Справа № 548/2118/14-ц
Провадження № 2/548/39/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2015 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

при секретарі Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером та інвалідом І-ї групи. Позивач має сина - ОСОБА_2, який на даний час перебуває у Менській виправній колонії № 91. Через постійні проблеми зі здоров'ям позивач не маєможливості себе забезпечувати, а його син має змогу це робити, тому просив суд стягувати аліменти на користь позивача на його утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

В судове засідання позивач не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, просив задовольнити заяву з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій не заперечував проти стягнення з нього, відповідача, 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) на користь позивача на його утримання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Положення ч. 2 ст. 202 та ст. 204 СК України передбачають підстави звільнення дочки та сина від обов'язку щодо утримання батьків, якими є позбавлення батьків батьківських прав і ці права не були поновлені та ухилення останніх від виконання батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідача ОСОБА_2, батько відносно своїх дітей не був позбавлений батьківських прав, і не ухилявся від виховання сина, цей факт не оспорюється відповідачем.

Позивач є пенсіонером і отримує пенсію за віком. Таким чином позивач є непрацездатною особою.

Відповідно до довідки МСЕК від 04.01.2011 року за № 0258974 ОСОБА_1 є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду.

З матеріалів справи не вбачається, що крім повнолітнього сина - ОСОБА_2, у позивача є інші близькі родичі, в тому числі і батьки, які б могли надавати йому хоч якусь допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідачів, суд враховує роз'яснення, викладені в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч.1 ст.205 СК України).

Так як відповідач має систематичний дохід, суд вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти у частці від заробітку ( доходу).

Суд враховує, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань, є працездатним, також на його утриманні немає непрацездатних осіб, відповідач не страждає тяжкими захворюваннями, а тому має можливість сплачувати аліменти, та вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача, зазначений ним розмір аліментів, а саме 1/8 частину всіх його доходів (заробітку), щомісячно.

Суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини всіх доходів (заробітку) відповідача не буде обтяжливим для відповідача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. в доход держави.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 208-209, 212, 218, ЦПК України, ст.ст. 202, 205 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючого у виправній колонії № 91 в смт. Макошине, Менського району Чернігівської області, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи утримання з 12.12.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючого у виправній колонії № 91 в смт. Макошине, Менського району Чернігівської області, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір по 121 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Головуючий: