У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Луцька в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 2 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року прокурор м. Луцька в інтересах держави в особі відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі -ВАТ «Державний ощадний банк України») від імені якого діє філія - Волинське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк»), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору від 21 грудня 2007 року № 3641 та стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 480 290 грн 26 коп.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2009 року позов прокурора м. Луцька в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 480 290 грн 26 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо позовної вимоги про розірвання кредитного договору.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 2 липня 2015 року, розірвано кредитний договір від 21 грудня 2007 року № 3641, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1

У касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 2 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що, звертаючись до суду з позовом, позивач заявляв позовні вимога про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, під час розгляду справи по суті вимога про розірвання кредитного договору була предметом розгляду суду, щодо вказаної вимоги сторони подавали докази і давали пояснення, однак 16 липня 2009 року суд першої інстанції не ухвалив рішення щодо зазначеної вище позовної вимоги, а відтак - є визначені чинним законодавством підстави для ухвалення доданого рішення.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» про те, що додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, який ухвалив рішення у даній справі, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ст. 220 ЦПК України передбачає, що додаткове рішення за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити суд, який ухвалив рішення. Вказана норма закону не зазначає можливість ухвалення додаткового рішення лише тим складом суду, що ухвалив рішення, а говорить про той же суд, що ухвалив рішення.

Інші наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів також не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» відхилити.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 2 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко