Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/327/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

24.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула М.А.

Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності,-

встановила:

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належної їй на праві власності земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку, шляхом зносу тимчасової споруди, яка була встановлена нею для здійснення підприємницької діяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не задовольнив її клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості укласти угоду про надання правової допомоги, таким чином суд позбавив відповідача надати належні докази на спростування доводів позовної заяви.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, представник позивача ОСОБА_6 заперечила проти них.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджується, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Помічнянською міською радою 24.07.2009 року, позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0064га, за цільовим призначенням під розміщення магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене підтверджується витягом з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9). Крім цього, на підставі свідоцтва про право власності від 05.02.2008 року позивач є власником нежитлового приміщення - магазину, площею 46,6 кв.м., що розміщений на вказаній земельній ділянці.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з доведеності того факту, що відповідачка ОСОБА_3 самовільно, без відома та згоди позивача, за відсутності правових підстав, встановила на частині належної ОСОБА_4 земельної ділянки тимчасову споруду торгового павільйону для здійснення підприємницької діяльності та дійшов висновку, що такі дії відповідача завдають шкоду у розпорядженні власністю позивачем.

На обґрунтування висновку суд послався на наявні в матеріалах справи лист прокурора Добровелічківського району Кіровоградської області про проведення перевірки щодо законності розміщення тимчасової споруди гр.ОСОБА_3, лист Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області, згідно якого проведеною перевіркою підтверджується факт самовільного зайняття відповідачем ОСОБА_3 частини земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4. та розміщення на ній тимчасової споруди торгового павільйону, за що ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності (а.с.10,13).

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечуючи вимоги позовної заяви, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Апеляційним судом були витребувані та оглянути у судовому засіданні матеріали перевірок, що надійшли від прокуратури Добровеличківського району Кіровоградської області, відділу містобудування та архітектури Добровеличківської РДА, а також державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області, якими підтверджується факт самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки, яка належить позивачу.

Зокрема, з акту перевірки Держсільгоспінспекції в Кіровоградській області щодо дотримання вимог земельного законодавств, протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладання адміністративного стягнення № 097 від 03.06.2014 року вбачається, що земельна ділянка із земель житлово-господарської забудови Помічнянської міської ради Добровеличківського району загальною площею 7 кв. м. та частина земельної ділянки загальною площею 4,31 кв.м., яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності(на базарній площі), використовується гр.ОСОБА_3 самовільно без правовстановлюючої документації під розміщення торгового павільйону.

Таким чином, висновок суду відповідає встановленим обставинам справи і вимогам закону. Заявлені позовні вимоги відповідають визначеному законом способу захисту(ст.16 ЦК України, ст.152 ЗК України).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Згідно з ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: