АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Гладун Х.А.
№22-ц/796/8456/2015 Доповідач - Борисова О.В.
Справа № 757/1941/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» - Кратенко Юлії Олександрівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А

В січні 2015 року позивач звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» про стягнення грошових коштів в розмірі 200465,85 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за Договором № 006-29607-050914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використання електронних платіжних засобів, від 05 вересня 2014 року в розмірі 200465 грн. 85коп.

Стягнуто з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на користь держави судовий збір в розмірі 2004 грн. 66 коп.

В решті вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» - Кратенко Ю.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що жодним договором та нормативно-правовим актом не передбачена можливість стягнення з банку коштів, які належать клієнту та зберігаються на його рахунку, оскільки банк не набуває право власності на ці кошти.

Зазначає, що Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у вказаному банку, а тому до правовідносин сторін повинні застосовуватись норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов договору та вимог законодавства позивач позбавлений права користуватися своїм майном, оскільки відповідач не виконав вимогу позивача та не повернув суму, яка знаходилась на банківському рахунку, а тому суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми невиплачених коштів в розмірі 200465,85 грн.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Судом встановлено, що 05 вересня 2014 року між сторонами було укладено Договір №007-29607-050914 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний», відповідно до умов якого в касу банку позивачем було внесено грошові кошти в сумі 200000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 73713237 від 05 вересня 2014 року.

Пунктами 1.3, 1.4. договору банківського вкладу встановлено процентну ставку на суму вкладу в розмірі 21 % річних, та строк вкладу - з моменту зарахування суми вкладу на депозитний рахунок № НОМЕР_1 по 05 жовтня 2014 року.

Згідно з п.п. 1.9., 1.10 вищевказаного договору вклад та нараховані проценти виплачуються вкладнику шляхом зарахування всієї суми вкладу та нарахованих процентів на поточний рахунок позивача, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів № НОМЕР_2, відкритий на ім'я вкладника в установі банку.

З цією метою, між сторонами 05 вересня 2014 року було укладено договір № 006-29607-050914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях, а також оформлено та видано платіжну картку № НОМЕР_3.

Оскільки строк депозиту сплинув, 04 грудня 2014 року сума вкладу та нараховані проценти були перераховані на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2, що підтверджується випискою по рахунку від 09 січня 2015 року, та станом на дату надання виписки на рахунку обліковуються грошові кошти у сумі 200465,85 грн.

Позивач зверталася до банку 28 листопада 2014 року та 06 січня 2015 року із заявами про виплату належних їй грошових коштів, а 09 січня 2015 року із скаргою про невидачу грошових коштів з поточного рахунку.

Проте вказані вимоги позивача банком не були виконані, а кошти не повернуті.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК».

Відповідно до п. 7.1.2. статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У п.6 ст.2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Таким чином, у зв'язку із прийняттям рішення про введення в ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» тимчасової адміністрації, вимоги позивача про стягнення суми грошових коштів з банківського рахунку не можуть бути задоволенні в силу вищевказаних норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», так як на момент ухвалення рішення судом першої інстанції 16 квітня 2015 року вже діяла тимчасова адміністрація.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди законне та обґрунтоване, так як умовою договору, укладеного між сторонами, відшкодування моральної шкоди за порушення зобов'язань не передбачено. Правових підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача колегія суддів не вбачає.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення в частині стягнення грошових коштів та судового збору з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш ИЛ А:

Апеляційну скаргу представника відповідача публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» - Кратенко Юлії Олександрівни - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» на користь ОСОБА_2 грошових коштів за договором № 006-29607-050914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку в розмірі 200465 грн. 85коп. та стягнення з публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» на користь держави судового збору в розмірі 2004,66 грн. - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» про стягнення грошових коштів за договором № 006-29607-050914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку в розмірі 200465 грн. 85коп. - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: