АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6238/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/2292/К/15 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Соколан Н. О.
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Соколан Н. О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В. П.,

За участю: секретаря Маслової К. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний Банк" (далі ПАТ «ВАБ») про стягнення коштів за банківським вкладом та відсотків, посилаючись на те, що 17.10.2013 року між нею та відповідачем був укладений строковий банківський вклад (депозит) на суму на строк до 17.11.2014 року в сумі 500 000 грн. з відсотковою ставкою 23,5 % річних.

Після закінчення строку дії договору вона суму депозиту не отримала, її звернення від 14.11.2014 року про повернення всієї грошової суми відповідач проігнорував. За таких обставин просила суд повернути їй 500 000 грн. суми депозитного вкладу та 8834,49 грн. відсотків за умовами договору.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «ВАБ» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ПАТ «ВАБ» на користь ОСОБА_2 депозитний вклад за договором №№ 665890/2013 в розмірі 500000,00 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 6843,49 грн.

Стягнуто з ПАТ «ВАБ» на користь держави судові витрати у справі у розмірі 3564 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВАБ» подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті у цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що при підготовці справи до апеляційного розгляду не було вирішено питання про звільнення відповідача від сплати судового розгляду, оскільки відповідач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» не сплачував судовий збір, а подав клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і відстрочення сплати встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» оскаржує заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2014 року, а тому на підставі п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року, повинен сплатити судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, тобто 3920,40 грн.

Заявник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» ставить питання про відстрочення сплати судового збору, однак не надає жодних доводів для обґрунтування цього клопотання, окрім посилань на тяжке матеріальне становище відповідача, внаслідок чого проводиться ліквідація підприємства та призначено уповноваженого, що є загальновідомим фактом. Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року по справі «Креуз проти Польщі» визнано, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, для відстрочення сплати судового збору заявнику необхідно надати суду докази щодо тяжкого майнового стану, який не дає можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Отже, доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища , на підставі яких колегія суддів мала б можливість, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», дійти висновку про звільнення останньої від сплати судового збору суду не надано, оскільки сама по собі процедура ліквідації банківської установи не надає права на відстрочку від сплату судового збору.

Щодо посилань на рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року по справі «Креуз проти Польщі», то згідно зазначенного рішення суд постановиив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають

розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про права людини.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що клопотання ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 82, 313, 315 ЦПК України, колегія суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» про відстрочку сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на заочне рішення ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий:

Судді: