Провадження №2-134/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

23 березня 2015 року Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Демидовської А.І.,

при секретарі: Ковальчуку В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі169500,00 грн., з яких 156000,00 грн. - сума страхового відшкодування, 500,00 грн. -витрати на евакуатор; 3000,00грн. - витрати на правову допомогу;10 000,00 грн. заподіяна моральна шкода.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 02.07.2014 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного страхування №ПУ.ДМт06-01.533, за умовами якого відповідачем прийнято на страхування автомобіль НОМЕР_1. Згідно умов договору страхова сума становить 156000,00 грн.

03 серпня 2014 р. на вул. Степовій, в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, сталась дорожньо-транспортна пригода. Даний факт підтверджується Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 09.09.2014р. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_2 отримав пошкодження. Відповідно до договору №ПУ.ДМт06-01.533 від 02.07.2014 року, дана подія визнається страховим випадком, а відтак для відповідача наступає відповідальність щодо надання страхового захисту на застрахований автомобіль.

У відповідності до умов Договору страхування п. 13.1.4 «Негайно (безпосередньо з місця події) повідомити про подію за цілодобовим телефоном 0 або », з місця події ОСОБА_1 зобов'язана повідомити про подію в ПрАТ „УОСК". Так, на виконання умов договору ОСОБА_1 повідомила ПрАТ „УОСК" за цілодобовим телефоном та написала заяву про настання події.

18.08.14 року від ПрАТ «УОСК» надійшов лист за вих.№7471 від 15.08.14р. в якому вказано про недостатність документів, пояснень та підтверджень. Так до ПрАТ „УОСК" було надано повторно всі документи згідно п.13.4.4: Копію договору; Копію протоколу про ДТП; Копію висновку, щодо медичного огляду та квитанція; Копія довідки УДАІ; Копію паспорта на картку; Копію Постанови від 09.09.2014р.; Копію тимчасового дозволу; Копію витягу про реєстрацію ДРОРМ.; Копію техогляду; Копію Свідоцтво про реєстрацію ТЗ; Копію посвідчення водія; Копію квитанції про сплату штрафу; Копію документів по евакуатору; Реквізити для сплати суми страхового відшкодування; Копію довіреності.

29.09.14р. до ПрАТ «УОСК» було направлено претензію про виплату страхового відшкодування. У відповідь на таку претензію 30.09.14р. Позивачем було отримано від відповідача відмову про виплату страхового відшкодування вих.№8422 від 23.09.2014р., відповідно до якої підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є п.13.1.1 Правил та п 16.4.6, 16.4.7 Договору «Порушення Страхувальником своїх зобов'язано за договором страхування та його умов».

Позивач зазначає, що відмова ПрАТ «УОСК» у виплаті є необґрунтованою та безпідставною, та поряд з тим, що ПрАТ «УОСК» навіть порушено свої договірні зобов'язання в частині термінів виконання своїх обов'язків, є підтвердженням лише того, що ПрАТ «УОСК» свідомо порушує умови договору страхування з метою уникнення виплати страхового відшкодування.

Також Позивач посилається на те, що своїми діями ПАТ „УОСК" порушило свої обов'язки за договором страхування п.2 та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України, чим було порушено право Позивача на вчасне отримання суми страхового відшкодування. Тому, Позивачем 02.10.2014р. було подану скаргу до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, щодо змушення Відповідача здійснити виплату страхового відшкодування, але це також позитивних результатів не надало.

Позивач зазначає, що кожне зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, згідно ст.525 та 526 Цивільного кодексу України. Та вказує на те, що в даному випадку наявна одностороння відмова ПрАТ «УОСК» від виконання договірних зобов'язань.

Просить сплатити Позивачу, ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 03 серпня 2014 року з автомобілем НОМЕР_3 становлять: суму страхового відшкодування - 156000,00грн.; витрати по евакуатору - 500,00грн.;витрати на правову допомогу у розмірі - 3000,00 грн.; моральна шкода - 10000,00грн..

В судовому засіданні представник позивача не з'явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав письмові заперечення, в яких останній просив відмовити в задоволені позову, оскільки за результатами заяви про подію, що сталась із застрахованим транспортним засобом за договором страхування №ПУ.ДМт06-01.533 та виплату страхового відшкодування прийняло рішення про відмову у виплаті, зауважуючи на відсутність передбачених чинним законодавством правових підстав для відшкодування шкоди.

Оскільки Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 02 липня 2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ „Українська охоронно-страхова компнія" був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №ПУ.ДМт06-01.533 від 02.07.2014р., яким застраховано автомобіль НОМЕР_4. Згідно п. 5.1.1 Договору, безумовна франшиза за страховим випадком, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03 серпня 2014 р. на вул. Степовій, в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, становить 0,0 % від розміру страхової суми, яка складає 15600,00 грн.

03.08.2014 року автомобіль НОМЕР_4, було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди, про що свідчать довідка Відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області про дорожньо-транспортну пригоду та Постанова Любашівського районного суду Одеської області від 09.09.2014р..

03.08.2014року, у відповідності до умов договору п.13.1.4 Договору добровільного страхування №ПУ.ДМт06-01.533, з місця події ОСОБА_1 повідомила ПрАТ „УОСК" про дорожньо-транспортну подію за телефоном вказаним в договорі та на протязі двох днів звернулася з заявою до ПрАТ „УОСК" про настання дорожньо-транспортної події з доданням всіх документів вказаних в договорі. Оскільки такий факт не спростовано відповідачем, суд приймає його за доказ.

18.08.14року Позивачу від ПАТ «УОСК» надійшов лист за вих.№7471 від 15.08.14р. в якому вказано про недостатність документів, пояснень та підтверджень.

29.09.2014 року Позивач звернувся до ПрАТ «УОСК» із претензією про стягнення страхового відшкодування. 30.09.14р. Позивачем було отримано відмову про виплату страхового відшкодування вих.№8422 від 23.09.2014р.

Позивачем 02.10.2014р. було направлено скаргу до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг,що також позитивних результатів не надало.

Як встановлено в судовому засіданні Позивач погоджується з визнанням транспортного засобу фізично знищеним та погоджується на виплату йому страхового відшкодування відповідно до п.15.10(варіант 1) Договору «При врегулюванні збитку на умовах «повна загибель ТЗ» виплата відшкодування здійснюється у розмірі страхової суми з урахуванням умов Договору за умови передачі пошкодженого застрахованого ТЗ Страховику».

Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Дослідивши надані докази суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування у сумі 156000,00грн., зазначений Позивачем, визначений п.15.10 Договором №ПУ.ДМт06-01.533 від 02.07.2014р.- підлягає задоволенню, зобов'язавши Позивача передати ТЗ Страховику.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає доводи знайшли своє підтвердження позивача про необхідність відшкодування йому моральної шкоди, як власнику пошкодженого майна відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено його майно та завдані незручності в повсякденному житті. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, враховується і те, що для Позивача дорожньо-транспортна пригода мала тяжкі наслідки, що підтверджується висновком медичного закладу.

Відповідно зо Закону України „Прообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик відшкодовує моральну шкоду в межах 5 відсотків від суми максимально можливої компенсації збитку, нанесеного здоров'ю, тобто до 5 000 грн.

З урахуванням наведеного та вимог закону стосовно застосування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині - в сумі 5 000 гривень.

Щодо витрат на евакуатор в розмірі 500,00грн.., то згідно п.5.12 Договору та ст. 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено втирати, які відшкодовуються страховиком у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, а саме: витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Щодо витрат на правову допомогу, то вони підтверджені документами, тому суд застосовує положення Закону «Про компенсацію витрат на правову допомогу з розрахунку нормо-годин, проведених в судовому засіданні, якщо не надано подетального акту виконаних робіт, де зазначено час, потрачений на складання тих чи інших процесуальних документів або дій» - підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані позовні вимоги в повному обсязі, а тому, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з ПрАТ «УОСК» на користь позивача 1695,00 грн. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 16 Закону України «Про страхування», ст.ст. 23, 979 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 212-215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»: суму страхового відшкодування - 156000,00грн.; витрати по евакуатору - 500,00грн.; витрати на правову допомогу у розмірі - 3000,00 грн.; моральну шкоду - 5 000,00грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача 1695,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: А.І. Демидовська