Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М., Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Лідер» до ОСОБА_1, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Лідер» (далі - ПСП «Лідер») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що рішенням загальних зборів трудового колективу від 28 січня 2002 року та наказом № 20/3 Міністерства агрополітики про розпаювання землі у с. Новомайданецьке Тальнівського району Черкаської області, яке знаходиться на території Майданецької сільської ради, було відведено 197,3 га землі. Дана земельна ділянка була передана Майданецькою сільською радою в тимчасове користування ПСП «Лідер». Згідно з розпорядженням Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - Тальнівська райдержадміністрація) від 17 липня 2002 року за № 151 між позивачем та райдержадміністрацією було укладено договір оренди на 197,3 га землі (договір від 17 липня 2002 року НОМЕР_7), який було продовжено договором від 28 лютого 2007 року НОМЕР_8, термін дії якого закінчився 31 грудня 2011 року. З 01 березня 2013 року повноваження по земельних питаннях перейшли до управління Держземагентства. Позивачу управлінням Держземагентства було відмовлено в надані дозволу на проектне відведення землі. Позивач вказував, що на даний час на спірні земельні ділянки укладено договори оренди з ОСОБА_1

Позивач вважав, що такими діями порушено його право на першочергове користування цими земельними ділянками, а тому просив суд договори оренди землі, укладені ОСОБА_1 з Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області від 31 грудня 2013 року за кадастровими номерами: НОМЕР_1 - 65,900 га; НОМЕР_2 - 42,2000 га; НОМЕР_3 - 7,0723 га; НОМЕР_4 - 21,1913 га; НОМЕР_5 - 24,3531 га; НОМЕР_6 - 7,0819 га, визнати недійсними та зняти їх з державної реєстрації. Також позивач просив зобов'язати Головне управління Держземагентства у Черкаській області розглянути питання щодо надання дозволу ПСП «Лідер» на розроблення проекту землеустрою на 167,7986 га землі.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Провадження в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до вчинення дій щодо розгляду питання надання ПСП «Лідер» дозволу на розроблення проекту землеустрою в справі за позовом ПСП «Лідер» до ОСОБА_1, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області закрито.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 10 вересня 2015 року рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсними договори оренди землі, укладені 31 грудня 2013 року між Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області та ОСОБА_1, об'єктами яких є: земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_4, загальною площею 21,1913 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 65,900 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_5, загальною площею 24,3531 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_6, загальною площею 7,0819 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_2, загальною площею 42,2000 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_3, загальною площею 7,0723 га.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 17 липня 2002 року між Тальнівською райдержадміністрацією та ПСП «Лідер» було укладено договір оренди землі НОМЕР_7, відповідно до умов якого останній бере в оренду земельні ділянки загальною площею 197,3 га в адмінмежах Майданецької сільської ради. Орендна плата за договором була розрахована до 2006 року включно. Кадастровий номер даних земельних ділянок в договорі не зазначений та в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до договору оренди землі від 28 лютого 2007 року НОМЕР_8, укладеного між Тальнівською райдержадміністрацією та ПСП «Лідер», останній прийняв в оренду земельні ділянки загальною площею 197,3 га в адмінмежах Майданецької сільської ради. Строк дії договору було визначено з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2011 року. Кадастровий номер даних земельних ділянок в договорі не зазначений та в матеріалах справи відсутній.

Згідно з розпорядженням Тальнівської райдержадміністрації від 06 серпня 2012 року № 331 про припинення права користування земельними ділянками ПСП «Лідер», припинено право користування земельною ділянкою площею 197,3 га в адмінмежах Майданецької сільської ради та договір оренди землі від 17 липня 2002 року НОМЕР_7 із врахуванням оренди землі від 28 лютого 2007 року НОМЕР_8 з ПСП «Лідер», в зв'язку з його закінченням з 01 січня 2012 року. Також п. 4 даного розпорядження вказано оголосити конкурс щодо набуття права оренди земельними ділянками загальною площею 197,3 га.

Відповідно до договорів від 31 грудня 2013 року укладених між Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області та ОСОБА_1, останньому було передано в користування такі земельні ділянки: земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: НОМЕР_4, загальною площею 21,1913 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 65,900 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_5, загальною площею 24,3531 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_6, загальною площею 7,0819 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_2, загальною площею 42,2000 га; земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_3, загальною площею 7,0723 га, що розміщені в адмінмежах Майданецької сільської ради. Щодо кожної ділянки укладено окремий договір між тими самими сторонами, кожен строком дії до 31 грудня 2023 року.

Вказані договори укладено відповідно до наказів Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 31 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ст. ст. 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: продовження користування виділеною земельною ділянкою, належне виконання своїх обов'язків за договором; відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦК України, буде передусім при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у разі укладення з новим орендарем договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- у разі укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Виходячи з положень ст. 11 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких права й обов'язки сторін виникають з актів цивільного законодавства й укладеного договору, а також із ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», слід дійти висновку про те, що направлення відповідачем до закінчення строку дії договору оренди повідомлення про відсутність у нього, як власника земельної ділянки, наміру поновлювати договір оренди на новий строк після закінчення терміну дії попереднього договору з проханням після закінчення терміну дії договору не проводити посівні роботи, залишивши земельну ділянку в належному стані, не створює будь-яких прав та обов'язків для сторін у розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 18 березня 2015 року № 6-3цс15, 18 березня 2015 року № 6-4цс15, 25 лютого 2015 року № 6-10цс15, та 10 червня 2015 року № 6-70цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Суд апеляційної інстанції, встановивши факт належного виконання ПСП «Лідер» умов договору оренди землі, дотримання ним строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, а також відсутність листа-повідомлення від орендодавцяпро відмову в поновленні договору на новий строк, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ПСП «Лідер» переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк та порушення цього права у зв'язку з укладенням орендодавцем договору оренди від 31 грудня 2013 року з іншим орендарем - ОСОБА_1., а тому правомірно визнав недійсними укладені договори оренди землі на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

До зазначених висновків суд апеляційної інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи апеляційним судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М.Коротун

А.О. Леванчук

І.К. Парінова