Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Справа153/976/15-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Вказала, що 29 липня 1992 року у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_3. На день смерті спадкове майно матері складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вулиці Фрунзе, 6 у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області. В органах БТІ право власності на житловий будинок за покійною матір»ю не зареєстровано. Тому позивач вимушена звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала письмову заяву від 30 червня 2015 року №4131, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано письмове повідомлення від 22 червня 2015 року вхід.№3973 року за підписом сільського голови, із клопотанням справу розглянути без участі представника сільської ради.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем заявлених позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про визнання права власності на спадкове майно, суд вважає позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, і має право на успадкування майна померлої матері ОСОБА_3.

Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право на прийняття спадщини.

Із наданих матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 спадщину фактично прийняла, інші спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні, крім цього, в судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження матір»ю позивача вказана ОСОБА_3, за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області не зареєстровано, тому суд має підстави для визнання права власності на спадкове майно.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи ту обставину, що будь-які інші спадкоємці, які би претендували на спадщину після смерті ОСОБА_3 відсутні, обставини справи визнані сторонами, і в порядку ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог про визнання за нею права власності на спадщину, що відкрилася після смерті матері, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх заявлених позовних вимог.

Фактично після смерті матері ОСОБА_3 позивач прийняла спадщину та вступила у володіння і користування спадковим майном спадкодавця, що передбачено ч.1 п.1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963р.), в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи ті обставини, що спадкоємець помер до набрання чинності Цивільного кодексу України 2004 року, то вказані правовідносини відповідно до п. 4 заключних та перехідних положень ЦК України 2004 року регулюються цивільним кодексом Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадку потрібно, щоб спадкоємець його прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України визнано що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно ст.ст.274-278 ЦПК України спадщина відумерлою не визнавалась.

Відповідно до п.1 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

З врахуванням вище викладеного, суд має підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 29 липня 1992 року в селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області.

Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у звязку з чим, керуючись ст.11 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідача судові витрати на користь позивача.

Керуючись ст..ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.256 ЦПК України, ст.ст.1223,1235,1271 ЦК України, Постановою Пленуму № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ЦК УРСР 1963 р., суд

В И Р І Ш И В :

Заявлені позовні вимоги - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом, на житловий будинок та інші будівлі і господарські споруди, який розташований по вулиці Фрунзе, 6 у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, вартістю 41609 гривень, який до дня смерті належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3, яка померла 29 липня 1992 року у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Дзерин