УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Рівненської міської ради, треті особи: орган опіки та піклування Рівненського міського виконавчого комітету, ОСОБА_4, про продовження строку прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_5, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 6 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, він тяжко захворів, став зловживати алкоголем, тому вимушений був лікуватися в Рівненському обласному центрі психічного здоров'я населення, де провів майже весь 2012 рік та частково 2013 рік. Крім того, з 2010 року йому було встановлено 2-гу групу інвалідності довічно, через захворювання токсичною енцефалопатією з явищами недоумства, а у зв'язку з прогресуючими розладами при перегляді встановлена 1 група інвалідності. За заявою його брата - ОСОБА_6, рішенням Рівненського міського суду від 26 червня 2012 року його було визнано недієздатним і над ним встановлено опіку та призначено опікуном - ОСОБА_6, проте вказане рішення було скасовано рішенням апеляційного суду Рівненської області від 13 жовтня 2014 року, що свідчить про те, що він не міг самостійно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Будучи офіційним опікуном брата - ОСОБА_6 не діяв в його інтересах та не сприяв в отриманні останнім спадку після смерті матері. Після одужання він звернувся до Першої Рівненської державної нотаріальної контори із заявою від 25 червня 2014 року з наміром прийняти спадщину, однак йому було повідомлено про пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Позивач вважає, що тривала його хвороба є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому просив позов задовольнити.

Рішенням Рівненського міського суду від 10 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 6 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, та його представник - ОСОБА_5, просять скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері, без поважних причин.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який попустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судами установлено, що позивач є сином ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги були ОСОБА_3 та ОСОБА_6, останній прийняв спадщину за законом в установлений законом строк

Таким чином, ОСОБА_3 мав право на спадкування відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши поважністю причин пропуску строку для прийняття спадщини те, що на момент смерті спадкодавця він хворів унаслідок чого йому було встановлено 1 групу інвалідності; рішенням Рівненського міського суду від 26 червня 2012 року (яке було скасовано ухвалою апеляційного суду Рівненської області 13 жовтня 2014 року) його було визнано недієздатним і над ним встановлено опіку, що свідчить про те, що він не міг самостійно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Зазначені події відбувалися саме у шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців: велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність про наявність заповіту тощо.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України суди на зазначені положення уваги не звернули, доводів сторін належним чином не перевірили та дійшли передчасного висновку, що тривала хвороба позивача з проявами недоумства та наявність судового рішення, яке у подальшому скасовано, про визнання ОСОБА_3 недієздатним, є неповажними причинами строку для прийняття спадщини.

За таких обставин ухвалені судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 6 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:В.М. Коротун
Л.М. Мазур
І.К. Парінова
Т.О. Писана