РІШЕННЯ

іменем України

«26» грудня 2012 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві Коньковій А.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 00.102011 р. вона уклала договір купівлі-продажу, який був посвідчений державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, 33/50 частин будинку, утім, при оформленні даного договору був зроблена описка в імені позивача: замість «Наталья» зазначено «Наталя». Дана помилка не була одразу помічена позивачем, та коли позивач звернулася до КП «ДМБТІ» для оформлення права власності на зазначене звернули її увагу та на цій підставі відмовили в оформленні права власності.

Предмет позову становить вимога про зобовязання відповідача виправити помилку у договорі купівлі-продажу.

У судовому засідання позивач вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, за договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 (відповідач) від 21.05.2001 р. позивач придбала 33/50 частин житлового будинку №3 по вул. Лермонтова у м. Дніпропетровську. Відповідно до укладеного договору імя покупця зазначено «Наталя». 15.06.2004 р. позивач отримала паспорт громадянина України, який був виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, згідно з яким її імя зазначено як «Наталія». Дана описка не була вчасно помічена позивачем: лише звернувшись у липні 2012 року до КП «ДМБТІ» із заявою про державну реєстрацію права власності, позивач отримала відмову у держаній реєстрації права власності, оскільки у договорі купівлі-продажу та паспорті її імя зазначено неоднаково.

Нотаріус відмовила у виправлення описки у договорі купівлі-продажу; постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу видано не було.

Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. № 3253/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 р. за № 1318/18613, затверджено Правила ведення нотаріального діловодства. Правила встановлюють порядок документування нотаріальної діяльності та зберігання архіву і визначають порядок організації роботи з документами в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах приватними нотаріусами. Однак і цей нормативно-правовий акт вимоги до порядку складання нотаріальних документів визначає вкрай обмежено, відтворюючи в багатьох випадках відомі інструкції з діловодства в органах державної влади.

Відповідно до пп. 6.12 п. 6 Правил текст нотаріально оформлюваного документа (договору, заповіту, довіреності, заяви тощо) повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не повинен мати підчисток, з дотриманням вимог чинного законодавства. У разі якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло), зміни чи доповнення до нього вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством.

У пп. 6.13 п. 6 Правил передбачено, що у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою в Журналі реєстрації вхідних документів.

Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Утім, суд не може погодитися із слушністю доводів позивача щодо допущення нотаріусом описки при посвідченні зазначеного вище договору купівлі-продажу.

Так, відповідно до п. 1 та п. 2 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 р. наказом Міністерства юстиції України №296/5, при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії.

Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом.

Як вже встановлено судом, договір був укладений 23.05.2001 р., на той час особа позивача була встановлена за документом, передбаченим законом, в той ж час суду не було надано даного документа, тоді як за паспортом гр. України, який був виданий позивачу 15.06.2004 р., імя позивача зазначено, як «Наталья», через що суд не має змогу пересвідчитися в допущенні нотаріусом описки (ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України), тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Відмова в задоволенні поданого позову не унеможливлює звернення позивача до суду із заявою в порядку окремого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, віднести на рахунок позивача (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 11, 15, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Спаї