Провадження № 2/161/447/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 березня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Щерблюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат» Дніпропетровської обласної ради» , в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , ОСОБА_2, в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Гіркополонківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі мотивують позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_8, якому належав разом з дружиною - ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності (оскільки будувався в шлюбі) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 померлий був дідусем. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на частину житлового будинку - частку, яка належала спадкодавцеві - 1/2. Заповіту ОСОБА_8 не складав. Спадкоємцями першої черги на частку у спадщині за законом стали дружина ОСОБА_9 та діти спадкодавця, які проживали на день його смерті в житловому будинку: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15 та ОСОБА_2.

ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 не одружувались та не мали дітей і на даний час є померлими . ОСОБА_15 після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_15 померла. Її чоловік, ОСОБА_16 не прийняв спадщину . Її малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_9 залишились на прізвищі ОСОБА_15. ОСОБА_2 після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_16.

Житловий будинок був побудований подружжям за час перебування в шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Цей будинок належав подружжю на праві спільної сумісної власності, і після смерті ОСОБА_8 спадкоємці першої черги, фактично вступивши у володіння спадковим майном , так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини проживали у будинку, поділивши за законом його спадкове майно, отримали б наступні спадкові частки: 1/12 частину - ОСОБА_9, 1/12 частину - ОСОБА_17, 1/12 частину - ОСОБА_4, 1/12 частину - ОСОБА_12, 1/12 частину - ОСОБА_15, 1/12 частину - ОСОБА_2. Таким чином, житловий будинок належав би спадкоємцям першої черги в наступних долях: 7/12 частини - ОСОБА_9, 1/12 частину - ОСОБА_17, 1/12 частину - ОСОБА_4, 1/12 частину - ОСОБА_2, 1/12 частину - ОСОБА_15, 1/12 частину - ОСОБА_2.

В подальшому померли: ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_5.; ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 не одружувались та не мали дітей. У ОСОБА_15 залишились малолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9. та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10

Після смерті ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_12, успадкувавши як спадкоємець першої черги по 1/12 частині померлих, ОСОБА_9 стала б власником 10/12 частини житлового будинку. Щодо 1/12 частини житлового будинку, яку мала б успадкувати ОСОБА_15, то цю частину слід розділити між її дочками. Частки дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають становити по 1/24 частині кожній. ОСОБА_2 мала належати 1/12 частина житлового будинку.

ОСОБА_9 була прийнята спадщина після смерті чоловіка шляхом фактичного вступу у володіння майном в розмірі 1/12 частини і з врахуванням цієї частки їй би належало 7/12 частин, після смертей ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 в розмірі 3/12 частин, - всього 10/12 частини житлового будинку. Частка ОСОБА_2 має становити 1/12 частину житлового будинку, так як після смерті батька вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння майном в розмірі 1/12 частини. Частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що їх мати ОСОБА_15 після смерті діда прийняла його спадщину шляхом фактичного вступу у володіння майном в розмірі 1/12 частини мають становити по 1/24 частини кожній. Факт прийняття ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 спадщини після смерті ОСОБА_8 підтверджується довідкою Гіркополонківської сільської ради №1.8.1/220 від 06.07.2011 р. про їх постійне проживання в житловому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_11 року померла ОСОБА_9. Як зазначено вище, ОСОБА_9 була прийнята спадщина шляхом фактичного вступу у володіння майном і що після смертей чоловіка та дітей їй би належало 10/12 частини житлового будинку. 19 липня 2011 року ОСОБА_9 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно ОСОБА_2. Проживаючий у житловому будинку син померлої ОСОБА_4 не відноситься до кола осіб, які мають право на обов'язкову частку відповідно до ст.1241 ЦК України. Оскільки, ОСОБА_9 заповіла усе своє майно ОСОБА_2, частка ОСОБА_2 має становити 11/12 частини житлового будинку. Частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не змінюються і мають становити по 1/24 частини кожній. Успадкувати спадкове майно померлих, а саме: житловий будинок в нотаріальному порядку спадкоємці не мають можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а тому спадщина повинна ділитись через суд.

Посилаючись на вищенаведене, позивачі просили суд визнати право власності на наступне спадкове майно: за ОСОБА_2 право власності на 11/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 право власності на 1/24 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 право власності на 1/24 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Заступник начальника завідувача сектору по забезпеченню організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Луцької райдержадміністрації Гемерлінг І.І. - представник малолітньої ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши,що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Гіркополонківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак суд вважає за можливе розглядати справу без нього.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу без них.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 червня 1997 року, виданого Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_8. (а.с.5).

Останньому на праві спільної сумісної власності разом з дружиною ОСОБА_9 належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_11, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02 травня 2012 року, виданого Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області.(а.с.7)

З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2011року ОСОБА_9 склала заповіт серії ВРЕ №422266, який посвідчено Губик З.В., приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, зареєстровано в реєстрі за №1050, згідно з яким на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: усе майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, вона заповіла ОСОБА_2, 1974 року народження.(а.с.12 зворот).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно розпорядження №346 від 25 серпня 2011 року «Про встановлення статусу дітей - сиріт ОСОБА_1, ОСОБА_3» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено статус дитини-сироти, у зв'язку зі смертю матері ОСОБА_15.(а.с.11зворот), яка є донькою померлих спадкодавця ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Відповідно до рішення Губинської сільської ради Горохівського району Волинської області «Про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_3, 2001 року народження, яка проживає в с.Губин-Перший Горохівського району Волинської області» ОСОБА_2, 1974року народження, тітку, жительку с.Губин-Перший Горохівського району Волинської області призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_3.

Як вбачається з повідомлення Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області від 06.07.2011р. №1.8.1/220, ОСОБА_1 поміщено в комунальний заклад «Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат» Дніпропетровської обласної ради».

По даних Гіркополонківської сільської ради житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за померлим ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. На день його смерті в житловому будинку проживали: дружина - ОСОБА_9 на ОСОБА_9, 1936 р.н., син- ОСОБА_11, 1962 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_6 р.; дочка - ОСОБА_15, 1976 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р., має двоє малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_9; син -ОСОБА_12, 1978 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_7 р.; дочка - ОСОБА_2, 1974 р.н., вибула в с.Губин ОСОБА_18, 1994 р.н., вибула в с.Губин 11.02.2005р., внук - ОСОБА_24, 1997 р.н., вибув в с.Губин 11.02.2005р. (а.с.13)

Судом встановлено, що спадкоємець після смерті ОСОБА_8 , його дружина -ОСОБА_9 прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном .

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на частину житлового будинку - частку, яка належала спадкодавцеві - 1/2. Спадкоємцями першої черги на частку у спадщині за законом стали дружина ОСОБА_9 та діти спадкодавця, які проживали на день його смерті в житловому будинку: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15 та ОСОБА_2. ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 не одружувались та не мали дітей і на даний час є померлими.

Доказами того, що вони не одружувались і не мали дітей є відповідь Гіркополонківської сільської ради від 06.07.2011р. та довідки від 26.03.2008р. ОСОБА_15 після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.08.2005р. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_15 померла.

Її чоловік, ОСОБА_16 не прийняв спадщину, про що свідчить довідка Гіркополонківської сільської ради від 10.11.2011р. Її малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_9 залишились на прізвищі «ОСОБА_9» .

ОСОБА_2 після укладення шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_15», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 11.09.1993р.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємці померлих ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_5.; ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8. померли. ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 не одружувались та не мали дітей. У ОСОБА_15 залишились малолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9. та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10

Після смерті ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_12, успадкувавши як спадкоємець першої черги по 1/12 частині померлих, ОСОБА_9 стала власником 10/12 частини житлового будинку.

1/12 частини житлового будинку, яку мала б успадкувати ОСОБА_15, то ця частина підлягає розділу між її дочками. Частки дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 становлять по 1/24 частині кожній. ОСОБА_2 має належати 1/12 частина житлового будинку.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив у володіння спадковим майном. Спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини при умові, якщо останній його прийняв.

У відповідності зі ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні по закону спадкоємцем першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого, а онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того із батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Судом встановлено. що ОСОБА_9 та інші спадкоємці прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 шляхом вступу в управління спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 була прийнята спадщина після смерті чоловіка шляхом фактичного вступу у володіння майном в розмірі 1/12 частини і з врахуванням цієї частки їй належало б 7/12 частин, після смертей ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 в розмірі 3/12 частин, - всього 10/12 частини житлового будинку. Частка ОСОБА_2 становить 1/12 частину житлового будинку, так як після смерті батька вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння майном в розмірі 1/12 частини. Частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що їх мати ОСОБА_15 після смерті батька прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння майном в розмірі 1/12 частини мають становити по 1/24 частини кожній.

Факт прийняття ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 спадщини після смерті ОСОБА_8 підтверджується довідкою Гіркополонківської сільської ради №1.8.1/220 від 06.07.2011 р. про їх постійне проживання в житловому будинку.

Суд вважає, що проживаючий у житловому будинку син померлої ОСОБА_4, не відноситься до кола осіб, які мають право на обов'язкову частку відповідно до ст.1241 ЦК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_9 заповіла усе своє майно ОСОБА_2, частка ОСОБА_2 становить 11/12 частини житлового будинку. Частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно становлять по 1/24 частини кожній.

Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на спадкове майно, а саме: частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 61, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст..ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963р.) , суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 11/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/24 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/24 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта