Єдиний унікальний номер: 448/1304/15-ц
Провадження № 2/448/502/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28.12.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

розглянувши при попередньому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиське районне управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

11.12.2015 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 (матері позивачки), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка (середня земельна частка) площею 1,62 га, яка належала померлій згідно Сертифікату серії НОМЕР_1 від 26.05.1997 року, яка розташована на території с.Мистичі Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Стверджує, що позивачка як спадкоємець першої черги спадкування за законом спадщину після смерті матері прийняла, оскільки проживала разом з нею на час її смерті. Інші спадкоємці першої черги на дане спадкове майно не претендують. Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на право власності на зазначену земельну ділянку (сертифікату) та неможливість отримання його дублікату, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв'язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,62 га, яка розташована на території с.Мистичі Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті її матері - ОСОБА_2

В попереднє судове засідання представник позивачки не з'явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у попереднє судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представники третіх осіб - Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиського районного управління юстиції Львівської області у попереднє судове засідання не з'явилися і не повідомили про причини своєї неявки, а також від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 (матері позивачки).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,62 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Мистичі Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 від 26.05.1997 року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дочка померлої - ОСОБА_1, позивачка у справі, яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із нею в с.Мистичі Мостиського району Львівської області на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42549650 від ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

Тобто інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_2, які б прийняли спадщину, крім позивачки ОСОБА_1, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай)) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 від 26.05.1997 року; копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 копією довідки Відділу РАЦС Мостиського РУЮ Львівської області Вих. №30/03-36 від 27.01.2005року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру «спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину» та зі Спадкового реєстру «заповіти/спадкові договори» щодо спадкодавця ОСОБА_2 від 22.12.2015року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на наведене, оскільки судом безспірно встановлено, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 (матері позивачки) належала спірна земельна ділянка площею 1,62 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Мистичі Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, та те, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна своєї матері та прийняла спадщину після її смерті, також беручи до уваги те, що інших спадкоємців, що прийняли спадщину та претендують на таку, не має, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за нею права власності на дане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 130, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,62 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Мистичі Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 від 26.05.1997року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко