АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 668/2809/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/1823/15
Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Категорія 27 Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 21.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21.05.2015 року позов ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ПАТ «ОСОБА_5 та Кредит» на користь ОСОБА_6 129300 грн. депозитного вкладу за договором заявкою № 326933/3225/370-14 від 11.02.2014 року. Стягнуто з ПАТ «ОСОБА_5 та Кредит» в дохід держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1293 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що на період дії договору діяла Постанова НБУ№758 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України» від 03.12.2014р., 04.03.2015 набула чинності Постанова Правління НБУ від 03.03.2015 року за 3 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до зазначених Постанов «Банки зобовязані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150 000 гривень на добу на одного клієнта», а також «Уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 150 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. На підставі чого, ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_7, у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував,вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представниця ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та кредит» та ОСОБА_6, до суду не зявились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» задоволенню не підлягає.

З матеріалів справ вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що 11.02.2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» був укладений договір заява № 326933/3225/370-14 про депозитний вклад «Стандарт» (а.с.5), за умовами якого позивач зобовязався передати кошти в сумі 160000 грн., а банк зобовязався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Строк повернення вкладу сторонами погоджено до 16.02.2015 року. Дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з відсотками (п.6 Договору).

Згідно квитанції № 19 від 11.02.2014 року ОСОБА_6 передано відповідачу кошти в сумі 160000 грн.

Крім того, на час розгляду справи в суді першої інстанції на депозитному рахунку позивача містяться кошти в сумі 129300 грн., 29700 грн. позивачу було сплачено (виписка з особистого рахунку з 01.01.2014 року по 05.05.2015 року) (а.с.34-40).

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти зобовязання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його основну частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події . Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 3 ст.1058 ЦК України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовується положення про договір банківського рахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку розрахункового документа.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що права позивача порушені та його вимоги про стягнення з ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» заборгованості за договором банківського вкладу підлягає задоволенню.

Посилання апелянта на Постанову НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2015 року № 160 та Постанову НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово- кредитному та валютному ринках України» від 01.12.2014 року № 758 які обмежують зобовязання банків за вкладами фізичних осіб, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені Постанови є підзаконними нормативно-правовими актами, суперечить нормам ЦК України, умовам договору банківського вкладу, а тому не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог вкладника. Крім того, вказані постанови не забороняють відповідачу виконувати свої обовязки з повернення вкладів, а лише обмежує денні суми готівки.

Інші доводи апеляції колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» відхилити, а рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 21.05.2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: