Справа № 495/1350/15-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Мамончик К.І.., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року по справі № 495/9268/14-ц про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року по справі № 495/9268/14-ц про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, та просить скасувати ухвалу Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року у справі № 495/9268/14-ц, якою задоволено подання державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань та вилучити у нього паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії КМ № 137474, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 15.01.20013 року - у зв'язку з нововиявленими обставинами; відмовити у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Білгород- Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кв. 14, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань та вилучити у нього громадянина України для виїзду за кордон серії КМ № 137474, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 15.01.20013 року.

Представник заявника ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду заяви просить справу розглянути у його відсутності, заперечень проти заяви немає.

Згідно ч. 1 ст. 365 ЦПК України, заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів.

Так, відповідно до ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 р. № 4 п. 17, перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 364, 365 ЦПК та загальних засад цивільного судочинства. ... Виходячи зі змісту статей 364, 365 ЦПК перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин. Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 365 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути заяву, скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року у справі № 495/9268/14-ц задоволено подання державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань та вилучити у нього паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії КМ № 137474, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 15.01.20013 року.

Про існування зазначеної ухвали суду від 16.12.2014 року, яку було прийнято у відсутність заявника, йому стало відомо лише 17 лютого 2015 року, коли з метою підприємницької діяльності він тимчасово виїжджав за межі України і працівники ДПС України не дозволили йому перетинання державного кордону України.

Відповідно до прийнятої ухвали суд зазначив, що 07.10.2014 року державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2689/11 та надано строк до 13.10.2014 року самостійно, добровільно виконати рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-2686/11 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 259467,42 грн. на користь ПАТ «Марфін Банк». У відповідності до акту державного виконавця від 14.10.2014 року майновий стан боржника перевірити не виявилося можливим, оскільки вхідні двері були зачинені, боржника вдома не було, залишено виклик державного виконавця щодо обов'язкової явки до ВДВС.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що рішення суду боржником не виконується, борг за виконавчим листом не погашений.

Однак, слід зазначити що державним виконавцем до суду не було подано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. Однак як вбачається з матеріалів подання у цих матеріалах відсутні будь-які документи, які б свідчили про проведену роботу державного виконавця та про ухилення боржника від виконання кредитного зобов'язання.

Таким чином, суд, задовольняючи подання державного виконавця в обмеженні права виїзду за межі України не врахував, що держаним виконавцем до суду не надано жодного доказу, який би підтвердив факт того, що боржник дійсно ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань та не перевірив обставину, чи боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон і закордонний паспорт) і ту обставину, що боржник має реальну необхідність чи бажання виїхати за кордон і таким чином ухилятися від виконання кредитного зобов'язання.

Згідно довідки «Марфінбанку» 03.12.2014 року заявником було частково погашено заборгованість у розмірі 300 доларів США, які він перерахував до каси банку ПАТ «Марфінбанк».

У процесі виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Марфінбанку» боргу у розмірі 284464,50 грн., державним виконавцем були направлені запити до Державної податкової служби, у відповідь на які були надані номери рахунків, які були відкриті на імя ОСОБА_1.

Постановою державного виконавця від 09.12.2014 року № 1277/6-14 накладено арешт на грошові кошти боржника на рахунках, відкритих у банках у розмірі 284464,50 грн., а тому внаслідок виїзду за кордон боржника майно не може зникнути і може бути безперешкодно реалізоване в порядку передбаченому законодавством.

Далі, як вбачається з розпорядження № 1277/6-1 (ВП № 44954281), (а.с. 185) на один з рахунків надійшла сума у розмірі 1000,00 гривень, які були розподілені на погашення суми боргу та судового збору.

Також слід зазначити що обмеження у праві виїзду за кордон лише позбавить заявника, як боржника можливості поїхати в іншу країну, отримати певні грошові кошти за ту чи іншу роботу та таким чином виконати рішення суду щодо погашення кредитного зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянам України", наведені підстави тимчасової відмови у в'їзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання; боржник ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього судовим рішення, рішення іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобов'язань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, (п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею обов'язків, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Таким чином, обставинами, які мають істотне значення для справи та є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є те, що від виконання рішення суду боржник не ухилявся, будь-яких дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення не вчиняв; не ухилявся від надання державному виконавцю відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно являється за викликом державного виконавця, у разі його отримання.

Таким чином, приймаючи до уваги, що державним виконавцем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань, суд вважає, що наявні усі підстави для скасування ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року по справі № 495/9268/14-ц про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та відмові у клопотанні ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. З, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року по справі № 495/9268/14-ц про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року у справі № 495/9268/14-ц, якою задоволено подання державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань та вилучити у нього паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії КМ № 137474, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 15.01.20013 року - у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Білгород- Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань та вилучити у нього громадянина України для виїзду за кордон серії КМ № 137474, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 15.01.20013 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 - денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: