АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 667/1537/15-ц Головуючий в І інстанції: Котьо І.В. Номер провадження 22ц - 791/2077/2015 Доповідач: Бугрик В.В. Категорія 46
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця «17» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

за участі секретаря: Предместнікової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 18 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 подала до суду вищевказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що в період з 13 жовтня 1995 року до 11 січня 2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак відповідач, який проживає окремо від неї та неповнолітньої дитини, ніякої матеріальної допомоги на утримання добровільно не надає, чим ставить їх в тяжке матеріальне становище. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 03 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,6 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким визначити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в період з 13 жовтня 1995 року до 11 січня 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона 13 жовтня 1995 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданим Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 11 січня 2007 року. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона 16 березня 2000 року. На теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матірью ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 2096 виданою 18 грудня 2014 року житлово-експлуатаційної організації комунальним підприємством «Таврійський» виконавчого комітету Херсонської міської ради. Здійснила оплату додаткових освітніх послуг неповнолітнього ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року в сумі 3500 грн., що підтверджується договором про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) укладеним 12 червня 2008 року з додатковою угодою до нього № 2 укладеною 20 січня 2010 року та довідкою виданою Херсонським фізико-технічним ліцеєм Херсонської міської ради при Херсонському національному технічному університеті та Дніпропетровському національному університеті 12 червня 2015 року. В свою чергу, згідно змісту позовної заяви та пояснень даних в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою підприємцем, проти чого не заперечував і сам відповідач в своєму письмовому запереченні проти позову від 30 квітня 2015 року (а.с.36). Відповідач ОСОБА_1 має на своєму утриманні малолітню дитину - дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народжену ОСОБА_6, про що в свою чергу свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_4 видане Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 01 грудня 2007 року. Однак, відповідач ОСОБА_1, який на теперішній час проживає окремо від позивача ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3, ніякої матеріальної допомоги на утримання останнього добровільно не надає, чим ставить ОСОБА_2 в тяжке матеріальне становище, так як неповнолітній перебуває на повному утриманні матері. Заперечення відповідача ОСОБА_1 стосовно того, що він з 2004 року не здійснює підприємницьку діяльність у зв'язку з чим не одержує ніяких доходів, внаслідок чого позбавлений можливості утримувати неповнолітнього сина в розмірі заявленому позивачем, а остання в свою чергу не довела такої його можливості, суд відхиляє, відповідач заперечуючи зазначені обставини не довів суду даних заперечень, в тому числі того, що будучи зареєстрований фізичною особою підприємцем тривалий час фактично не здійснює підприємницьку діяльність і не одержує ніяких доходів, зокрема шляхом надання суду відповідних довідок про свої доходи та періодичних звітів про доходи, які ним в зазначений період повинні були надаватись до органів державної податкової служби. Умова наявності у батьків можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей передбачена тільки при стягненні аліментів у відповідності до ст.ст. 199-200 СК України на дочку, сина, які є повнолітніми, в той час як предметом розгляду даної справи є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тому наявність у відповідача, як і у позивачки, можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей враховується судом, згідно пункту 4 ч.1 ст. 182 СК України, як одна з обставин, що має істотне значення при визначенні розміру аліментів. У зв'язку з чим доведення наявності або відсутності даної обставини, як підстави для обґрунтування своїх вимог або заперечень проти позову, положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладається як на позивача так і відповідача у справі. На підставі ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи стан здоров'я і матеріальне становище неповнолітньої дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, наявність у відповідача іншої малолітньої дитини, та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд прийшов до висновку, що пред'явлений позов є обґрунтованим у зв'язку з чим його необхідно задовольнити у повному обсягу і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому нема жодних підстав для його скасування чи змінення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі, апеляційну скаргу слід відхилити і залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 18 червня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді