Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8459/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі Орленко Т.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

26.11.2014 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» про стягнення на свою користь 50 000 грн. невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.01.2014 між ним та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/9016029, за умовами якого страховик взяв на себе обов'язок здійснити виплату страхової суми за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000,00 грн.

26.08.2014 керуючи своїм автомобілем ЗАЗ 110307 д.н. НОМЕР_1 він став учасником дорожньо-транспортної пригоди, за участю його автомобіля та автомобіля іншого учасника ДТП під керуванням водія ОСОБА_4

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2014 його визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до договору страхування він звернувся до відповідача з письмовою заявою про настання страхового випадку, однак відсутність будь-яких дій з боку відповідача щодо його звернення по страховому випадку розцінює як відмову у виплаті страхового відшкодування. Крім того позивач вважає, що відповідачем йому завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок затягування відповідача процесу виплати відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу, порушення зобов'язань по договору страхування спричинило йому душевні хвилювання, в нього відсутні кошти на ремонт свого автомобіля та автомобіля іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, йому доводиться користуватися громадським транспортом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. При цьому зазначав, що судом першої інстанції проігноровано факт дії страхового полісу на час виникнення ДТП. Судом не було прийнято до уваги доказу того, що він звертався до страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування, але суд безпідставно вказав про відсутність таких доказів. Вказує, що судом не вивчено належним чином матеріали справи. Помилкова думку суду і в тому, що він вважає, що у позивача не виникло право вимоги до відповідача. .

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрутованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог чинного законодавства, у позивача не виникло право на відшкодування шкоди, яка завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 26.08.2014 за рахунок Приватного акціонерного товариством «Страхова компанія «Статус», оскільки в розрізі даного спору позивачем не доведено щодо настання страхового випадку у розумінні укладеного договору між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус» та ОСОБА_3 та протиправної відмови відповідача у відшкодуванні матеріальної шкоди завданої позивачу у розмірі 50 000 грн. З урахуванням того, що при розгляді справи, не знайшла свого підтвердження та обставина, що відповідачем порушені права позивача, суд вважав необгрунтованими підстави для задоволення вимог позивача і в частині стягнення на його користь моральної шкоди.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та норм матеріального закону.

Як убачається з матеріалів справи, 05.01.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно Полісу № АС/9016029, за яким було забезпечено транспортний засіб модель ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1, на строк з 06.01.2014 по 05.01.2015 за страховою сумою на одного потерпілого (ліміт відповідальності) 50000,00 грн. (а.с. 36).

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2014 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. (а.с. 37)

При розгляді адміністративної справи та ухваленні постанови від 02.10.2014 судом встановлено, що 26.08.20014 близько 20 год. 45 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті пр. Гагаріна - вул. Сюсюри, в м. Києві, при повороті ліворуч не пропустив автомобіль «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення, внаслідок чого була заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам, чим порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 28 цього ж Закону, шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу та з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну

третьої особи.

Відповідно до Закону України №1961-IV від 01.07.2004г. "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) , власники транспортних засобів зобов'язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю або майну третіх осіб, потерпілих унаслідок дорожньо-транспортного випадку.

Тобто, страхуванню підлягає не автомобіль, а відповідальність власника транспортного засобу перед можливими потерпілими.

В разі завдання шкоди майну третіх осіб ліміт відповідальності страхової компанії складає - 50000 грн., а в разі завдання шкоди життю і здоров'ю - 100000 грн.

Треті особи - фізичні і/або юридичні особи, відповідальність за спричинення шкоди життю, здоров'ю, майну яких несе Страхувальник. Треті особи не є стороною договору страхування.

Потерпілі - треті юридичні чи фізичні особи, життю, здоров'ю або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом нанесений збиток, цивільно-правову відповідальність за який несе власник цього транспортного засобу.

Судом встановлено, що позивачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак страховою компанією при страхуванні автоцивільної відповідальності компенсується лише шкода третім особам,а не позивачу. Позивач же звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та 100 000 грн. У відшкодування моральної шкоди, посилаючись на порушення його права та ту обставину, що йому потрібні кошти для ремонту власного автомобіля, та оплати за пошкоджений автомобіль третьої особи.

Але в даному випадку спричинення позивачем шкоди керованому ним транспортному засобу не є страховим випадком і компенсації не підлягає

Для компенсації через страхування будь-які пошкодження власного автомобіля, потрібно застрахувати сам автомобіль (страхування КАСКО). Страхування КАСКО є добровільним і може бути укладене лише за бажанням, а в даному випадку позивача. А таких доказів стороною позивача суду не було надано.

Добровільне страхування (КАСКО) захищає майно ( автомобіль) власника, а обов'язкове (ОСЦПВ) чуже майно і здоров'я (інший автомобіль і чуже здоров'я).

За правилами ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування позивач наголошував і на тому, що йому необхідні кошти для відновлення порушеного права, як свого (ремонт автомобіля), так і третьої особи (відшкодування за пошкоджений автомобіль).

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_3 чи його представник у розумінні цивільно-процесуального законодавства, наділені повноваженнями щодо представлення інтересів третьої особи.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди не підлягають задоволенню, про що і ухвалив відповідне рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування та задоволення апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: