РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/692/15-ц

№2/534/405/15

23 липня 2015 року м. Комсомольськ

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Солохи О.В.

при секретарі - Жуковій Н.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи Комсомольська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та виділення часток в спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позов, в якому просила: встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_15. без реєстрації шлюбу з травня 2003р. по ІНФОРМАЦІЯ_2.; встановити факт належності ОСОБА_15. на праві власності ? частки автомобіля «HYUNDAI Accent», чорного кольору, 2012р.в., днз НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2; визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частку автомобіля «HYUNDAI Accent», чорного кольору, 2012р.в., днз НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час спільного проживання, 28.05.2012р. ,було придбано автомобіль «HYUNDAI Accent», чорного кольору, 2012р.в., днз НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 вартістю 137 400 грн., право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_15. і який належить позивачу та ОСОБА_15. на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 Після смерті ОСОБА_15 відкрилась спадщина до якої входить в т.ч. і зазначений автомобіль. Спадкоємцями першої черги є батьки померлого. Враховуючи, що спадкоємці не визнають право позивача на спірний автомобіль, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду.

Відповідачі позов визнали частково, а саме не заперечували щодо встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_15. без реєстрації шлюбу з травня 2003р. по ІНФОРМАЦІЯ_2., в іншій частині позову просили відмовити повністю. Зокрема зазначивши, що спірний автомобіль не придбавався за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_15

Треті особи повідомлені у встановленому законодавством порядку до суду не з'явилися, що у відповідності до приписів ч.3 ст.36 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.05.2012р. було придбано автомобіль «HYUNDAI Accent», чорного кольору, 2012р.в., днз НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 вартістю 137 400 грн., право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_15. (а.с.12-13, а.с.108). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_15. помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.6).

Частинами 2 та 4 ст.3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У судовому засіданні встановлено та і не заперечується відповідачами факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_15. без реєстрації шлюбу з травня 2003р. по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини ОСОБА_1 з ОСОБА_15. без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарство, наявність спільного бюджету, також підтвердили допитані у залі суду свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які окрім ОСОБА_8 (донька позивача) є сусідами позивача. Зазначені покази свідків суд бере до уваги та не вбачає підстав їм не довіряти.

Оцінивши наявні докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач та нині померлий ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних стосунках, піклувались одне про одного, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а тому наявні підстави для встановлення факту проживання їх однією сім'єю.

Разом з тим суд вказує, що ЦПК України в редакції від 18.03.2004р. набрав чинності 01.09.2005р., тому факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини ОСОБА_1 з ОСОБА_15. без реєстрації шлюбу визначається саме з цієї дати, оскільки ЦПК України в іншій редакції не передбачав можливості установлення такого факту.

Згідно ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Під час спільного проживання позивача та нині померлого ОСОБА_15, на ім'я останнього було оформлено автомобіль «HYUNDAI Accent», чорного кольору, 2012р.в., днз НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 (а.с.108), який ОСОБА_3 придбав у кредит за 137 400 грн. (а.с.9-11, а.с.12-13, а.с.71-72). Кошти як за часткову оплату автомобіля, так і за погашення кредиту вносились нині померлим ОСОБА_15. з сімейного бюджету, який він вів разом з позивачем.

У судовому засіданні знайшло своє підтвердження, те що матеріальний рівень забезпечення ОСОБА_1 та ОСОБА_15 було на належному рівні, про що свідчать довідки про доходи: ОСОБА_1 (а.с.57-65), ОСОБА_15 (а.с.81-84), податкова декларація ОСОБА_3 (а.с.115-116), лист про надання інформації (а.с.144) та покази свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_13

Покази свідка ОСОБА_14 суд не приймає до уваги, оскільки дані покази під час розгляду справи не знайшли свого твердження та не узгоджуються з іншими показами свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 61 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком включеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

У відповідності з ч.1, п.5 ч.2 ст.234, ч.2 ст 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно дост.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У силу вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову.

Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_15 без реєстрації шлюбу з 01.09.2005р. по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт належності ОСОБА_15 на праві власності 1/2 частки автомобіля «HYUNDAI Accent», чорного кольору, 2012р.в., днз НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частку автомобіля «HYUNDAI Accent», чорного кольору, 2012р.в., днз НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витратами на правову допомогу в сумі 2 646 грн. 17 коп.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд, що ухвалив рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 липня 2015р.

Суддя підпис О.В. Солоха

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха