ПРАЙМ» про звернення стягнення на предмет застави.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» через керуючого філією АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові ОСОБА_1 подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду. Посилається на порушення судом ст. 118 ЦПК України, якою передбачено, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір стосується звернення стягнення на 100 % частки в статутному капіталі ТОВ «Донецький лікеро-горілчаний завод «ЛІК», що є предметом застави відповідно до договору застави, який укладений банком з фізичною особою та юридичними особами. Статутний капітал є єдиним майном, при цьому оформлення в заставу окремої частки в статутному капіталі є неможливим, а відтак вимоги є взаємопов`язані та розгляд питання про звернення стягнення на одну із часток в іншому провадженні є також неможливим.

Справа № 757/864/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/5340/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі щодо частини позовних вимог, заявлених до ПрАТ «ОЛІМП», Пр КзОВ «Оверсіс комерс лімітед», суд першої інстанції виходив з того, що даний спір стосується виконання господарських договорів між юридичними особами, а відтак не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в у встановленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 цього ж Кодексу справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, підвідомчі господарським судам.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись зазначеними нормами суд першої інстанції дійшов висновків про те, що позовні вимоги до ПрАТ «ОЛІМП» та Пр КзОВ «Оверсіс комерс лімітед» не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Проте, з позовної заяви вбачається, що ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом до ПрАТ «ОЛІМП», ОСОБА_2, ПрКзОВ «Оверсіс комерс лімітед» в якому просило стягнути з останніх суму заборгованості в межах їх частки у статутному капіталі ТОВ «Донецький лікеро-горілчаний завод «ЛІК», яка відповідно є предметом застави за договором застави, шляхом звернення стягнення на ці частки.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що договір застави від 04.11.2008 року, з урахуванням змін до цього договору від 11.06.2010 року, укладено між ВАТ «Держанвий експортно - імпортний банк України» на ПрАТ «Олімп», ОСОБА_2., від імені якого діяв ОСОБА_8 та ПрКзОВ «Оверсіс комерс лімітед». Тобто договір застави укладено не з кожним заставодавцем окремо, а існує лише один договір застави,у якому зазначено розмір часток кожного із заставодавців у статуному капіталі ТОВ «Донецький лікеро-горілчаний завод».

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою.

Оскільки правовідносини випливають із одного і того ж самого договору та однією із сторін договору є фізична особа, висновки суду про те, що частина позовних вимог підлягає розгляду за правилами іншого судочинства, на думку колегії суддів, є помилковими.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді