АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/1460/15-ц
Провадження № 22-ц/792/953/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в розмір по 150 грн. з кожного.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі, які постійно проживають у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, відмовилися надати кошти для придбання та встановлення загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії, хоча таке рішення було прийнято загальними зборами мешканців вказаного будинку. На даний час прилад обліку встановлено, відповідачі користуються ним для оплати витрат на послуги з теплопостачання, однак витрати на його придбання та встановлення компенсувати відмовляються.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю.

На думку апелянта судом було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки відповідачі, як власники квартир, зобов'язані приймати участь в належному утриманні житла та виконувати рішення загальних зборів громадян, проживаючих у житловому будинку щодо фінансування витрат на придбання та встановлення засобу обліку теплової енергії.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та пояснив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків передбачені ч.ч. 2-6 цієї норми.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 вказаного Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 3 вказаного Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вимога ОСОБА_1 про стягнення на його користь по 150 грн. з кожного з відповідачів не має правового підґрунтя, оскільки жодного грошового зобов'язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ним не мають, права його не порушили.

Судом встановлено, що рішенням зборів мешканців будинку АДРЕСА_1 в м. Хмельницькому, які відбулися в жовтні-листопаді 2014 року, було вирішено придбати та встановити засіб обліку теплової енергії багатоквартирного будинку за рахунок коштів проживаючих у ньому осіб.

В подальшому уповноваженим зборами ОСОБА_4 було зібрано 14 148грн. 84 коп., які 27.11.2014 року були перераховані ТОВ „Антап Україна", як оплату вартості лічильника тепла, його встановлення та обслуговування.

Розмір грошового внеску з кожної квартири за підрахунком ОСОБА_1 становив 150 грн.

Мешканці квартир №№ 116 та 121 вказаного будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачувати вказані кошти відмовилися.

Зі змісту Закону України „Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, вбачається, що встановлення приладу обліку теплової енергії в багатоквартирному будинку не входить в коло обов'язків власників або наймачів квартир такого будинку.

Вирішення цього питання в даному випадку групою осіб, проживаючих в одному багатоквартирному будинку по вулиці Інститутській, 20 в м. Хмельницькому має добровільний, рекомендаційний характер для усіх мешканців цього будинку.

Посилання апелянта на те, що обов'язковість рішення загальних зборів, проведених в жовтні-листопаді 2014 року щодо встановлення в будинку засобу обліку теплової енергії для відповідачів передбачена Положенням про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні, затвердженим постановою ВРУ від 17.12.1993 року, № 3748-ХІІ безпідставне. Справа не містить об'єктивних даних щодо проведення вищевказаних зборів у відповідності з вимогами цього Положення а також того, що вирішення питання встановлення лічильника віднесено до компетенції зборів в розумінні вказаного нормативного акту.

Справа також не містить доказів порушення з боку відповідачів цивільних прав позивача, відсутні дані щодо наявності у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 цивільних обов'язків по відношенню до ОСОБА_1

Не спростовують висновків суду також інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бацуца Т.М. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 59