Провадження №: 2/752/1228/15
18.02.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
За участі секретаря судового засідання Короткої Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування,
08.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до СТзДВ «Гарантія», третя особа МТСБУ про стягнення страхового відшкодування.
У судове засідання представник позивача не з»явилася, просила розглянути справу за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з»явився, судову повістку направлену за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку їх місця знаходження повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення їх терміну зберігання, що за правилами ч.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони.
Третя особа у судовому засіданні відсутні. Направили на адресу суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких, 02.06.2014 року СТзДВ «Гарантія» була позбавлена членства в МТСБУ у зв»язку з заборгованістю до фонду захисту потерпілих. До МТСБУ не надходила інформація стосовно порушення господарським судом справи про банкрутство, недостатності коштів та майна страховика СТзДВ «Гарантія» при здійсненні ліквідації вказаного страховика, також не було передано справу позивача, а позивача ще не визнано конкурсним кредитором.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до СТзДВ «Гарантія» позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.09.2013 року в м. Києві на пр. Науки мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, останнього також визнано винним у її вчиненні постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2013 року (а.с. 13).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Внаслідок цієї ж дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_2, належний на праві власності ОСОБА_1
За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За даними полісу НОМЕР_4 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов»язкова цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у СТзДВ «Гарантія».
04.09.2013 року ОСОБА_3 звернулася до СТзДВ «Гарантія» з заявою про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 9-10).
03.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до СТзДВ «Гарантія» з заявою на виплату страхового відшкодування (за пошкоджений транспортний засіб) (а.с. 11-12).
Між СТзДВ «Гарантія» та ОСОБА_1 було підписано угоду, відповідно до п. 1 якої, сторони домовились, що транспортний засіб є фізично знищеним та залишкова вартість автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03.09.2013 року на пр. Науки в м. Києві становить 30 110, 00 грн. (а.с. 18).
Пунктом 2. ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
За правилами ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що на протязі 90 днів після подання заяви про виплату страхового відшкодування СТзДВ «Гарантія» не виплатило страхове відшкодування у розмірі 21 749, 00 грн., що розраховано наступним чином: вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди 51 859, 00 грн. - вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди 30 110, 00 грн.
Крім того, не надало СТзДВ «Гарантія» відповіді на лист ОСОБА_1 щодо виплати страхового відшкодування, що був направлений останнім на адресу відповідача 18.01.2014 року (а.с. 19-20, 21, 22).
З огляду на те, що СТзДВ «Гарантія» не виконало свої зобов»язання за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс НОМЕР_4, що був укладений з власником транспортного засобу - автомобіля «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2, який керував застрахованим автомобілем, а тому суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з СТзДВ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 21 749, 00 грн.
З огляду на висновки суду, про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. підлягають відшкодуванню СТзДВ «Гарантія» у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1187, 15, 16, 979, 988, 990 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 147, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення страхового відшкодування, задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.