Номер провадження 2/754/5833/15
17 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення боргу, -
- стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 331779, 93 грн., завдаток та штраф за попереднім договором у розмірі 663559, 86 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
У судовому засіданні позивачі та їх представник повністю підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивачів, їх представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачі по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу. Відповідачка по справі ОСОБА_3 є рідною сестрою позивача ОСОБА_1
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2010 року з відповідачки на користь ОСОБА_4 стягнуто грошові кошти у розмірі 629000, 00 грн. та 3 % річних у розмірі 19000, 00 грн. На виконання судового рішення державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, у зв"язку з чим був накладений арешт на майно відповідачки, а саме будинок АДРЕСА_1

Як встановлено при розгляді справи, будинок, на який був накладений арешт, належав батькам позивача та відповідачки, а після їх смерті у порядку спадкування право власності на будинок перейшло до ОСОБА_3, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами.

Але позивач проживав і продовжує проживати у вказаному будинку разом зі своєю сім"єю, користується ним, здійснює його догляд. У зв"язку із бажанням позивачів залишити вказаний будинок у своєму користуванні між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою будо досягнуто домовленість про те, що позивачі погасять борги відповідачки перед ОСОБА_4, а відповідачка зобов"язується відчужити будинок на користь ОСОБА_2

У подальшому, за згодою ОСОБА_4, заборгованість відповідачки перед ним була погашена повністю позивачами по справі, що підтверджується розписками третьої особи від 11.05.2012 року, від 14.07.2012 року, від 06.01.2013 року, від 10.02.2013 року. Загальна сума, що була сплачена ОСОБА_4, становить 76300, 00 доларів США, зокрема, основна сума боргу, 3 % річних.

Крім того, позивачами також було сплачено витрати по виконавчому провадженню у розмірі 65100, 07 грн., що підтверджується меморіальними ордерами від 04.11.2013 року, а також квитанцією від 01.12.2014 року.

15.05.2012 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою був укладений Попередній договір, відповідно до якого відповідачка зобов"язалася у строк до 25.12.2012 року укласти договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою. Крім того, відповідачкою було отримано від позивачки грошові кошти (завдаток) у сумі, еквівалентній 10000, 00 доларів США. Але від вчинення дій щодо оформлення договору щодо відчуження будинку та земельної ділянки відповідачка ухиляється, завдаток позивачці не повертає.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Сторонами у зобов"язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов"язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов"язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Згідно із ч. 4 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов"язків є інші юридичні факти. Юридичними фактами, що породжують для відповідачки обов"язок повернення коштів перед позивачами, є погашення її боргів перед ОСОБА_4 в обсязі і на умовах, що встановлені договором позики, укладеним у формі розписки, а також рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2010 року.

Крім того, обов"язок повернути суму сплачених грошових коштів у дохід держави виник на підставі юридичного факту винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій відповідно до ст.. 41 Закону України "Про виконавче провадження" та погашення цих витрат позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 528 ЦК України інші особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У випадку непогашення виконавчих витрат позивачка ОСОБА_2 втратила б можливість реалізувати своє право на укладення основних договорів відповідно до Попереднього договору, укладеного між сторонами.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов"язання і на забезпечення його виконання.

Як зазначено у ст.. 571 ЦК України, якщо порушення зобов"язання сталося з вини кредитора, він зобов"язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Відповідно до п. 6 Попереднього договору, укладеного між сторонами, відповідачці було сплачено завдаток у розмірі, еквівалентній 10000, 00 доларів США. Згідно із п. 14 Попереднього договору ОСОБА_3 зобов"язана сплатити ОСОБА_2 штраф у розмірі подвійної суми завдатку, у разі невиконання умов Договору.

Згідно із ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті.

Таким чином, борг ОСОБА_3 перед позивачем ОСОБА_1 на даний час становить 61300, 00 доларів США, що еквівалентно 1355873, 90 грн., відповідно до курсу валюти на 19.05.2015 року; борг ОСОБА_3 перед позивачкою ОСОБА_2 становить 15000, 00 доларів США, що еквівалентно 331779, 93 грн., відповідно до курсу валюти на 19.05.2015 року; борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за погашення витрат виконавчого провадження становить 65100, 07 грн.; борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за Попереднім договором становить 30000, 00 доларів США, що еквівалентно 663559, 86 грн., відповідно до курсу валюти на 19.05.2015 року.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_3 добровільно не виконує прийняті на себе зобов′язання, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827, 00 грн., а з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 - витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 509, 510, 524, 525, 526, 527, 528, 570, 571, 1046, 1050 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 1355873, 90 грн., грошові кошти у розмірі 65100, 07 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 331779, 93 грн., завдаток та штраф за попереднім договором у розмірі 663559, 86 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: