справа №431/3023/15-ц
Провадження № 2/431/1732/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

6 жовтня 2015 року Старобільський районний суд м. Луганська у складі:

головуючого - суддіБерезка О.М.,
при секретарі - за участю: прокурора позивача - відповідача - представника третьої особи - органу опіки та піклування третьої особи Войтенко А.О., Борсенко Н.О. ОСОБА_4, ОСОБА_5, Заволодько О.О., ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації, ОСОБА_7, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015 року позивака ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи - орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації, ОСОБА_7, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 03.10.1998 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та донькою позивачки ОСОБА_8, яка взяла прізвище «ОСОБА_8».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_9.

17.10.2006 року між відповідачем та ОСОБА_8 шлюб було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла, син померлої - ОСОБА_9, після смерті матері, проживає з позивачкою та її чоловіком ОСОБА_7, які займаються його вихованням та утримують за власні кошти.

Відповідач не приймає участі в утриманні сина, не має бажання забрати сина до себе та займатися його вихованням, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом, та просить суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 500 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Позивачка ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила з інтересів дитини задовольнити позовні вимоги та позбавити батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні його сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та надав до служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації заяву, в якій надав згоду на позбавлення батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки не має постійної роботи та житла.

Представник органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Заволодько О.О., у судовому засіданні позовні вимоги позивачки ОСОБА_4 підтримав та пояснив, що виходячи із інтересів дитини, вважає доцільним задовольнити позовні вимоги та позбавити батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні його сина, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Третя особа ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги позивачки ОСОБА_4 підтримав.

Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини тільки з підстав, передбачених ч.1 ст.164 СК України, якщо вони:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовних розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_8, згідно свідоцтва про народження виданого Штормовською сільською радою, Новоайдарського району Ворошиловградської області від 27.12.1980 року, актовий запис № 24, (а.с.9). Відповідно свідоцтва про народження виданого Денежниківською сільською радою Новойдарського району Луганської області 8 грудня 1999 року, актовий запис № 4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_8.

ОСОБА_9 після смерті матері мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із своїм дідусем ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_4 в приватному будинку на їх утриманні, що підтверджується актом обстеження проживання від 05.06.2015 року № 308 Денежниківської сільської ради, (а.с.12).

Згідно висновку органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації, відповідач свої обов'язки по вихованню дитини належним чином не виконує, не займається вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги та не цікавиться здоров'ям та навчанням дитини. У зв'язку із зазначеним вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с.16)

Відповідно довідки, яка надана директором Денежниківської загальноосвітньої школи Новоайдарської районної ради Луганської області, ОСОБА_9 навчається в Денежниківській загальноосвітній школі протягом 9 років, протягом останніх 8 років батько дитини - ОСОБА_5 на батьківських збори не являвся, навчанням дитини не цікавився, участі у вихованні дитини не приймає, після смерті матері ОСОБА_9 знаходиться на утриманні бабусі і дідуся.(а.с.11).

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно п. п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, відповідно до закону, після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, проаналізувавши ставлення відповідача до своєї дитини, суд дійшов висновку про те, що відповідач може бути позбавлена батьківських прав, оскільки в судовому засіданні було встановлено факти свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, оскільки ухилення від виконання юридичного обов'язку є актом свідомої поведінки. На батьків, котрі проживають окремо, покладено обов'язок брати участь у вихованні дитини і вони мають право на особисте спілкування з нею. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ніколи не створював перешкод у спілкуванні батька з дитиною, і відповідач не спростував цього. Але незважаючи на це, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не цікавиться її навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає жодної матеріальної допомоги, не сплачує аліменти на утримання сина, зовсім не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

В судовому засіданні було встановлено, що спір про стягнення аліментів з відповідача вирішений шляхом винесення рішенням Новоайдарського районного суду у 2005 році й позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку щодо утримання дитини.

З відповідача ОСОБА_5, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_4 в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 150, 164, 165, 166 СК України, п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Законом України «Про охорону дитинства» ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації, ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 243 гривень 60 копійок.

В частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Березка