Справа № 463/33/14 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В
Провадження № 22-ц/783/2009/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2014 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах.

Звернуто стягнення на заставне майно згідно договору іпотеки від 19.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 5360 - квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_5, шляхом реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною 380531 грн., в погашення заборгованостей за договорами в порядку:

заборгованість за кредитним договором № 3.14099/Л-1306/12.03 від 23.08.2006 р. та кредитним договором 3.14099/Л-1306/12.03-2 від 28.08.2006 р.: капітал кредиту - 176 578,34 грн., відсотки по графіку - 3 531,54 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 14 788,40 грн., пеня - 190 576,51 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.15625/Л-1306/12.03 від 19.12.2006 р.: капітал кредиту - 294 777,79 грн., відсотки по графіку - 5 895,51 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 24 687,64 грн., пеня - 317 112,16 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.19185/Л-1306/12.03 від 18.10.2007 р.: капітал кредиту 282 539,43 грн., відсотки по графіку - 5 274,05 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 22 085,19 грн., пеня - 302 433,33 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.20863/Л-1306/12.03 від 07.03.2008 р.: капітал кредиту - 112 201,10 грн., відсотки по графіку - 1 621,68 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 8 485,38 грн., пеня - 121 296,69 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.20867/Л-1306/12.03 від 25.03.2008 р.: капітал кредиту 461 807,53 грн., відсотки по графіку - 10 044,29 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 34 808,72 грн., пеня 484 753,82 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.22123/Л-1306/12.03-ДТ 1 від 02.07.2008 р., кредитним договором № 3.22123/Л-1306/12.03 від 16.07.2008 р.: капітал кредиту 386 611,28 грн., відсотки по графіку 8 838,25 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 34 657,38 грн., пеня - 418 527,29 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 302.40858/Л-1306/12.03 від 28.07.2009 р.: капітал кредиту - 17 241,61 грн., відсотки по графіку - 351,05 грн.,відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 2 815,73 грн., пеня - 22 031,76 грн.

На період реалізації предмета іпотеки заборонено здійснення перепланування, перебудову, реконструкцію, ремонтні, будівельні роботи у квартирі АДРЕСА_1 а також заборонено ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) прописувати (реєструвати) у квартирі АДРЕСА_1 третіх осіб.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Дане рішення оскаржила відповідач ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2014 року задоволено.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2014 року скасовано.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 19.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 5360 - квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_5, шляхом реалізації на прилюдних торгах за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки частково задовольнити вимоги Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" в розмірі 3766374,44 грн, з яких:

заборгованість за кредитним договором № 3.14099/Л-1306/12.03 від 23.08.2006 р. та кредитним договором 3.14099/Л-1306/12.03-2 від 28.08.2006 р.: капітал кредиту - 176 578,34 грн., відсотки по графіку - 3 531,54 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 14 788,40 грн., пеня - 190 576,51 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.15625/Л-1306/12.03 від 19.12.2006 р.: капітал кредиту - 294 777,79 грн., відсотки по графіку - 5 895,51 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 24 687,64 грн., пеня - 317 112,16 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.19185/Л-1306/12.03 від 18.10.2007 р.: капітал кредиту 282 539,43 грн., відсотки по графіку - 5 274,05 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 22 085,19 грн., пеня - 302 433,33 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.20863/Л-1306/12.03 від 07.03.2008 р.: капітал кредиту - 112 201,10 грн., відсотки по графіку - 1 621,68 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 8 485,38 грн., пеня - 121 296,69 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.20867/Л-1306/12.03 від 25.03.2008 р.: капітал кредиту 461 807,53 грн., відсотки по графіку - 10 044,29 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 34 808,72 грн., пеня 484 753,82 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 3.22123/Л-1306/12.03-ДТ 1 від 02.07.2008 р., кредитним договором № 3.22123/Л-1306/12.03 від 16.07.2008 р.: капітал кредиту 386 611,28 грн., відсотки по графіку 8 838,25 грн., відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 34 657,38 грн., пеня - 418 527,29 грн.,

заборгованість за кредитним договором № 302.40858/Л-1306/12.03 від 28.07.2009 р.: капітал кредиту - 17 241,61 грн., відсотки по графіку - 351,05 грн.,відсотки за фактичне користування кредитними коштами - 2 815,73 грн., пеня - 22 031,76 грн.,- відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2014 року ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що на підставі положень ч.2 ст.258 та ч.4 ст.267 ЦК України районний суд повинен був відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, нарахованої поза межами строку позовної давності в один рік. Вказує на те, що відповідач є не власником, а співвласником майна, оскільки спірна квартира придбана під час перебування у шлюбі з ОСОБА_6, а тому є об'єктом спільної сумісної власності. Крім того зазначає, що у резолютивній частині рішення вказано про звернення стягнення на предмет іпотеки в погашення заборгованостей за кредитними договорами, проте у рішенні відсутній обґрунтований розрахунок сум пені, що підлягає стягненню і не вказано, за який період стягнена пеня.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ "ПроКредит Банк".

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і апелянта ОСОБА_5, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Районним судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09.12.2003 року між ЗАТ "ПроКредит Банк", яке 15.09.2009 року було перейменовано на ПАТ "ПроКредит Банк", та ОСОБА_3 було укладено рамкову угоду № Л-1306/12.03 та в подальшому - 28.06.2003 року було укладено додаткову угоду до рамкової угоди № Л-1306/12.03.

Відповідно до умов вказаної рамкової угоди та додаткової угоди, ЗАТ "ПроКредит Банк" зобов'язувався здійснювати кредитування третьої особи ОСОБА_3 у межах сума кредитування - 300 000 доларів США на строк - 240 місяців, шляхом надання траншів, овердрафтів, кредитних ліній.

В подальшому між позивачем та третьою особою ОСОБА_3 було укладено договори: 1. Договір про надання траншу № 3.14099/Л-1306/12.03 від 23.08.2006 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 35 000,00 дол. США строком користування 39 місяців з сплатою 15% річних; 2. Договір про надання траншу № 3.14099/Л-1306/12.03-2 від 28.08.2006 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 16 000,00 дол. США строком користування 60 місяців з сплатою 15% річних; 3. Договір про надання траншу № 3.15625/Л-1306/12.03 від 19.12.2006 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 55 000,00 дол. США строком користування 60 місяців з сплатою 15% річних; 4. Договір про надання траншу № 3.19185/Л-1306/12.03 від 18.10.2007 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 40 000,00 дол. США строком користування 84 місяців з сплатою 14% річних; 5. Договір про надання траншу № 3.20863/Л-1306/12.03 від 07.03.2008 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 15 000,00 дол. США строком користування 120 місяців з сплатою 13,5% річних; 6. Договір про надання траншу № 3.20867/Л-1306/12.03 від 25.03.2008 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 60 000,00 дол. США строком користування 120 місяців з сплатою 13,5% річних; 7. Договір про надання траншу № 3.22123/Л-1306/12.03-ДТ 1 від 02.07.2008 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 35 000,00 дол. США строком користування 120 місяців з сплатою 16% річних; 8. Договір про надання траншу № 3.22123/Л-1306/12.03-ДТ 2 від 16.07.2008 р. та Договір № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 19.02.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 15 000,00 дол. США строком користування 120 місяців з сплатою 16% річних; 9. Договір про надання траншу № 302.40858/Л-1306/12.03 від 28.07.2009 р., відповідно до умов якого третій особі було надано кредит в розмірі 45 457,00 грн. строком користування 18 місяців з сплатою 28% річних.

У забезпечення виконання зобов'язання третьої особи ОСОБА_3 перед ПАТ "ПроКредит Банк" між позивачем та відповідачем 19.12.2006 року було укладено договір іпотеки №Л-1306/12.03-ІД 03, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №5360.

Відповідно до п.1.1, 1.3 договору іпотеки, відповідач передав, а позивач прийняв у іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 яка складається із житлової кімнати та кухні, має загальну площу 36,2 кв.м., житлову площу 18,5 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_5 в забезпечення повного виконання зобов'язань, що виникають із рамкової угоди №Л-1306/12.03 від 09.12.2003 року.

Згідно розрахунків заборгованості та матеріалів позовної заяви, загальна сума заборгованості третьої особи ОСОБА_3 перед ПАТ "ПроКредит Банк" за вказаними вище договорами становить 3 766 373,44 грн.

Відповідно до умов договору позивачем було надіслано відповідачу та третій особі вимогу від 01.09.2011 року про усунення порушення кредитних зобов'язань протягом 30 днів з дня одержання вимоги та про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки від 01.09.2011 року, яке було одержане відповідачем 06.09.2011 року, що стверджується розпискою про вручення поштового відправлення.

Судом встановлено, що відповідачем умови договору іпотеки виконані не були, заборгованість за договорами залишилась непогашена.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.1 ЦК України).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником(заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом(право застави).

Частиною першою ст.575 ЦК України визначено, що одним із видів застави є іпотека, тобто застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Більш детально відносини по іпотеці регулюються Законом України "Про іпотеку".

Згідно ст.1 даного Закону іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені ст.16 ЦК України. Крім перелічених у ч.2 цієї статті способів захисту, також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів по договору іпотеки в судовому порядку визначений Законом України "Про іпотеку".

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною першою ст.35 цього ж Закону передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Оскільки ОСОБА_3 не виконував своїх зобов'язань за кредитними договорами, то у ПАТ " Про Кредит Банк" виникло право на захист свої порушених прав і способом захисту таких він обрав - звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст.257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність і, зокрема, до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктами 6.5 договорів про надання траншів, які укладені в межах рамкової угоди №Л-1306/12.03, встановлено, що до усіх вимог, що випливають з цього договору, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що районний суд повинен був відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, нарахованої поза межами строку позовної давності в один рік.

Неспроможними, на думку судової колегії, є і доводи апеляційної скарги у тій частині, що у рішенні відсутній обґрунтований розрахунок сум пені, що підлягають стягненню і не вказано, за який період стягнена пеня, оскільки детальний розрахунок заборгованості за кредитними договорами, у тому числі і пені, міститься на а.с. 71-81 і його розміру відповідач не заперечував та не спростував.

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення і доводи апелянта про те, що відповідач є лише співвласником спірної квартири, так як така придбана під час перебування у шлюбі з ОСОБА_6, а тому є об'єктом спільної сумісної власності, оскільки договір іпотеки №Л-1306/12.03-ІД 03 від 19.12.2006 року з цих підстав не визнаний недійсним, є чинним.

Не підлягає задоволенню і заява відповідача про застосування Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки даний Закон набрав чинності 07 червня 2014 року, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції, підстав для скасування даного рішення колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: