Справа № 521/9031/15-ц
№пр.2/521/4120/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Буран О.М.

при секретарі Янкул Г.І.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, вказуючи, що сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. У сім'ї відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного відчуття любові і пошани, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини не підтримують. Загальне господарство сторони не ведуть. Спроби до примирення ні до чого не привели. Сім'я розпалася і відновленню не підлягає. Майнової і житлової суперечки у сторін немає. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у відділі РАЦС.

Позивач надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, встановивши дійсні мотиви розлучення, фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, якщо відповідач визнав вимоги у повному обсязі, згідно з ч.4ст174 ЦПК України.

Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 липня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 811. (а.с. )

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей не мають.

У судовому засіданні було встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися. Шлюб виявився невдалим. Сторони разом не проживають, з причини постійних сварок та конфліктів, які відбувалися внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Між сторонами склалися неприязнені відношення, які перешкоджають збереженню сімї.

Вже тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, несумісність характерів та поглядів на життя робить неможливим проживання сторін однією сім*єю. Перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, при дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тем більш в подружніх відносинах.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги вищевикладене та керуючись ст. 3, 60, 130, 174, 213 - 215 ЦПК України, ст. ст. 105, 109, 110 112, 113 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 липня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №811 між громадянами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Встановити порядок виконання рішення відповідно до якого воно після набрання ним законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану, ст. 115 СК України)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Буран