Справа №333/3263/15-ц
провадження №2/333/1770/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г. при секретарі Кабановій К.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2В звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, який згодом уточнив, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач 03.07.2009 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №356. Від шлюбу з відповідачкою народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачкою. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після того як сторони вирішили розлучитися, відповідачка усілякими способами перешкоджала йому у вихованні та спілкуванні з сином, створювала штучні перешкоди, чим порушує його права як батька. Позивач приймає участь в утриманні дитини, купує новий одяг та іграшки.

Крім того, рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.06.2015 року стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Просив зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 та його вихованні шляхом визначення позивачу порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини, встановивши графік побачень:

- тричі на тиждень без присутності матері (кожного понеділка, середи з ночівлею - з 17 години 00 хвилин до наступного дня, з відвезенням дитини до навчання, згідно із графіком роботи даного закладу);

- кожної суботи з 10 годин 00 хвилин до 10 години 00 хвилин ранку наступного дня, у випадку, якщо дитина не виявить бажання залишатися на ніч, то кожного понеділка, середи, суботи до 21 години 00 хвилин;

- щороку протягом літнього періоду з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України та зарубіжжя тривалістю не більше, ніж на 30 діб, без присутності матері з урахуванням щорічної літньої відпустки батька. Місце оздоровлення дитини батьком може визначати самостійно;

- на День народження дитини (щорічно) 20 листопада в період з 17.00 годин до 21.30 годин з правом відвідування в зазначені часи культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади, якщо це не перешкоджає відвідуванню дитячого садочка (школи) спортивних та інших секцій і у разі, якщо дитина знаходиться у м. Запоріжжі;

- на травневі свята два дні поспіль із ночівлею (за згодою дитини) в період з 01 травня по 05 травня кожного року або в інший час за домовленістю батьків; новорічні свята два дні поспіль із ночівлею (за згодою дитини) в період з 01 січня по 05 січня кожного року або в інший час за домовленістю батьків;

- дні народження бабусі (16 листопада) та дідуся (21 лютого) кожного року із ночівлею (за згодою дитини);

- день народження батька 03 березня кожного року два дні поспіль із ночівлею (за згодою дитини);

- зобовязати ОСОБА_5 узгоджувати із батьком обрання навчального закладу, при досягненні дитиною відповідного віку.

В судове засідання позивач не з»явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В минулому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримував, наполягав на його задоволені з підстав, зазначених у позові та уточнених позовних заявах.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, зазначених у позові та уточнених позовних вимог, про що надала до суду письмові пояснення.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, заперечує проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, та пояснила суду, що оскільки дитина є малолітньою, то вона не бажає віддавати дитину батьку на тривалий час і щоб дитина ночувала в іншому будинку, оскільки ця обставина може негативно позначитися на психіці дитини. Не заперечувала проти побачень: - в присутності матері позивача з дитиною одного разу на тиждень протягом 3 годин поспіль за домовленістю батьків; в присутності матері щороку на дні народження сина, батьків, травневі і новорічні свята за домовленістю батьків; узгоджувати з батьком обрання навчального закладу при досягненні дитиною відповідного віку.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні, проти позову заперечувала, про що надала письмові заперечення.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в попередніх судових засіданнях пояснила, що під час обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що стан житла та санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Для розвитку дитини створено всі необхідні умови. При бесіді з дитиною ОСОБА_6, який знаходився вдома, встановлено, що він із батьком бачиться і спілкується та надалі спілкуватись з ним хоче. Малолітній знаходився в доброму гуморі, на контакт йшов охоче. Під час обстеження умов проживання батька було встановлено, що стан житла та санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Для розвитку та виховання дитини створено всі необхідні умови для тимчасового перебування у батька. При вирішенні спору між батьками просила врахувати інтереси дитини.

Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 356. Від шлюбу 20.11.2009 року народилась дитина - ОСОБА_6, про що 10.12.2009 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 1228.

З рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2015 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

Після припинення сімейних стосунків між сторонами дитина залишилася проживати з матір'ю - відповідачкою, що сторонами не заперечувалося у судовому засіданні.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2015 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із частинами 1,2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У відповідності до частин 5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

13.07.2015року рішенням (висновком) Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району рекомендовано встановити дні і часи побачення позивача з дитиною, а саме: два рази на тиждень з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин без присутності матері за домовленістю між батьками, також два вихідні дні на місяць з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин без присутності матері за домовленістю між батьками, оздоровлення, святкові дні або в будь-який інший час за домовленістю між батьками.

При цьому вказане рішення нічим не мотивоване, і що при цьому, окрім пояснень матері дитини, враховувала опікунська рада, встановлюючи саме такий режим спілкування батька з дитиною не відомо.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов позивача від 15.06.2015 року комісією головних спеціалістів відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що стан житла та санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Для розвитку та виховання дитини створено всі необхідні умови для тимчасового перебування у батька.

З акту обстеження житлово-побутових умов відповідачки від 19.06.2015 року головних спеціалістів відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що стан житла та санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Для розвитку та виховання дитини створено всі необхідні умови. При бесіді з ОСОБА_6, який знаходився вдома, встановлено, що він із батьком бачиться і спілкуватись з ним хоче. Малолітній знаходився в доброму гуморі, на контакт йшов охоче.

З характеристики від 25.06.2015 року №02-77 вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 - працює на ТОВ «ПФК «Металург - Запоріжжя», характеризується позитивно. Відповідно до довідок на обліках в КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» та КУ «Обласному клінічному наркологічному диспансері» ЗОС ОСОБА_2 не перебуває, на диспансерному обліку в зазначених установах. З довідки Міністерства внутрішніх справ України серія ПАЗ №835510 Управління інформаційно-аналітичного забезпечення №204-22052015/23210 вбачається, що за обліками МВС громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України станом на 17.06.2015 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №172 «Кришталевий» вих. №39 від 18.06.2015 року батько дитини, регулярно відвідує дошкільний заклад, святкові ранки, забирає дитину додому. Вихователі віддають дитину по узгодженню з матірю, у звязку з її заявою.

Посилання відповідачки на те, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи із забороною психоемоційних навантажень та рекомендацією обстеження та лікування у невропатолога, не знайшло свого підтвердження.

Щодо довідки №68/7-6426 від 16.06.2015 року про перебування в провадженні СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002497 від 30.05.2015 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за фактом викрадення грошових коштів в сумі 2000,00 доларів США, суд ставиться критично, оскільки до предмету розгляду вказана інформація відношення не має.

Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7,141,159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

З урахуванням віку дитини (якій ще не виповнилося 10-ти років), інтересів матері та пріоритетності материнського виховання для малолітньої дитини, а також тієї обставини, що незважаючи на те, що дитина проживає з матір'ю, остання також має право розраховувати на проведення з дитиною одного вихідного дня та святкових дні, оскільки саме у вихідні дні проводиться значна кількість певних святкових та розважальних заходів, вистав, демонстрації фільмів тощо, а також інтересів батька, який також має право на проведення з дитиною декілька днів на місяць поспіль без присутності матері, а тому виділення два вихідних дні на місяць з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин без присутності матері для спілкування дитини з батьком буде суперечити інтересам малолітньої дитини, яка бажає спілкуватися з батьком та залишатися у нього на ніч, а тому суд приходить до висновку, що спілкування дитини з батьком два рази на тиждень з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин без присутності матері за домовленістю між батьками, а також два рази на місяць з 10 години суботи до 10 години неділі за місцем мешкання позивача, без присутності матері, з правом відвідування культурних та розважальних закладів за домовленістю між батьками, оздоровлення, святкові дні або в будь-який інший час за домовленістю між батьками, таким чином, батько дитини буде мати можливість в повній мірі впливати на розвиток дитини, зможе забезпечити її оздоровлення та вжити інших заходів, необхідних для нормального розвиту і виховання дитини, що в свою чергу не призведе до обмеження дитини у належному догляді батька та порушення її права на спілкування з останнім.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити через їх необґрунтованість та безпідставність.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини, ст.ст.7,19,141,150,153, 157,159 СК України, ст.ст.88,209,212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди у спілкуванні з сином, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та його вихованні шляхом визначення батькові дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини, встановивши графік побачень останнього з дитиною:

- два рази на тиждень з 17 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин без присутності матері за домовленістю між батьками;

- два рази на місяць з 10 години суботи до 10 години неділі за місцем мешкання батька, без присутності матері, з правом відвідування культурних та розважальних закладів за домовленістю між батьками;

- оздоровлення, святкові дні або в будь-який інший час за домовленістю між батьками.

Зобовязати ОСОБА_5 узгоджувати із ОСОБА_2 обрання навчального закладу, при досягненні дитиною відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Е.Г. Стоматов