Справа № 666/6417/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Єпішина Ю.М.,

при секретарі - Поліщук Н.Л.,

за участі: заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій зазначає, що вона є донькою ОСОБА_3. Внаслідок укладення шлюбу 18.06.2011 року з ОСОБА_4 у заявника змінилось прізвище на «Гришко». 15.07.2015 року її мати, яка є громадянином України, в м. Джанкой АР Крим потрапила у ДТП, внаслідок чого отримала тяжкі тілесні ушкодження, а 21.07.2015 року констатована її смерть. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 35 Хе 002465 виданого 22.07.2015 року «ГБУЗ РК «КРБ СМЭ» м. Сімферополя ОСОБА_5 померла 21.07.1955 року. ОСОБА_5 похована в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Померла мати позивача є громадянкої України і останні роки проживали в належному їй житловому будинку в с. Генічеська Гірка по вул. Азовській, 84 . Після смерті матері, заявник та її рідний брат ОСОБА_6 звертались до Відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть, але було відмовлено, оскільки медична довідка видана за формою, яка затверджена Російською Федерацією, а тому на території України вважається недійсною. Оскільки на даний період часу іншого способу захисту прав ніж звернення до суду для встановлення факту смерті матері не існує, заявник вимушена звернутись до суду. Встановлення факту смерті ОСОБА_3 для заявника має юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати право на спадкування. У звязку з чим просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21.07.2015 року в м. Джанкой АР Крим.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві та просили суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Згідно медичної довідки про смерть 35 № 002465 від 22.07.2015 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 21.07.2015 року, про що видано відповідне свідоцтво про смерть І-АЯ № 545581 (а.с.7, 15).

У листі №01-1768 від 22.07.2015 року Кримського республіканського бюро судово-медичної експертизи зазначено, що факт поміщення тіла ОСОБА_5 до труни та опечатування труни, а також те, що транспортування тіла проводилось автотранспортом. У листі №01-1769 від 22.07.2015 року Кримського республіканського бюро судово-медичної експертизи зазначено, що для зберігання тіла ОСОБА_5 для транспортуванні до місця поховання здійснена обробка тіла бальзамуючим розчином (а.с 12-13).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 23.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 була похована в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області (а.с. 10).

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він є братом заявника та сином ОСОБА_3, померлої 21.07.2015 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 15.07.2015 року в м. Джанкой АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією. Він займався организацією переміщення тіла померлої ОСОБА_3 та її поховання у в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 дав покази, які аналогічні показам ОСОБА_6, щодо обставин смерті та поховання ОСОБА_3

З матеріалів справи встановлено, що 16.10.1986 року народилась ОСОБА_6, батьками записані: ОСОБА_7, ОСОБА_3, згідно свідоцтва про народження серії ІІІ АП №401860. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №062759 18 червня 2011 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Згідно відповіді від 24.07.2015 року №707/06.1-21 наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про її смерть (а.с. 8-9).

З довідки №196 від 16.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 бажає зберегти громадянство України (а.с. 14).

Таким чином судом встановлено, що медична довідка про смерть та свідоцтво про смерть, які були видані органами, які створені та діють у порядку не передбаченому законом не створює правових наслідків, що позбавляє ОСОБА_1, яка є громадянкою України, провести державну реєстрацію смерті її померлої матері та реалізувати право на спадкування.

Так відповідно до ч.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_3, у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено в судовому засіданні як документально, за допомогою наданих копій документів так і свідченнями заявника та свідків наданих ними у судовому засіданні.

У суду немає жодних підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість письмових доказів та встановлених у судовому засіданні фактів.

Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви, що передбачено п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, а також враховуючи те, що встановлення факту смерті ОСОБА_3 для Заявника має юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати право на спадкування - суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту смерті її матері, оскільки реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, ст.ст. 3, 10-11, 15, 16, 60, 88, 209, 256, 259 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, який полягає у тому, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 21.07.2015 року в м. Джанкой АР Крим.

Вступна та резолютивна частина рішення складені і підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.М.Єпішин