Справа № 456/2343/14 Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/783/4372/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на судовий наказ Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2014 року за заявою Дочірного підприємства «Добробут» ВАТ «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, -

встановила:

судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2014 року стягнено з ОСОБА_2 на користь ДП «Добробут» ВАТ «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» борг за комунальні послуги станом на 01.06.2014 р. в розмірі 268 грн. 73 коп. та судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. (а.с.18).

Ухвалою цього ж суду від 29 липня 2014 року заяву ОСОБА_2 про скасування вищевказаного судового наказу залишено без задоволення (а.с.69).

Судовий наказ оскаржив ОСОБА_2, просить його скасувати, посилаючись на те, що такий прийнятий в порушення норм матеріального та процесуального права. Так, зокрема, апелянт посилається на те, що договір про надання комунальних послуг між ДП «Добробут» та ним не укладався; будь-яких комунальних послуг заявник ДП «Добробут» не надає, а за надані послуги він сплачує особисто надавачам послуг. Посилаючись на те, що між ним та ДП «Добробут» існує спір з приводу заявлених вимог просить задовольнити його апеляційну скаргу.

Сторони по справі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи, а відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Заяву директора ДП «Добробут» про відкладення розгляду справи відхилено з тих мотивів, що укладаючи угоду на представництво інтересів з адвокатом ОСОБА_3 23 липня 2015 року ДП «Добробут» знало про час та місце розгляду справи ще 17.07.2015 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки, тобто за 6-ть днів до укладення угоди та в період відпустки адвоката. Таким чином, достовірно знали, що адвокат не зможе приймати участь у справі. Крім того, доказів перебування у відпустці адвоката не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового наказу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 95, п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, зокрема, про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Приймаючи судовий наказ, районний суд виходив з поданих ДП «Добробут» довідок та розрахунків, які підтверджують існування заборгованості ОСОБА_2, який проживає із сімєю в кімнаті № 218 гуртожитку № 5 по вул. Січових Стрильців, 5 у м. Стрий, який належить ВАТ «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання», за наданні заявником комунальні послуги.

У відповідності до ч. 1 ст. 309-1 ЦПК України судовий наказ підлягає скасуванню в апеляційному порядку, якщо апеляційний суд встановить відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин, на основі яких була заявлена вимога, передбачена частиною першою статті 96 цього Кодексу.

У п. 9 своєї постанови № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Разом із тим лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт заперечує право ДП «Добробут» на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, знаходження у власності ВАТ «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» гуртожитку, в якому він проживає, відсутність договірних відносин між ним та ДП «Добробут», а відтак між стягувачем та боржником існує спір про право.

За наведених обставин та з врахуванням викладеного, ст. 309-1 ЦПК України, колегія суддів вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, а стягувачу слід розяснити, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 309-1 ЦПК України ухвала апеляційного суду про скасування судового наказу є остаточною і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 305, 309-1, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати судовий наказ Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2014 року та розяснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

ОСОБА_4