АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/2562/15
Категорія: договірні Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 28 січня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, -

ВСТАНОВИЛА:

24 грудня 2013 року публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк») звернулося до суду з зазначеним позовом.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 256 895, 98 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позову Банк посилався на те, що 25 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами цього договору АКІБ «УкрСиббанк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 100 доларів США з розрахунку 10,3 % річних за час фактичного користування кредитом на строк до 25 жовтня 2027 року, а Позичальник зобов язався повернути наданий кредит у повному обсязі, згідно з графіком погашення кредиту.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання 25 жовтня 2006 року між Банком, Позичальником та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № П01/ИК-ТТ300. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_4 зобовязалася відповідати у повному обсязі за виконання Позичальником ОСОБА_3 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору.

ОСОБА_3 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 05 грудня 2013 року склав 32 140,12 доларів США, що за курсом НБУ на зазначену дату становить 256 895,98 гривень, а саме:

· заборгованість за кредитом 30 099,56 доларів США (240 585, 78 гривень);

· заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2040,56 доларів США (16 310,20 гривень);

· заборгованість по сплаті пені за порушення терміну повернення кредиту 599,21 доларів США (4 789,47 гривень), з яких: 3507,64 гривні пеня за прострочення сплати кредиту,1281,83 гривні пеня за прострочення сплати процентів.

·

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 28 січня 2015 року позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено - постановлено стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 жовтня 2006 року у розмірі 256 895, 98 гривень та витрати по сплаті судового збору по 1 308,42 гривень з кожного з відповідачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просе рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідач ОСОБА_4 рішення суду не оскаржує.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) (ст. 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 526,629 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що 25 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, у відповідності до умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 100 доларів США, з розрахунку 10,3 % річних за час фактичного користування кредитом на строк до 25 жовтня 2027 року.

Кредит та проценти за його користування ОСОБА_3 повинен був погашати згідно графіка, який є невідємним додатком до кредитного договору.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання 25 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № П01/ИК-ТТ300.

Відповідно до п. п. 1.1.,1.3 зазначеного договору Поручитель зобов'язалась перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником та у тому ж обсязі за несвоєчасне виконання зобов'язань, які виникають з умов кредитного договору, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій.

ОСОБА_3 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 05 грудня 2013 року склав 32 140,12 доларів США, що за курсом НБУ на зазначену дату становить 256 895,98 гривень, а саме:

· заборгованість за кредитом 30 099,56 доларів США (240 585, 78 гривень);

· заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2040,56 доларів США (16 310,20 гривень);

· заборгованість по сплаті пені за порушення терміну повернення кредиту 599,21 доларів США (4 789,47 гривень), з яких: 3507,64 гривні пеня за прострочення сплати кредиту,1281,83 гривні пеня за прострочення сплати процентів.

·

Пунктом 5.5. кредитного договору передбачено право Банку вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у виавдку порушення Позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більш ніж на один місяць або порушення інших умов договору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором та видав Позичальнику кредитні кошти в обумовленій сумі, проте ОСОБА_3 своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості за кредитом, відсоткам та пенею, а тому є правові підстави для дострокового стягненя з Позичальника та Поручителя кредитної заборгованості.

Судова колегія з таким висновком погоджується.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальнику є безпідставними. Факт отримання кредитних коштів у сумі 39 100 доларів США ОСОБА_3 у суді першої інстанції не заперечувався, що підтвердила суду апеляційної інстанції представник останнього. Крім того, на спростування таких доводів Банк надав суду апеляційної інстанції копію меморіального ордеру №, який свідчить про отримання 25 жовтня 2006 року ОСОБА_3 кредиту в розмірі 39 100 доларів США.

Не можна визнати обгрунтованими і доводи апеляційної скарги стосовно недоведеності позивачем розміру заборгованості, яка підлягає стягненню. Як свідчать матеріали справи, на підтвердження позовних вимог позивачем був наданий розрахунок заборгованості за договором і жодних доказів на спростування тих, що надані Банком ОСОБА_3 суду не надав та будь-яких клопотань з цього приводу не заявляв.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді