Справа № 477/2343/15-ц
Провадження № 4-с/477/5/15
У Х В А Л А

30 грудня 2015 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Полішко В.В., з секретарем Крижановською Ю.О.,

за участю: скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3

представника відділу ДВС -ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області при вчиненні виконавчих дій та повернення сторін у первинний стан,

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суд зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області щодо проведення виконавчих дій 04 серпня 2015 року незаконними; сторони за ВП № 34980111 повернути в первинний, до 04 серпня 2015 року стан; постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 34980111 винесену державним виконавцем Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області про її виселення скасувати. Крім того, на підставі ст. 151, 152 ЦПК України забезпечити зупинення дій виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2012 року про її виселення. Судові витрати покласти на відділ державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заявлено клопотання про уточнення вимог скарги на дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції в Миколаївській області, просила визнати незаконними виконавчі дії 04 серпня 2015 року проведені в межах виконавчого провадження № 34980111 за виконавчим листом від 25 жовтня 2012 року по рішенню Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2012 року про виселення; повернути сторони виконавчого провадження № 34980111 в первинний, до 04 серпня 2015 року стан; скасувати вимоги державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області про проведення 04 серпня 2015 року примусових виконавчих дій, щодо її виселення, які були прийняті судом.

Свою скаргу ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що під час проведення виконавчих дій по її виселенню державним виконавцем було грубо порушено її права. Вона не була сповіщена належним чином про час проведення виконавчих дій, оскільки перебувала у той час на лікуванні. Вважає, що у державного виконавця відсутні будь-які підстави щодо виселення її з дачної ділянки № 9 в СВТ «Інгул», у вимозі, виданій державним виконавцем зазначені реквізити ухвали, що скасована. Під час проведення виконавчих дій брали участь у якості понятих не сусіди по СВТ, а родичі стягувача ОСОБА_5 Речі були винесені у двір та залишені на призволяще, не були описані в тій кількості і прикметах, як того потребує закон. Вважає, що державний виконавець перевищив свої повноваження.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтвердили вищезазначене та просили скаргу задовольнити.

Стягувач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Стверджувала, що порушень під час проведення виконавчих дій не було. Виконавчі дії проводились у присутності працівника міліції, голови СВТ та понятих. Державним виконавцем під час проведення виконавчих дій були описані речі, що належать ОСОБА_1, та передані їй на відповідальне зберігання. Вона неодноразово пропонувала ОСОБА_1 забрати ці речі, однак остання відмовляється це зробити. Вважає, що таким чином ОСОБА_1 намагається перешкодити виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Представник відповідача Відділу державної виконавчої служи Жовтневого районного управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_1 Пояснив, що 01.07.2015 року прийняв до свого провадження виконавче провадження про виселення ОСОБА_1, яке до цього перебувало у провадженні державного виконавця Мороз О.В. Ним було направлено вимогу на всі можливі адреси ОСОБА_1 щодо присутності під час проведення виконавчих дій 04.08.2015 року. Про час проведення виконавчих дій також була обізнана представник скаржника ОСОБА_2 Однак, на зазначену дату і час вони не зявились, після чого ним були проведені дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Був складений акт про виселення ОСОБА_1 Речі ОСОБА_1, що були виявлені під час проведення виконавчих дій, були описані та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5, у якої знаходяться до цього часу. Реалізувати це майно, як передбачено законом не має можливості, оскільки не укладені угоди з організаціями, що здійснюють реалізацію. Зазначав, що виконавчі дії проводились у присутності понятих, працівника міліції та голови СВТ, який на місцевості показав дачну ділянку, з якої необхідно проводити виселення. Пояснив, що у вимозі помилково зазначені реквізити ухвали, яка була скасована, проте інформація у вимозі, зазначена згідно з ухвалою, що набула законної сили.

Вислухавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 27 цього Закону визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Учасники процесу не заперечували та в матеріалах скарги наявні докази, що рішення суду за яким проводились виконавчі дії набуло законної сили у 2012 році та 25.10.2015 року був виданий виконавчий лист про виселення ОСОБА_1 із садівничого будинку в СВТ «Інгул» (а.с. 16) та було відкрите виконавче провадження

Під час примусового виконання цього рішення виникли питання щодо місцезнаходження цієї дачної ділянки, оскільки в рішенні суду було зазначено № 17.

Державний виконавець звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення. У задоволенні подання ухвалою Жовтневого районного суду від 24 вересня 2013 року було відмовлено та рекомендовано звернутись із заявою про розяснення рішення. (а.с. 17-19).

В звязку з чим, державний виконавець звернувся до суду за розясненням рішення . 27.05.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області задоволено заяву державного виконавця відділу ДВС та розяснено резолютивну частину рішення, зазначивши, що виселення ОСОБА_1 слід проводити із садівничого будинку, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :18:000:0222, площею 0,04 га, яка належить ОСОБА_5 згідно з державним актом серії ЯГ № 618519 від 18 березня 2008 року , що розташована в садівничо-виноградарському товаристві «Інгул» на території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка мала попередній № 17, запсаний в цьому державному акті, а в даний час має адресу розташування в цьому товаристві вул.. Виноградна, 9 та межує по-сусідству із земельними ділянками: вул..Виноградна, 7 належить ОСОБА_6, вул..Виноградна, 11 належить ОСОБА_7 та вул. Садова, 3 належить ОСОБА_8

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 24.06.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а ухвала Жовтневого районного суду від 27.05.2014 року залишено без змін.

Як вбачається з пояснень державного виконавця Колубаєва А.В., 01.07.2015 року він прийняв це виконане провадження до свого провадження і приступив до примусового виконання рішення. До цього цим виконавчим провадження займалась державний виконавець Мороз О.В.

Суд критично ставить до твердження представника скаржника щодо незаконності проникнення державного виконавця до садового будинку, оскільки він не дочекався розгляду подання про примусовий вхід до житла, у якому ухвалою Жовтневого районного суду від 01.09.2015 року було відмовлено.

Суд погоджується з думкою державного виконавця щодо некоректності звернення з цим поданням (зверталась державний виконавець Мороз О.В.), оскільки звернення з цим поданням передбачене законом у звязку з виявленням та перевіркою майнового стану боржника, що знаходиться в певному житлі, в той час як рішення суду ухвалене щодо виселення особи, про що також зазначено у мотивувальній частині ухвали на яку посилається представник боржника.

Суд критично ставиться до тверджень представника стягувача щодо неможливості визначити місце розташування земельної ділянки з якої необхідно проводити виселення, оскільки в ухвалі про розяснення рішення усунені будь-які сумніви щодо цієї ділянки.

Таким чином, суд вважає, що відсутні будь-які перешкоди для проведення виконавчих дій.

Суд не приймає до уваги твердження представника скаржника щодо незаконності проведення виконавчих дій за відсутності скаржника, оскільки за адресою проживання ОСОБА_1 було направлене рекомендоване поштове відправлення з повідомленням про проведення виконавчих дій. Крім цього, представнику скаржника особисто було відомо про час проведення виконавчих дій.

Статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Аналізуючи цю норму суд приходить до висновку, що відкладення виконавчих дій є правом, а не обовязком державного виконавця.

В матеріалах скарги міститься довідка від 01.10.2015 року про те, що ОСОБА_1 проходила курс амбулаторного лікування з 17.07.2015 року по час видачі довідки (а.с. 25).

Суд погоджується із думкою державного виконавця що, це не є перешкодою для проведення виконавчих дій, оскільки боржник перебувала на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні, її представник не була позбавлена можливості взяти участь у проведенні цих дій. Про що було надано відповідь як державним виконавцем, так і відділом ДВС головного управління юстиції у Миколаївській області

Статтею 78 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок виконання рішення про виселення боржника. Відповідно до цієї статті державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

Передане для зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов'язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов'язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації частини майна боржника.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику. У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

Як вбачається з пояснень представника відділу ДВС та стягувача ОСОБА_5 виконавчі дії проводились в присутності голови СВТ, представника міліції та понятих, присутність яких забезпечила стягувач. За результатами проведення виконавчих дій був складений акт та описане майно, що належить ОСОБА_1, передане на відповідальне зберігання ОСОБА_5

Суд критично ставиться до тверджень скаржника та її представника щодо невідповідності понятих вимогам закону, оскільки доказів щодо перебування у родинних стосунках між собою чи будь з ким із учасників виконавчого провадження до суду не надано.

Таким чином, суд не вбачає порушень вимог закону державним виконавцем під час проведення виконавчих дій.

Суд критично ставиться до твердження представника скаржника щодо невнесення до акту опису майна, складеного під проведення виконавчих дій по виселенню, садового будинку який належить ОСОБА_1, оскільки жодних доказів, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на цей будинок суду не надано. Крім цього, у резолютивній частині рішення зазначено, що ОСОБА_1 підлягає виселенню саме з садового будинку.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо визнання незаконними виконавчих дій 04 серпня 2015 року, проведених в межах виконавчого провадження № 34980111 за виконавчим листом від 25 жовтня 2012 року по рішенню Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2012 року про виселення; то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги скарги, оскільки під час судового засідання не знайшли свого підтвердження обставини, які є підставою для визнання проведених виконавчих дій незаконними.

Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги скарги щодо повернення сторін у первісний стан, оскільки ця вимога є похідною від вимоги щодо визнання незаконними виконавчих дій у задоволенні якої скаржнику відмовлено.

Щодо скасування вимоги державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області про проведення 04 серпня 2015 року примусових виконавчих дій, щодо виселення ОСОБА_1, то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки у інформація, що міститься у вимозі відповідає резолютивній частині ухвали суду щодо розяснення рішення, яка набула законної сили, в ній чітко зазначено місцерозташування садового будинку та земельної ділянки, з якої необхідно проводити виселення. Але, як пояснив державний виконавець помилково зазначені реквізити ухвали, що була скасована. Суд вважає, що хоча вимога і містить помилку щодо реквізитів ухвали це не впливає на її суть.

Суд вважає, що скарга подана у звязку з незгодою з рішенням суду, а не в звязку з порушенням державним виконавцем вимог закону під час проведення виконавчих дій, що також підтверджується поясненнями представника скаржника, яка зазначила, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду про скасування державного акта на право власності на зазначену вище земельну ділянку (дачну ділянку), яка належить ОСОБА_5

Також суд звертає увагу, що скарга на дії державного виконавця, відповідно до ст..385 ЦПК України може бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод. Оскільки під час судового засідання було встановлено, що скаржник та її представник були обізнані щодо дати проведення виконавчих дій, то скарга мала бути подана не пізніше 14 серпня 2015 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне повернути скаржнику, сплачену нею суму судового збору при подання скарги, оскільки Законом України «Про судовий збір» сплата судового збору при поданні скарги на дії державного виконавця не передбачена.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо визнання незаконними виконавчих дій 04 серпня 2015 року, проведених в межах виконавчого провадження № 34980111 за виконавчим листом від 25 жовтня 2012 року по рішенню Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2012 року про виселення; повернення сторін виконавчого провадження в первинний, до 04 серпня 2015 року стан; скасування вимоги державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області про проведення 04 серпня 2015 року примусових виконавчих дій, щодо її виселення - відмовити

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі Миколаївської області повернути ОСОБА_1 - судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., сплачений 24 вересня 2015 року на р/р 0172 одержувач: Державний Жовтневий район, Код банку утримувача ГУДКСУ у Миколаївській області МФО 826013 код класифікації доходів бюджету 22030001.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Полішко