Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/485/15-ц

27 березня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого -судді: Мужика І.І.

секретаря: Кушнірчук М.Д.

з участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_1 позов підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, який просить задоволити, але не заперечує проти зменшення розміру аліментів.

В судовому засіданні відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав частково і не заперечує проти його задоволення, однак просить зменшити розмір аліментів, враховуючи його матеріальне становище.

Суд,вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з"ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 06.08.2013 року виконкомом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17 / а.с.3/. Від спільного проживання у сторін по справі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про його народження, виданим 25.02.2014 року виконкомом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 / а.с. 4/.

Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає з позивачем по справі та перебуває на її утриманні та вихованні, що стверджується довідкою № 438 від 02.03.2015 року, виданою Делятинською селищною радою Надвірнянського району Івано-Франківської області та актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, складеного депутатом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області / а.с.5-7/.

Даний факт також ствердила в судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_1 та не заперечив відповідач по спарві ОСОБА_2

Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 8 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідач по справі, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, має нерегулярний заробіток, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а отже на думку суду взмозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 625 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття.

А тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі ст.ст.180, 181, 184 СК України, керуючись ст.ст.88, 213-215, 367 ЦПК України,суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 ( і.к.НОМЕР_1) в твердій грошовій сумі в розмірі по 625 (шістсот двадцять п'ять) грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 02.03.2015 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 243 ( двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляу справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.