Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року с.м.т. Новотроїцьке

Новотроїцький районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

при секретарі - Голумбієвській С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 2 липня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, відповідачка, скориставшись кредитними коштами, останні не повернула, у зв'язку з чим, станом на 31 грудня 2014 року заборгованість складає 17805 грн. 59 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 4268 грн. 18 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 12213 грн. 33 коп., та штрафів відповідно до умов договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 824 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст.526, 530, 631, 1049, 1054 ЦК України просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 17805 грн. 59 коп. та судовий збір - 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявила клопотання про застосування позовної давності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 2 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір який складається із анкети-заяви, умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка, Стандарт) та тарифів банку. На підставі вказаного договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з укладенням 16 травня 2008 року шлюбу, відповідачка змінила прізвище з «Курдельчук» на «Горбач», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №036918, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану луцького міського управління юстиції Волинської області та паспортом останньої серії МР 258168.

Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил позивальник зобов'язувалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Разом з цим, скориставшись кредитними коштами, відповідачка свого зобов'язання щодо їх повернення, а також повернення процентів та інших встановлених договором обов'язкових платежів не виконала. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 31 грудня 2014 року заборгованість за кредитом складає - 4268 грн. 18 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12213 грн. 33 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Кредитним договором, зокрема в п.8.6 Умов, передбачено, що при порушенні боржником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбаченим договором, більше ніж на 120 днів, відповідач сплачує банку штраф 500 грн. + 5% від суми позову.

Враховуючи, що ОСОБА_2 порушила встановлені строки платежів, банк підставно нарахував їй штраф: 500 грн. (фіксована частина) та 824 грн. 08 коп. (процентна складова).

Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Зі змісту ст. 257 ЦК України вбачається, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідачка зробила 6 травня 2010 року, а позивач звернувся до суду лише 17 березня 2015 року, тобто із пропуском строку загальної позовної давності, враховуючи вище викладене, а також клопотання відповідачки про застосування позовної давності, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.256, 257, 261, 266, 526, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новотроїцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко