Справа № 2-594/11-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2014 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2014 року, ухваленого у даній цивільній справі. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що про вказане рішення і взагалі про існування позовної заяви ОСОБА_2 йому стало відомо 28.09.2015 року коли його представник ознайомився з матеріалами справи № 2-594/11 та з судовим рішенням. До теперішнього часу будь-які документи з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з приводу розгляду вказаної справи, а також рішення суду на його адресу не надходили і він відповідно їх не отримував. Під час подачі позовної заяви позивачем було невірно вказано його адресу, а саме м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 11 замість АДРЕСА_1, що призвело до того, що згідно відповіді адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України від 14.07.2009 року було зазначено, що відповідач за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 11 не зареєстрований. В подальшому із-за невірного зазначення позивачем даних про місце реєстрації відповідача судом направлялися повідомлення про дату та час розгляду справи на адресу, де відповідач не був зареєстрований. В зв"язку з подальшим його викликом шляхом направлення повісток на невірну адресу він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, в зв"язку з чим він був позбавлений можливості надати заперечення проти позову і обгрунтувати їх доказами.

Також заявник посилається на те, що вказаним судовим рішенням з нього на користь позивача було незаконно стягнуто грошові кошти на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, понесених витрат по справі. При вирішенні справи суд дійшов хибного висновку про наявність в його діях порушень правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв"язку із отриманими позивачем ушкодженнями здоров"я. Він не погоджується з висновком № 305-14 від 25.02.2014 року судової автотоварознавчої експертизи, проведеної в рамках розгляду даної справи, в якому зазначено про невідповідність в його діях вимогам дорожнього знаку 3.21 "В"їзд заборонено" з табличкою 5.8. Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки експертиза була проведена через тривалий час після вчинення ДТП; вихідними даними для проведення експертизи є ті дані, які були визначені ухвалою суду про проведення експертизи на підставі пояснень свідків в судовому засіданні. Для проведення експертизи були також надані матеріали кримінальної справи № 69051520, яка була закрита постановою слідчого від 05.12.2007 року на підставі ст.6 п.2 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину. Вихідні дані вказаної кримінальної справи експертом не були враховані. Судом не було враховано, що під час проведення досудового слідства в рамках кримінальної справи було проведено судово-автотехнічну експертизу, про яку зазначено в постанові про закриття кримінальної справи, та відповідно до якої в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідності п.12.3. ПДР України, які б з технічної точки зору могли з знаходитися в причинному зв"язку з фактом настання подій розглянутого наїзду, що вимагало проведення додаткової судової автотехнічної експертизи. Тобто в рішенні суду не доведено наявність вини відповідача у вчиненні ДТП і її причинний зв"язок з наслідками спричинення позивачу ушкодження здоров"я. Також заявник посилається на те, що позивачем не надано доказів розміру заподіяних йому в наслідок ДТП збитків, в тому числі не враховано грошові кошти, які було ним сплачено добровільно безпосередньо після ДТП. Також заявник вказує на те? що судом з нього на користь позивача було стягнуто значний розмір моральної шкоди без врахування його важкого матеріального становища та безпідставно стягнуто понесені позивачем витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви про перегляд заочного рішення та просила її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував проти доводів заяви, посилаючись на їх необгрунтованість.

Розглянувши заяву, вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2014 року, ухваленим у даній цивільній справі, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 3012 грн. 24 коп., моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн., понесені витрати, пов"язані з проведенням судової автотехнічної експертизи в сумі 940 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп., а всього 30 453 грн. 04 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом всього строку її розгляду на адресу відповідача судом неодноразово направлялися письмові повідомлення та телеграми про день, час та місце розгляду справи. Будучи повідомленим у вищевказаний спосіб про розгляд справи, відповідач в судове засідання не з"явилися, причину неявки не повідомив, в зв"язку з чим судом було ухвалено у даній справі рішення у його відсутність та в заочному порядку.

Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, які у випадку його присутності в судовому засіданні при розгляді справи, могли би вплинути на прийняте судом рішення. Матеріали кримінальної справи, на яку посилається відповідач в заяві про перегляд заочного рішення, були досліджені судом в ході судового розгляду справи та досліджувалися експертом в ході проведення судової автотоварознавчої експертизи. Інші доводи, зазначені відповідачем, не є достатньою підставою для скасування заочного рішення.

З огляду на зазначене, з урахуванням того, що скасування заочного рішення можливе лише за наявності двох передбачених ч.1 ст. 232 ЦПК України обставин, заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2014 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 228-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2014 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, - залишити без задоволення.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Т.О. Кудрявцева