Справа 688/2127/15-ц
№ 2/688/619/15
Рішення

Іменем України

09 липня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :

головуючої судді Козачук С.В.,

секретаря Гаврилової Н.К.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 листопада 2011 року. Від шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Разом з тим, між ними постійно виникають конфліктні ситуації, відповідач не розуміє, і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім'ї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу та піклуватися про сімейний побут. На даний час ведення спільного господарства та спільне проживання припинено. Вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим. А тому, просить суд шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з весни 2013 року. Вона самостійно народжувала дитину, відповідач фактично дитину побачив улітку 2014 року. З часу фактичного припинення сімейних відносин, відповідач проживає окремо, її життям та життям їх дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вважає, що примирення між ними є неможливим, оскільки тривалий час кожен із них живе власним життям. Просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення з нього судового збору заперечував, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі. Крім цього, суду пояснив, що, дійсно, сімейні відносини між ним і позивачем припинено весною 2013 року. З того часу кожен із них жив власним життям, він проживав у м.Харків, оскільки навчався, позивач проживала у м.Києві. Не заперечував, що не допомагав утримувати дитину. Однак, має намір виправити ситуацію, оскільки закінчив навчання та буде працювати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 05 листопада 2011 року, про що складено актовий запис за № 407. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 097462, виданим 05.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Від спільного проживання у них є одна неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БК № 378467, виданим 15.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Крім того, судом встановлено, що сторони у шлюбі разом не проживають з весни 2013 року, спільного господарства не ведуть.

Таким чином, факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту є свідченням розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 05 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 407 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Шепетівського міськрайонного суду С.В. Козачук