АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/681/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Калашник С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівСіренка Ю. В. , Ювшина В. І.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вивчивши матеріали справи

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 25 листопада 2014 р. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначалося, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 5 березня 2013 р. відповідачка отримала кредит в розмірі 22 612,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, власноручним підписом у заяві.

При складанні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 21 жовтня 2014 р. за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 47 871,72 грн., яка складається із: 22 612,38 грн. - заборгованість за кредитом; 3,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 904,49 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 24 351,11 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2. Генеральної угоди.

Тому банк просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 5 березня 2013 р. в сумі 47 871,72 грн. та судові витрати.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про час місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй повістки 12 травня 2015 р., що міститься в матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника банку, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення в суду повинно бути скасовано з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд послався на те, що банком при зверненні до суду з даним позовом пропущений трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України.

Проте погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що 23 жовтня 2006 р. між банком та ОСОБА_6 було укладено кредитно-заставний договір, за яким відповідачка отримала кредит в сумі 6 000 грн. із строком погашення цього кредиту до 23 жовтня 2009 р.

Оскільки кредит та суми нарахованих за умовами договору процентів не були погашені відповідачкою, 5 березня 2013 р. між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідачка отримала кредит в розмірі 22 612,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком 6 місяців, з 5 березня 2013 р. по 30 вересня 2013 р.

Погашення заборгованості повинно було здійснюватися в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 3 768 грн. 73 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості по кредиту повинна бути не пізніше 30 вересня 2013 р.

Заборгованість за кредитом, що починається з 32-ого дня порушення вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 24 351 грн. 11 коп.

ОСОБА_6 своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком Кредитний договір.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта по невиконаних зобов'язаннях перед банком.

П. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку та підлягає до сплати в першу чергу.

Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, в разі порушення строків повернення кредиту більш ніж на 31 день, позичальник сплачує штраф у розмірі 24 351,11 грн.

Згідно із вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідачка свої зобов'язання перед банком не виконала, порушивши вимоги закону і умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 5 березня 2013 р., а також Умови та Правила надання банківських послуг, що призвело до утворення заборгованості позичальника перед банком, яка станом на 21 жовтня 2014 р. за відповідачкою рахується на загальну суму 47 871,72 грн., яка складається із: 22 612,38 грн. - заборгованість за кредитом; 3,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 904,49 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 24 351,11 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2. Генеральної угоди.

Про згоду відповідачки на укладення договору саме в такій формі та ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг свідчить її підпис на заяві.

Своїм підписом вона підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження та інше. Власним підписом в Заяві позичальника відповідачка засвідчила і згоду і ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ст. ст. 610, 611 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання та що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що сторони по справі встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України).

Відповідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю в три роки.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що у даному спорі позовна давність починає свій перебіг з 30 вересня 2013 року, а саме з дня коли мало бути виконано зобов'язання з повернення кредиту в повному обсязі згідно із договором про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права 25 листопада 2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору .

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки, зазначений договір чи окремі його положення сторонами не оскаржувалися та недійсними в судовому порядку не визнавалися, вони є діючими для сторін, а виконання договору є обов'язковим.

Відповідачка в ході розгляду справи своєю заявою про застосування строків позовної давності фактично визнала наявність у неї боргу перед банком, із зустрічним позовом про визнання договору реструктуризації боргу недійсним не зверталася.

Відповідно до вимог ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Оскільки п. 2.2. договору про реструктуризацію заборгованості було передбачено нарахування штрафу в разі порушення строків повернення кредиту більш ніж на 31 день, вимоги банку в цій частині є обґрунтованими.

Застосування річного строку до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) за загальним правилом застосування строків позовної давності здійснюється в межах одного року до пред'явлення позову, а не з часу виникнення права у кредитора на нарахування неустойки за прострочення виконання зобов'язання, на що послався суд у своєму рішенні.

Також, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Оскільки розмір неустойки, нарахований банком ОСОБА_6 перевищує суму боргу за кредитним договором у незначному розмірі, підстав для зменшення розміру неустойки, що підлягає стягненню, колегія суддів не знаходить.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що висновок суду першої інстанції про пропуск банком трирічного строку позовної

давності відносно заборгованості за кредитом не ґрунтується на положеннях чинного законодавства та встановлених обставинах по справі, а тому рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у заявленому банком розмірі.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Крім того до стягнення з відповідача на користь банку у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України підлягають і судові витрати по справі по сплаті судового збору з урахуванням задоволення позовних вимог в сумі 722 грн. 58 коп., виходячи із розрахунку: 478 грн. 72 коп. (сплачених банком при подачі позову) + 243 грн. 86 коп. (сплачених банком при поданні апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 47 871 (сорок сім тисяч вісімсот сімдесят один) грн. 72 коп., яка складається із: 22 612 (двадцять дві тисячі шістсот дванадцять) грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 3 (три) грн. 74 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 904 (дев'ятсот чотири) грн. 49 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 24 351 (двадцять чотири тисячі триста п'ятдесят один) грн. 11 коп. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2. Генеральної угоди та судові витрати по справі в розмірі 722 (сімсот двадцять дві) грн. 58 коп.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :