Провадження № 2/645/641/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі - Курбатовій А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 12 182 грн. 32 коп. та судових витрат по справі в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 28.07.2011 року з вини відповідача ОСОБА_1, яка керувала автомобілем «GEELY» державний номерний знак НОМЕР_3 була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «ВМW» державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2, який належить йому на праві власності. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 13 898,78 грн., в тому числі 20% ПДВ. Дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія ОСОБА_1, що підтверджується постановою Євпаторійського міського суду АР Крим від 02.08.2011 року з постановою про виправлення описки Євпаторійського міського суду АР Крим від 14.11.2011 року.

Посилаючись на ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якої МСТБУ здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 12182 грн. 32 коп., позивач просив стягнути вказану суму в порядку регресу з відповідача, а також відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, також надали додаткові письмові пояснення, згідно яким МТСБУ має інформацію про те, що на транспортний засіб, яким було завдано шкоди (НОМЕР_3), під керуванням відповідача ОСОБА_1 було оформлено поліс. Згідно Централізованої бази МТСБУ на транспортний засіб, яким було завдано шкоди (НОМЕР_3), під керуванням відповідача ОСОБА_1 було оформлено поліс серії АА №1229787 у страховій компаній « АXА », проте даний поліс був оформлений на умовах 3 типу. Відповідно до ст. 15.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент ДТП) договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір ІІІ типу). Враховуючи, що за полісом оформленим на транспортний засіб, яким було завдано шкоди (НОМЕР_3) була застрахована відповідальність лише ОСОБА_3, а винуватець ДТП ОСОБА_1 до полісу вписаний не була, то відповідно ОСОБА_1 є особою, яка не застрахував свою цивільну правову відповідальність.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що постраждалій стороні на місці ДТП нею було відшкодовано шкоду водію автомобіля «ВМW» державний номерний знак НОМЕР_5 - ОСОБА_2 у розмірі 6000 грн. Доказів про зазначене вона не має можливості надати, так як у неї розписка загублена. Також вказала, що з розміром шкоди не згодна, так як при оцінці автомобіля вона присутньої не була та не може вказати чи відповідають реальні пошкодження автомобіля «ВМW» державний номерний знак НОМЕР_5 та пошкодження зазначені в оцінці автомобіля експертом, але проведення експертизи не вважає за доцільне. Постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП вона отримала своєчасно, постанову не оскаржувала, так як в неї не було на це часу але з висновками суду не згодна. В зв'язку з чим просила суду відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

28 липня 2011 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 на перехресті нерівнозначних доріг на вул. Міллера і вул. Больничної м. Євпаторія АР Крим, керуючи транспортним засобом GEELY MR 7151А реєстраційний номер НОМЕР_3, не надала перевагу в русі автомобілю BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_5, що належить ОСОБА_2, який наближався з правого боку, спричинив із ним зіткнення. В результаті ДТП транспортним засобам завдані механічні пошкодження, постраждалих не має. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п.1.5, 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Постановою Євпаторійського міського суду АР Крим від 02.08.2011 року встановлено що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1, яка порушив вимоги п. 1.5, 16.12 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами строком на шість місяців. Постанова набрала законної сили та оскаржена не була (а.с. 5-6).

Відносно іншого водія протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було.

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 39.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Згідно ст. 39.2.1 вказаного Закону основним завданням МСТБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно звіту № 0571/11 про оцінку колісного транспортного засобу від 9 серпня 2011 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, наданого за заявою ОСОБА_2, матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_5, внаслідок його пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди складає 13898 грн. 78 коп. (а.с.8-10).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За заявою ОСОБА_2 позивачем 5 грудня 2011 року здійснено виплату відшкодування в розмірі 12182,32 грн. (за вирахуванням 20 % ПДВ).

Згідно ст. 38.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту - ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей.

У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.).

Відповідно до ст. 41 п. 41.1 п.п. "а" Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТБС за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

За ст. 38 п. 38.2 пп.1 МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право на регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

5 грудня 2011 року позивач здійснив ОСОБА_2. виплату відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем в результаті ДТП (а.с. 11) в розмірі 12182 грн. 32 коп., виходячи з розрахунку: 13898 грн. 78 коп. (розмір шкоди) - 2316 грн. 46 коп. (20% ПДП)+ 600 грн. витрати на проведення експертизи. (а.с.9-10).

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 12182,32 грн. відшкодування в порядку регресу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача про те, що нею на місці ДТП власнику автомобілю BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_5, були сплачені кошти у розмірі 6000 грн. не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідачем не надані належні докази щодо сплати суми, а матеріали справи містять заяву від ОСОБА_5 про відсутність відшкодування з боку ОСОБА_1 Також незгода відповідача з сумою відшкодування ні є підставою для відмови у позові, оскільки відповідач не зазначила в чому саме є незгода з сумою та не просила призначити по справі товарознавчу експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-218, 224-228 ЦПК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 22, 1187. 1191 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат у сумі 12182 (дванадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ -