УХВАЛА

09 лютого 2015 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Нємиш Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1, необмежене коло споживачів в особі Марїнської районної громадської організації «Товариство захисту прав ошуканих безпорадних хворих споживачів» до організації Російської Федерації в особі Управління ФССП Росії по Ростовській області Кировський райвідділ судових приставів міста Ростов-на-Дону про захист прав споживачів, стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, необмежене коло споживачів в особі Мар'їнської районної громадської організації «Товариство захисту прав ошуканих безпорадних хворих споживачів» звернулися до суду з позовом до організації Російської Федерації в особі Управління ФССП Росії по Ростовській області Кировський райвідділ судових приставів міста Ростов-на-Дону, (третя особа лікар ОСОБА_2) про захист прав споживачів, стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідач знаходиться в Російській Федерації, м. Ростов на Дону.

Частина 1 статті 109 ЦПК України встановлює, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Стаття 414 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Україною та Російською Федерацією підписано Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року (надалі - Конвенція).

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 року N 240/94-ВР зазначену конвенцію, що підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року ратифіковано, внаслідок чого вона набула чинності. Також зазначену конвенцію ратифікувала і Російська Федерація.

Судом встановлено, що правове регулювання підсудності цивільних справ з іноземним елементом, а саме між громадянином України та Російської Федерації або особами без громадянства, іноземцями, що проживають (зареєстровані) на території України та Російської Федерації визначається виключно лише Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, а тому норми Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про міжнародне приватне право», щодо підсудності зазначеного позову не можуть бути застосовані.

Відповідно до ч 1 статті 20 частини І розділу ІІ Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що підписана від імені України, якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.

Якщо в справі беруть участь кілька відповідачів, що мають місце проживання (місцезнаходження) на територіях різних Договірних Сторін, спір розглядається по місцю проживання (місцезнаходженню) будь-якого відповідача на вибір позивача.

Частина 1 статті 20 Конвенції встановлює, що якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія

Також судом встановлено, що предметом вказаного позову є захист прав споживачів, таким чином справа не підсудна Дзержинському міському суду Донецької області, на підставі зазначеної Конвенції

Пункт 4 частина 3 статті 121 ЦПК України встановлює, що позовна заява повертається у випадку якщо справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи те, що справа за позовом ОСОБА_1, необмежене коло споживачів в особі Марїнської районної громадської організації «Товариство захисту прав ошуканих безпорадних хворих споживачів» до організації Російської Федерації в особі Управління ФССП Росії по Ростовській області Кировський райвідділ судових приставів міста Ростов-на-Дону про захист прав споживачів, стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії не підсудна Дзержинському міському суду Донецької області, позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 210, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, необмежене коло споживачів в особі Марїнської районної громадської організації «Товариство захисту прав ошуканих безпорадних хворих споживачів» до організації Російської Федерації в особі Управління ФССП Росії по Ростовській області Кировський райвідділ судових приставів міста Ростов-на-Дону про захист прав споживачів, стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до компетентного суду Російської Федерації.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: