УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 березня 2015 року м. Мукачево Справа №303/1805/15-ц

2/303/1250/15

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів: (1) ОСОБА_2

(2) ОСОБА_3

(3) ОСОБА_4

треті особи: 1) приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5;

2) приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_6;

про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження по справі суд виходить з того, що статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (частина пята) передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як свідчать позовні матеріали та квитанція від 26.03.2015 судовий збір в неповній мірі сплачений позивачем лише за вимоги майнового характеру.

Крім того, згідно з положеннями п. 2 частини першої ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Незважаючи на це, у позовних матеріалах відсутні дані щодо вартості обєкта нерухомості (який позивач просить витребувати та визнати за нею право власності на такий) на момент звернення до суду, з метою визначення ціни позову для сплати судового збору за розгляд такої позовної заяви.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що заявлений позивачем позов є позовом як майнового (витребування майна та визнання права власності на майно), так і немайнового характеру (визнання недійсними довіреності, а також договорів купівлі продажу та дарування), однак ціна позову визначене виходячи з вартості майна станом на 2010 рік.

В свою чергу, пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року №10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

За таких обставин, позивачу слід сплатити судовий збір, у порядку передбаченому п.п. 1, 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, який слід визначити з дійсної (фактичної) вартості спірного майна на момент звернення до суду за вимоги майнового характеру, та у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати за вимоги немайнового характеру.

Також залишається незрозумілим, яким чином позивач в особі її представника визначила ціну позову.

Навіть, за умови взяття до уваги вартісних даних спірного обєкта нерухомості станом на 2010 (220181,75 грн., свідоцтво від 04.06.2010 року), розмір судового збору за вимоги майнового характеру має становити 2201,81 грн.

Крім того, клопотання про витребування доказів також не оплачено судовим збором (пункт 13 частини другої ст. 4 Законом України «Про судовий збір» - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость