Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/8765/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М.
Провадження №22ц/778/4500/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Запорізького обласного центра з гідрометеорології на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року по справі за позовом Запорізького обласного центра з гідрометеорології до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року Запорізький обласний центр з гідрометеорології звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення шкоди.

У позові зазначалось, що Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області, правонаступником якого стала Державна фінансова інспекція в Запорізькій області, в період з 18 січня по 12 лютого 2010 року було проведено планову виїзну ревізію використання бюджетних коштів, виділених для забезпечення діяльності сил цивільного захисту в Запорізькому обласному центрі з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, правонаступником якого став Запорізький обласний центр з гідрометеорології, за період з 01 січня 2008 року по 01 січня 2010 року.

За результатами перевірки було складено акт ревізії використання бюджетних коштів, виділених для забезпечення діяльності сил цивільного захисту в Запорізькому обласному центрі з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за період з 01 січня 2008 року по 01 січня 2010 року від 12 лютого 2010 року № 040/0004, в якому були відображені всі виявлені порушення.

24 березня 2010 року на адресу ЗЦГМ надійшов лист КРУ "Про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією в Запорізькому обласному центрі з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи" від 22.03.2010 року № 08-04-14- 14/1705, в якому міститься вимога про стягнення ЗЦГМ з осіб, винних у непроведені своєчасної претензійно-позовної роботи (пропущенні строку для включення ЗЦГМ до списку кредиторів ТОВ "Українські-середземноморські авіалінії"), шкоди у сумі 18 159,47 грн. (за винятком дебіторської заборгованості, строк позовної давності якої минув та яка обліковується на позабалансовому рахунку) у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України.

В обґрунтування вимог КРУ зазначило, що через невжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості за надані платні послуги, зокрема, не прийняття своєчасного управлінського рішення щодо звернення ЗЦГМ у встановлений строк із заявою про визнання вимог до боржника ТОВ "Українсько-середземноморські авіалінії" (стосовно якого порушено провадження у справі про банкрутство) та незабезпечення своєчасного включення ЗЦГМ до списку кредиторів, що передбачено ч.1 ст. 14 Закону України від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (зі змінами), Господарським судом відмовлено у стягненні з боржника суми заборгованості та, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України від 14.05.2014 року № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (зі змінами), ЗЦГМ недоотримано коштів за платні послуги у сумі 24 981, 17 грн.

Зазначена вимога КРУ від 22.03.2010 року № 08-04-14-14/705 оскаржувалась Запорізьким ЦГМ в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2010 року, залишеним в силі ухвалою Вищого адміністративного суду від 17.11.2011 року, у задоволенні позову Запорізького ЦГМ про визнання неправомірними дій КРУ в Запорізькій області та часткове скасування вимоги було відмовлено.

За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.

Винними особами, які допустили порушення, являлися тимчасово виконуючий обов'язки начальника Запорізького обласного центру з гідрометеорології ОСОБА_2 та юрисконсульт ОСОБА_3, оскільки вони займали названі посади у період, коли не були вжиті передбачені законодавством заходи щодо стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ "Українські-середземноморські авіалінії"за надані платні послуги.

Посилаючись на вказані обставини, просило суд поновити строк позовної давності для подання позову про відшкодування матеріальної шкоди, враховуючи, що законність вимоги КРУ тривалий час оскаржувалась у судовому порядку, стягнути з відповідачів на користь Запорізького обласного центру з гідрометеорології шкоду у сумі 18 159,47 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року Запорізькому обласному центру з гідрометеорології поновлено строк позовної давності на звернення до суду, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Запорізький обласний центр з гідрометеорології подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасуватита та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвала про призначення справи з апеляційною скаргою Запорізького обласного центру з гідрометеорології до розгляду була постановлена 30 червня 2015 року, у зв"язку з чим подана 15 липня 2015 року Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області заява про приєднання до апеляційної скарги відповідно до ст. 72 ЦПК України залишається без розгляду, оскільки згідно до вимог ч.2 ст. 299 ЦПК України заяву про приєднання до апеляційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в апеляційному суді.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлно судом, Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області, правонаступником якого стала Державна фінансова інспекція в Запорізькій області, в період з 18 січня по 12 лютого 2010 року було проведено планову виїзну ревізію використання бюджетних коштів, виділених для забезпечення діяльності сил цивільного захисту в Запорізькому обласному центрі з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, правонаступником якого став Запорізький обласний центр з гідрометеорології, за період з 01 січня 2008 року по 01 січня 2010 року.

За результатами перевірки було складено акт від 12.02.2010 року № 040/0004, згідно якого встановлено, що до серпня 2008 року Запорізьким ЦГМ не вживались заходи по стягненню дебіторської заборгованості на суму 24981,17 грн. з ТОВ „Українсько-середземноморські авіалінії", претензійна робота не велась.

Внаслідок невжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості, не прийняття своєчасного управлінського рішення щодо звернення Запорізького ЦГМ у тридцятиденний строк з дня публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство стосовно Авіаліній, незабезпечення своєчасного включення Центру до списку кредиторів, Запорізьким ЦГМ було втрачено можливість отримання доходу у сумі 24981, 17 грн.

Як зазначено у акті, відповідно до п. 4.4 Інструкції про порядок здійснення гідрометеоролічного обслуговування та надання інших послуг у сфері гідрометеорології в Запорізькому ЦГМ, затвердженої наказом Запорізького ЦГМ від 04.02.2005 року № 11, прийняття заходів з ліквідації дебіторської забогованості з платних послуг покладається на відповідальних виконавців та юрисконсульта.

Посаду юрисконсульта, зокрема, з 03.05.2007 року по 29.02.2008 року, з 03.03.2008 по 30.05.2008 року, з 09.06.2008 року по 06.07.2008 року займав ОСОБА_3, який на момент проведення ревізії на посаді юрисконсульта не працював(а.с.11-13).

ОСОБА_2 тимчасово виконував обов"язки начальника Запорізького ЦГМ з 01.06.2007 року та був звільненим за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України згідно наказу від 06.06.2008 року № 44к(а.с.31, 35).

24 березня 2010 року на адресу ЗЦГМ надійшов лист КРУ "Про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією в Запорізькому обласному центрі з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи" від 22.03.2010 року № 08-04-14- 14/1705, в якому міститься вимога про стягнення ЗЦГМ з осіб, винних у непроведені своєчасної претензійно-позовної роботи (пропущенні строку для включення ЗЦГМ до списку кредиторів ТОВ "Українські-середземноморські авіалінії"), шкоди у сумі 18 159,47 грн. (за винятком дебіторської заборгованості, строк позовної давності якої минув та яка обліковується на позабалансовому рахунку) у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України.

У квітні 2010 року Запорізький обласний центр з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення наслідків Чорнобильської катастрофи звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до КРУ в Запорізькій області про визнання неправомірними дій відповідача, зокрема, про визнання висновків щодо невжиття заходів по стягненню дебіторської заборгованості з ТОВ "Українсько-середземноморські авіалінії" безпідставними, оскільки протягом всього періоду існування заборгованості боржнику неодноразово направлялися претензії, керівництво ЗОЦГМ зверталося до Держгідромету з проханням призупинити метеорологічне обслуговування боржника, неодноразово подавалися позовні заяви на боржника, які Господарським судом м. Києва поверталися по різним приводам.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2010 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2011 року, у задоволенні позову Запорізький обласний центр з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення наслідків Чорнобильської катастрофи було відмовлено.

Звертаючись у листопаді 2014 року із вимогами до колишніх працівників ЗЦГМ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої підприємству у зв"язку з невжиттям ними у 2008 році заходів по стягненню дебіторської заборгованості з ТОВ "Українсько-середземноморські авіалінії", позивач, посилаючись на тривалість до червня 2014 року судових спорів щодо законності вимог КРУ, просив поновити строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, а стягнути спричинену шкоду у повному обсязі просив на підставі п.6 ст. 134 КЗпП України.

Поновивши позивачу строк звернення до суду, у задоволенні позову Запорізького обласного центру з гідрометеорології суд відмовив, посилаючись на те, що акт ревізії КРУ від 12.02.2010 року № 040/0004 не містить конкретних посилань на працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як осіб, що винні у заподіянні шкоди у зв"язку з несвоєчасністю проведення претензійно-позовної роботи, а тому вина відповідачів не є доведеною.

Між тим, погоджуючись із висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову, колегія не погоджується з наведеними у рішенні мотивами відмови, оскільки при вирішенні спору суд невірно застосував норми матеріального права, не врахувавши, що спір виник з приводу трудових відносин між сторонами.

Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов"язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку, крім випадків, коли законодавством передбачена така відповідальність понад середній місячний заробіток.

Виходячи з даних щодо перебування відповідачів у трудових відносинах з ЗЦГМ, невжиття заходів по стягненню дебіторської заборгованості з ТОВ "Українсько-середземноморські авіалінії" відбулося у період виконання обов"язків начальника Запорізького обласного центру з гідрометеорології ОСОБА_2 та у період праці ОСОБА_3 на посаді юрисконсульта, отже відповідно до п. 4.4 Інструкції про порядок здійснення гідрометеоролічного обслуговування та надання інших послуг у сфері гідрометеорології в Запорізькому ЦГМ, затвердженої наказом Запорізького ЦГМ від 04.02.2005 року № 11(а.с.17), саме вказані особи безпосередньо несли відповідальність за належне виконання претензійно-позовної роботи.

Правомірність же вимоги КРУ щодо притягнення їх до матеріальної відповідальності була встановлена постановою Запорізького окружного адміністративного суду від12.05.2010 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2011 року.

Разом з тим, характер припущених відповідачами порушень та посади, які вони займали, а саме, начальника Центру та юрисконсульта, не містять ознак випадків повної матеріальної відповідальності, встановлених ст. 134 КЗпП України.

Щодо застосування до спірних правовідносин п.6 ст. 134 КЗпП України, то повна матеріальна відповідальність застосовується у випадках, коли вона покладена на працівника окремими законодавчими актами, а ст. 1166 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення цивільних, а не трудових обов"язків, до них не відноситься.

Щодо строку звернення до суду за вирішенням трудових спорів, то у даному випадку вони встановлені не ст.256 ЦК України, а ч.3 ст. 233 КЗпП України, згідно якої для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Згідно роз"яснень п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року з подальшими змінами „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово - господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

За обставинами справи, спричинення шкоди у даному випадку було зафіксовано у акті КРУ від 12.02.2010 року № 040/0004, вимога про притягнення до відповідальності винних працівників, правомірність якої була підтверджена судовими рішеннями у листопаді 2011 року, надійшла на адресу ЗЦГМ 24 березня 2010 року, а позов заявлено лише у листопаді 2014 року.

Прийнявши до уваги посилання позивача на поважність пропуску річного строку звернення до суду, який, з урахуванням оскарження позивачем висновків КРУ у судовому порядку, у даному випадку мав вираховуватися з листопада 2011 року, суд безпідставно послався на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року, якою було залишено без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2012 року, не звернувши увагу на те, що зазначені судові рішення постановлювалися по справі, в якій ЗЦГМ виступало в якості відповідача, до якого Державною фінансовою інспекцією, як правонаступником КРУ, заявлявся позов щодо примусового виконання обов"язкових вимог від 22.03.2010 року.

Відмова ЗЦГМ виконувати вимогу КРУ від 22.03.2010 року у добровільному порядку не може вважатися поважною причиною пропуску строку для звернення до суду з вимогами про відшкодування спричиненої Центру його працівниками шкоди, отже ніяких об"єктивних причин для поновлення цього строку суд першої інстанції у даному випадку не мав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем без поважних причин був пропущений встановлений ч.3 ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальної шкоди в межах їх середньомісячного заробітку, а тому ухвалене по справі рішення в порядку ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізького обласного центра з гідрометеорології задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2015 року по даній справі змінити в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: