АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/386/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2155/15Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Триголова В.М., Чічіля В.А.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі начальника відділення № 30, в якому, з урахуванням уточнень, просив зобов'язати відповідача до виконання умов договору про депозитний вклад, укладеного між ним та відповідачем 18 листопада 2014 року шляхом видачі готівкових коштів з депозитного вкладу в розмірі 75 000 грн., стягнути 3% річних, розмір знецінення грошових коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції, упущеної вигоди та компенсацію моральної шкоди, яку оцінюв розміром 10 000 грн.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 травня 2015 року вказаний позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" повернути ОСОБА_2 грошові кошти з Вкладного рахунку 2630.6.350221.001 шляхом видачі готівкою 75 000 грн.

Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2 3% річних в сумі 382 грн. 19 коп. та індекс інфляції від знецінення грошових коштів в сумі 83 грн.10 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, у звязку з тим, що на його думку, судом неправильно розраховано розмір знецінення грошових коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції та безпідставно відмовлено у відшкодуванні упущеної вигоди, просив рішення змінити, ухваливши нове про задоволення його позову в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 18 листопада 2014 року між позивачем та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі начальника відділення № 30 філії "Придніпровське регіональне управління ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" був укладений договір про банківський строковий вклад № 300131/133973/3-14 (а.с. 3), відповідно до якого "Вкладник" вніс, а "Банк" прийняв на депозитний рахунок 2630.6.350221.001 грошові кошти в сумі 75 000 гривень на строк з 18 листопада 2014 року до 18 лютого 2015 року.

20 лютого 2015 року позивач звернувся до "Банку" із заявою про повернення банківського вкладу (а.с.7), в задоволенні якої, за його поясненням, йому було відмовлено в зв'язку з необхідністю дотримання "Банком" нормативно-правових вимог державних наглядових та контролюючих органів /зокрема Постанови правління НБУ № 540 від 29 серпня 2014 року/.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно із ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Як вбачається із змісту ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивач має право на повернення вкладу, отримання 3 % річних та індексу інфляції за невиконання рішення суду про стягнення банківського вкладу, оскільки боржник не може бути звільнений від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У той же час, вирішуючи питання щодо розміру інфляційних сум, суд першої інстанції, обґрунтовано пославшись на рекомендації Верховного Суду України, наведених у листі № 6.2 - 97 від 03.04.1997 року, на думку колегії суддів вірно визначився з періодом прострочення, зокрема, початком перебігу періоду прострочення та його завершенням, діючи в межах заявлених позовних вимог та наявних у справі доказів, однак неправильно здійснив розрахунок таких сум виходячи з наступного.

Згідно вказаних рекомендацій ВС України, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Оскільки, прострочення виникло з 18.02.2015 року по 20 квітня 2015 року, то сума боргу має індексуватися за березень та квітень цього року, натомість позивач просив стягнути індекс інфляції за лютий і березень.

Таким чином, діючи в межах позовних вимог, доцільно здійснити розрахунок інфляційних сум лише за 1 місяць, тобто березень 2015 року.

Індекс інфляції за березень 2015 року становив 110,8%.

Отже, сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції за вказаний місяць становить 83 100 грн. (75 000 * 110, 8 / 100), а самі інфляційні втрати 8 100 грн. (83 100 75 000).

Оскільки судом стягнуто індекс інфляції від знецінення грошових коштів лише у розмірі 83, 10 грн., тому різниця складе 8016, 90 грн.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відмови в задоволенні позову стосовно моральної шкоди та упущеної вигоди, оскільки остання вимога позивача базується на розрахунку можливого прибутку у разі розміщення спірних коштів на депозитному рахунку в іншому банку. Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на припущеннях та можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би бути і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Слід також зазначити, що договором банківського вкладу відшкодування його сторонам моральної шкоди не передбачено.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також, колегія суддів вважає за необхідне змінити другий абзац резолютивної частини рішення, виклавши її в редакції, яка б відповідала позовним вимогам ОСОБА_2 щодо стягнення грошових коштів, а саме у категоричній формі, а не у формі зобовязального характеру застосованої судом.

Підсумовуючи вкладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду підлягає зміні шляхом збільшення стягнутої суми інфляційних втрат, та іншої редакції стосовноповернення банківських коштів.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 травня 2015 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення замість існуючого викласти в такій редакції: Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2 грошові кошти за вкладним рахунком № 2630.6.350221.001 в розмірі 75 000 грн.

Збільшити розмір стягнутого з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2 індексу інфляції від знецінення грошових коштів з 83 грн.10 коп. до 8 100 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді:/підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _______________ ОСОБА_1