АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2590/15 Справа № 191/59/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Прижигалінська Т. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

17 лютого 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

суддів: Кочкової Н.О., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за поданням Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про тимчасове обмеження прав виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року відмовлено у задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про тимчасове обмеження прав виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 (а.с.10-11).

В апеляційній скарзі Відділ державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права та постановити нову, якою подання задовольнити в повному обсязі (а.с.13-14).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у державного виконавця ВДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Банк А.А. знаходиться виконавче провадження №15289268 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4088 від 15.09.2009 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.07.2009 року (а.с.3) Виконавче провадження відкрито 14.10.2009 року (а.с.4).

ОСОБА_2 . проживає за адресою: АДРЕСА_1 та станом на 01.12.2014 року у нього за виконавчим листом утворилася заборгованість в сумі 23893,74 грн.

.

Разом з тим, доказів, які б свідчили про те, що за час виконання рішення боржник виїжджав за межі України, та що саме ця обставина призвела до виникнення заборгованості, та що він умисного ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначені обставини, суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав, передбачених діючим законодавством, для задоволення подання Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про тимчасове обмеження прав виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду, порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені доводи не спростовують висновки суду про відсутність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Підстав для скасування ухвали не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області - відхилити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: