Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Керамброк» про відшкодування шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Керамброк» (далі - ТОВ «Керамброк») із позовом про стягнення упущеної вигоди у розмірі 9 252, 94 грн, 3 % річних у розмірі 277, 59 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що в період з червня 1997 року по грудень 1997 року на підставі трудової угоди з ВАТ «Стеклобудкераміка» він виконував роботи щодо будівництва цеху з виробництва будівельних матеріалів (виробничий будинок), за що йому виплачено обумовлену угодою плату у розмірі 28 000 грн.

У 2004 році в процесі ліквідації ВАТ «Стеклобудкераміка» йому для обчислення пенсії було видано довідку № 8/7-04 від 08 липня 2004 року про заробіток. Документи ліквідованого ВАТ «Стеклобудкераміка» були передані на тимчасове зберігання ТОВ «Керамброк».

01 березня 2006 року він звернувся до УПФ України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська для перерахунку пенсії, але йому було відмовлено з тих підстав, що відповідно до листа ТОВ «Керамброк» № 237 від 19 жовтня 2006 року в архіві ВАТ «Стеклобудкераміка» даних про його роботу та заробітну плату немає, зроблено незаконний висновок про те, що довідка № 8/7-04 від 08 липня 2004 року за період з грудня 1997 року по 31 червня 2000 року є недійсною.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2009 року цей висновок визнано недійсним, а довідку № 8/7-04 від 08 липня 2004 року дійсною.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2009 року було роз'яснено рішення, та вказано, що ця довідка є документом, на підставі якого уповноважені державні органи влади у разі звернення позивача до них мають право врахувати відомості, зазначені в довідці, та зробити перерахунок починаючи з 01 березня 2006 року.

Зазначав, що з 01 березня 2006 року до 01 вересня 2009 року ним недотримана сума, яка мала бути врахована в його пенсію та з урахуванням індексу інфляції складає 9 252, 94 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2011 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Керамброк» на користь ОСОБА_3 9 252, 94 грн компенсації втрат в частині пенсії.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2014 року у задоволені позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2011 року, додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити без змін рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2011 року та додаткове рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що 4 червня 1997 року по грудень 1997 року між ВАТ «Стеклобудкераміка» та ОСОБА_3 укладено трудову угоду на виконання роботи щодо будівництва цеху з виробництва будівельних матеріалів та обумовлено оплату за роботу у розмірі 28 000 грн., яку позивач отримав. У 2004 році в процесі ліквідації ВАТ «Стеклобудкераміка» йому для обчислення пенсії було видано довідку № 8/7-04 від 08 липня 2004 року про заробіток. Документи ліквідованого ВАТ «Стеклобудкераміка» були передані на тимчасове зберігання ТОВ «Керамброк».

01 березня 2006 року ОСОБА_3 звернувся до УПФ України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська для перерахунку пенсії, але йому було відмовлено з тих підстав, що під час перевірки довідок про зарплату за період із 01 січня 1993 року по 30 листопада 1997 року виявлено порушення у веденні та зберіганні відомостей на заробітну плату, довідка про заробітку плату завірена печаткою та штампом недіючого підприємства, а саме на час видачі довідки печаткою УРСР; відповідно до листа ТОВ «Керамброк» № 237 від 19 жовтня 2006 року в архіві ВАТ «Стеклобудкераміка» даних про роботу ОСОБА_3 та заробітну плату немає, зазначено про те, що довідка № 8/7-04 від 08 липня 2004 року за період з грудня 1997 року по 31 червня 2000 року є недійсною; згідно довідки відділу персоніфікованого обліку - відсутня інформація про сплату внесків ВАТ «Стеклобудкераміка» за період із 01 січня 1998 року по 06 червня 2001 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2009 року висновок ТОВ «Керамброк», наданий у довідці № 237 від 19 жовтня 2006 року, стосовно недійсності довідки про заробіток для обчислення пенсії № 8/7-04 від 08 липня 2004 року визнано недійсним, а довідку № 8/7-04 від 08 липня 2004 року визнано дійсною. У рішенні зазначено, що ТОВ «Керамброк» не мало повноважень на вирішення питання про дійсність або недійсність довідки № 8/7-04 від 08 липня 2004 року, яку видав ліквідатор ВАТ «Стеклобудкераміка» про заробіток ОСОБА_3 для обчислення пенсії.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2009 року було роз'яснено рішення, та вказано, що ця довідка є документом, на підставі якого уповноважені державні органи влади у разі звернення позивача до них мають право врахувати відомості, зазначені в довідці, та зробити перерахунок починаючи з 01 березня 2006 року.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Умовами настання цивільно-правової відповідальності за наведеними нормами є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Позивач обґрунтовує наявність майнової шкоди тими обставинами, що внаслідок надання відповідачем незаконної довідки йому відмовлено у перерахунку пенсії, у зв'язку з чим він недотримував пенсію у період із 01 березня 2006 року по 01 вересня 2009 року. Розмір збитків позивач розраховує шляхом множення щомісячно недоотриманої суми пенсії на індекс інфляції в період недоплати.

Відмовляючи у позові, апеляційний суд виходив із того, що у перерахунку пенсії позивачу Управління ПФУ відмовило й на підставі інших документів у їх сукупності, а не лише з урахуванням листа ТОВ «Керамброк» про недійсність виданої ліквідатором довідки про заробітну плату позивача. Відмова Управління ПФУ у перерахунку пенсії у встановленому законом порядку не оскаржена, а тому вважати, що саме дії ТОВ «Керамброк» призвели до порушення права ОСОБА_3 на своєчасний перерахунок пенсії, не можна.

Із такими висновками колегія суддів не погоджується.

За змістом п. 14 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції станом на день відмови у перерахунку пенсії), до заяви про перерахунок пенсії надаються зокрема документи про трудовий стаж та довідку про заробітну плату особи за період страхового стажу, а починаючи з 01 липня 2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 17 наведеного Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату

підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі

підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

У межах предмета доказування у справі апеляційний суд не встановив, чи було позивачу здійснено перерахунок пенсії, за яким він звернувся 1 березня 2006 року, на яку суму збільшено пенсію, якщо так, то коли, з якого часу проведено перерахунок та виплати внаслідок такого перерахунку( за кожен місяць в оспорюваному періоді), що має значення для визначення періоду порушення прав позивача, за який він розраховує збитки; не встановлено також, яка із вказаних Управлінням ПФУ підстав мала вирішальне значення при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_3 у перерахунку пенсії, яке співвідношення цих підстав за значенням.

Враховуючи те, що документи, які засвідчують фактичний заробіток застрахованої особи, є обов'язковими для перерахунку пенсії, ТОВ «Керамброк» у своєму листі до Управління ПФУ вказувало на недійсність довідки про заробітну плату позивача № 8/7-04 від 08 липня 2004 року, яку видав ліквідатор ВАТ «Стеклобудкераміка», іншої довідки видано не було, та з огляду на встановлену судовим рішенням незаконність дій ТОВ «Керамброк» щодо оцінки дійсності довідки № 8/7-04 від 08 липня 2004 року, висновки апеляційного суду про відсутність вини відповідача у порушенні права ОСОБА_3 на своєчасний перерахунок пенсії є передчасними.

З наведених підстав рішення апеляційного суду підлягає скасуванню у частині стягнення майнової шкоди із передачею справи на новий розгляд.

Що стосується вимог позивача про стягнення сум за ст. 625 ЦК України, то за нового розгляду справи відповідно до диспозиції наведеної норми необхідно з'ясувати, чи є між сторонами грошове зобов'язання, за прострочення якого настає передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність.

Вимога про відшкодування моральної шкоди є взаємопов'язаною до позову у частині відшкодування майнової шкоди, щодо якого рішення суду скасовується, а тому оскаржуване рішення апеляційного суду підлягає скасуванню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О.Савченко